Справа № 500/558/23
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 рокуЛьвівСправа № 500/558/23 пров. № А/857/6621/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.,

суддів: Курильця А.Р., Мікули О.І.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 березня 2023 року (головуючий суддя: Мартиць О.І., місце ухвалення - м. Тернопіль) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 , 23.02.2023 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 13.02.2023 № 64 про відмову у призначенні пенсії по інвалідності ОСОБА_1 ,

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період його участі в антитерористичній операції або забезпеченні її проведення з 11.07.2015 по 12.10.2015, з 12.12.2015 по 12.02.2016, з 14.04.2016 по 12.07.2016 з розрахунку один місяць служби за три місяці служби, призначити і виплачувати ОСОБА_1 пенсію по інвалідності з 27.10.2022.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 13.02.2023 № 64 у призначенні пенсії по інвалідності ОСОБА_1 відмовлено, оскільки його страховий стаж становить 6 років 8 місяців 11 днів. Із цим рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області позивач не погоджується, так як вважає, що періоди з 11.07.2015 по 12.10.2015, з 12.12.2015 по 12.02.2016, з 14.04.2016 по 12.07.2016 коли ОСОБА_1 брав безпосередню участь у антитерористичній операції, що підтверджується витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 15.07.2016 №144, записами у військовому квитку ОСОБА_1 , мають бути зараховані до страхового стажу з розрахунку один місяць служби за три.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 березня 2023 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 13.02.2023 № 64 про відмову у призначенні пенсії по інвалідності ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період його участі в антитерористичній операції з 11.07.2015 по 12.10.2015, з 12.12.2015 по 12.02.2016, з 14.04.2016 по 12.07.2016 з розрахунку один місяць служби за три місяці служби.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії по інвалідності та прийняти рішення.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

З цим рішенням суду першої інстанції не погодив позивач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що таке прийняте з порушенням норм матеріального права, а тому просить рішення скасувати в частині відмови у позовних вимогах та ухвалити у цій частині нове судове рішення, яким зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити і виплачувати пенсію по інвалідності ОСОБА_1 з 27.10.2022. В іншій частині рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 березня 2023 року залишити без змін.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги апелянт покликається на те, що обраний судом першої інстанції спосіб захисту порушеного права у вигляді зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії по інвалідності не є ефективним, оскільки може виникнути необхідність повторного звернення до суду за захистом своїх прав.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що 27.10.2022 ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності загального захворювання, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 676864 від 23.11.2022.

ОСОБА_1 , 30.11.2022 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії по інвалідності.

За результатами розгляду поданої заяви та наданих документів, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 1 4 від 07.12.2022 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії по інвалідності у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. За доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди проходження військової служби з 11.07.2015 по 12.10.2015, з 12.12.2015 по 12.02.2016, з 14.04.2016 по 12.07.2016 згідно довідки № 144 від 15.07.2016, оскільки в наданій довідці відсутня інформація про нараховані суми грошового забезпечення і сплачені страхові внески. Для зарахування вищевказаних періодів необхідно подати довідку про грошове забезпечення.

Вказане рішення позивачем не оскаржувалося.

ОСОБА_1 , 06.02.2023 повторно подав до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області заяву про призначення пенсії по інвалідності.

Для прийняття рішення за результатами поданої заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 13.02.2023 № 64 у призначенні пенсії по інвалідності ОСОБА_1 відмовлено, оскільки його страховий стаж становить 6 років 8 місяців 11 днів.

Позивач не погоджується з таким рішенням суб`єкта владних повноважень, вважає його протиправним та таким, що порушує його право на соціальний захист, а тому звернувся до суду із цим позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що служба позивача в АТО підлягає зарахуванню до його трудового стажу для призначення пенсії на умовах - один місяць служби за три місяці.

Крім цього, суд першої інстанції дійшов висновку, що необхідно застосувати ч. 2 ст. 9 КАС України, вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути подану позивачем заяву про призначення пенсії по інвалідності, зарахувавши до страхового стажу ОСОБА_1 період його участі в антитерористичній операції з 11.07.2015 по 12.10.2015, з 12.12.2015 по 12.02.2016, з 14.04.2016 по 12.07.2016 з розрахунку один місяць служби за три місяці служби та прийняти відповідне рішення.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною 1 ст. 308 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки, позивачем оскаржується в апеляційному порядку судове рішення суду першої інстанції в частині відмови від позову, а тому, предметом розгляду в суді апеляційної інстанції, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 308 КАС України, є законність і обґрунтованість судового рішення суду у цій частині.

Так, принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 30 Закону № 1058-ІV, пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону. Пенсія по інвалідності призначається незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування на роботу чи після припинення роботи.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону № 1058-ІV особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією, зокрема, для осіб з інвалідністю II та III груп, віком від 36 років до досягнення особою 37 років включно - 7 років.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII), який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до абз. 2 п. 1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ, час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 57 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено пільги по обчисленню стажу за час перебування у складі діючої армії, та встановлено, що час служби зараховується до стажу роботи на пільгових умовах, у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсії за вислугою років військовослужбовцям.

Пунктом 2.3 розділу 2 Положення № 530 передбачено, що час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку суду апеляційної інстанції, що проходження служби, під час якої особа брала участь в антитерористичній операції, підлягає зарахуванню до трудового стажу один місяць служби за три місяці, для призначення пенсії по інвалідності згідно Закону № 1058-IV.

Аналогічна правова позиція викладена у подібних спірних правовідносинах Верховним Судом у постанові від 16.06.2020 у справі № 185/7049/16-а.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що оскільки позивач в період з 11.07.2015 по 12.10.2015, з 12.12.2015 по 12.02.2016, з 14.04.2016 по 12.07.2016 брав безпосередню участь у антитерористичній операції, а тому ці періоди підлягають зарахуванню до його трудового стажу для призначення пенсії на умовах - один місяць служби за три місяці.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції зазначає, що позивач покликається на те, що відновлення порушених прав у спірних правовідносинах не є ефективним.

Однак, суд апеляційної інстанції вважає такі покликання безпідставними, з огляду на таке.

Так, ч. 4 ст. 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З приписів вказаної правової норми слідує, що у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення. Якщо ж таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання суб`єктом звернення усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду.

Отже, критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти при прийнятті рішення на власний розсуд.

Такий підхід, встановлений процесуальним законодавством, є прийнятним не тільки при розгляді вимог про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень, але і у випадку розгляду вимог про зобов`язання вчинити дії після скасування його адміністративного акту.

Тобто, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення з урахуванням обставин конкретної справи.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що в силу вимог п. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду.

Статтею 58 Закону № 1058-IV, визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати.

Отже, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях обрахунку страхового стажу та призначення пенсії,

Крім цього, суд апеляційної інстанції, у розглядуваних спірних правовідносинах, не уповноважений встановлювати наявність чи відсутність всіх підстав для призначення чи відмови у призначенні пенсії, тобто не може підміняти пенсійний орган, який, відповідно до Закону № 1058-IV, уповноважений на виконання наведених вище функцій.

Отже, за встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскільки пенсійний орган при відмові у призначені пенсії позивачу, протиправно не зарахував ОСОБА_1 до його страхового стажу період безпосередньої участь у антитерористичній операції за періоди 11.07.2015 по 12.10.2015, з 12.12.2015 по 12.02.2016, з 14.04.2016 по 12.07.2016 на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці, а тому з боку пенсійного органу необхідні дії по вчиненню нового розрахунку страхового стажу, з урахуванням висновків викладених в рішенні суду першої інстанції.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити і виплачувати пенсію по інвалідності задоволенню не підлягають, оскільки такі є передчасними.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 березня 2023 року у справі № 500/558/23 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула