Справа № 380/3087/23
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2023-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/3087/23 пров. № А/857/13337/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Носа С. П.,

суддів Кухтея Р. В., Шевчук С. М.;

за участю секретаря судового засідання Петрунів В.І.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 червня 2023 року у справі № 380/3087/23 (головуючий суддя Чаплик І. Д., м. Львів, повний текст судового рішення складений 22.06.2023) за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

17 лютого 2023 року Львівським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування наказу в/о начальника Львівської митниці О. Шахрая від 08.02.2023 за № 79-дс «Про застосування дисциплінарного стягнення».

В обґрунтування вимог позовної заяви зазначено, що оскаржуваним наказом від 08.02.2023 за № 79-дс застосовано до позивача дисциплінарне стягнення за оформлення митних декларацій із наданням звільнення від оподаткування митними платежами (код пільги « 311»), оскільки такі транспортні засоби були ввезені на митну територію України до набрання чинності ЗУ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану» №2142-ІХ (05.04.2022). На думку позивача, митне оформлення було здійснено із звільненням від оподаткування митними платежами (ввізним митом, акцизним податком та податком на додану вартість) із застосуванням пільги за кодом « 311» на підставі пункту 9-11 розділу XXI «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України та пункту 69.24 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України. Вказує, що за електронними митними деклараціями від 11.04.2022 № UA209180/2022/006384, від 12.04.2022 №UA209180/2022/006905, №UA209180/2022/006900, №UA209180/2022/007026, №UA209180/2022/006872, №UA209180/2022/006852, від 13.04.2022 №UA209180/2022/007720 ним здійснено митне оформлення в режимі імпорту (випуску для вільного обігу) легкових автомобілів, які згідно статті 380 Митного кодексу України попередньо були тимчасово ввезені на митну територію України (та до завершення митного оформлення у вільний обіг) громадянами-резидентами, які перебували на тимчасовому консульському обліку в консульській установі України за кордоном. Зазначає, що митне законодавство дозволяє зміну митного режиму на інший, вибраний декларантом, у зв`язку з чим розпочатий процес ввезення (переміщення) товарів, зокрема, в митному режимі тимчасового ввезення продовжується шляхом поміщення таких товарів в інший митний режим, зокрема імпорт (випуск для вільного обігу). Вважає, що зміна фізичною особою митного режиму тимчасове ввезення на митний режим імпорт (випуск для вільною обігу) є правомірною при митному оформленні легкових автомобілів. Це також є операціями з ввезення фізичними особами на митну територію України автомобілів легкових у митному режимі «імпорту» та митне оформлення товарів, що ввозяться на митну територію України для вільного обігу. Відтак, позивач вважає, що декларування та митне оформлення товарів по зазначених вище митних деклараціях здійснено ним правомірно, з дотриманням митного законодавства України, і без порушень.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21 червня 2023 року позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано наказ в/о начальника Львівської митниці О. Шахрая від 08.02.2023 за № 79-дс «Про застосування дисциплінарного стягнення». Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1073 грн. 60 коп.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідачем - Львівською митницею, подано апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги відповідач обґрунтовує тим, що в оскаржуваному судовому рішенні зазначено начебто суд встановив, що транспортні засоби, оформленні за спірними митними деклараціями, ввезені на митну територію України до початку дії ЗУ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану» №2142-ІХ (05.04.2022) в режимі тимчасового ввезення. Проте, транспортний засіб, який в подальшому було оформлено за митною декларацією від 11.04.2022 №UA209180/2022/006384 не ввозився в митному режимі «тимчасове ввезення» як помилково зазначив суд першої інстанції. Його пропуск 23.02.2022 на митну територію України здійснювався на підставі попередньої митної декларації ІМ ЕЕ №UА807200/2022/2681, яка є попередньою митною декларацією з обсягом даних, необхідних лише для пропуску товарів через митний кордон України та доставлення до митного органу призначення. Щодо операцій, звільнених від оподаткування податком на додану вартість, акцизним податком згідно з пунктом 69.24 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, то вказаною нормою визначено, що це операції із ввезення певних товарів. Таким чином, підтавав для звільнення від оподаткування податком на додану вартість, акцизним податком не було, оскільки сама операція із ввезення товару відбулась до набрання чинності вказаним законом.

Представник відповідача - Львівської митниці в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити.

Представник позивача - Волощенка Романа Олександровича проти задоволення апеляційної скарги заперечив.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, представників позивача та відповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Встановлено, що наказом Львівської митниці від 27.12.2022 № 333-дс «Про порушення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 » порушено дисциплінарне провадження стосовно головного державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста «Городок» Львівської митниці Волощенка Р.О. на підставі доповідної записки начальника відділу митного оформлення «Стрий» митного поста «Львів-Південний» Львівської митниці Олега Марчишина від 16.12.2022 №7.4-28/11-01/331.

Відповідно до наказу Львівської митниці від 26.09.2022 № 157 «Про проведення перевірки з окремих питань», із змінами внесеними наказами Львівської митниці від 25.10.2022 № 178 «Про продовження терміну проведення перевірки з окремих питань», від 10.11.2022 № 190 «Про продовження терміну проведення перевірки з окремих питань» та від 02.12.2022 № 203 «Про продовження терміну проведення перевірки з окремих питань» проведено перевірку з`ясування обставин можливого недотримання посадовими особами відділів митного оформлення Львівської митниці вимог законодавства України та нормативно-правових актів при здійсненні митного контролю та оформлення товарів, транспортних засобів, про що складено відповідний Акт про результати перевірки з окремих питань від 16.12.2022 № 7.4-28-10-01/75/330 (далі - Акт перевірки).

Згідно з Актом перевірки, за результатом опрацювання зауважень викладених у доповідній записці директора Департаменту контролю та адміністрування митних платежів ОСОБА_2 від 15.09.2022 №15-01/818 встановлено наявність випадків недотримання норм Закону України від 24.03.2022 за № 2142-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану» та пункту 2 частини першої статті 292 МК України. Так, при опрацюванні зазначених у доповідній записці оформлених ЕМД із застосуванням преференції за кодом « 311» встановлено випадки неправомірного звільнення від оподаткування транспортних засобів, фактично ввезених на митну територію України до дати набрання чинності Законом № 2142-ІХ.

Головним державним інспектором митного поста «Городок» Львівської митниці Волощенком Романом Олександровичем за митною декларацією від 11.04.2022 №UA209180/2022/006384 здійснено митне оформлення товару «легковий автомобіль, що був у використанні призначений для перевезення пасажирів марки: VOLKSWAGEN, модель GOLF, номер двигуна не визначено, двигун-дизель, повна маса-1930 кг., об`єм-1598 см3, кузов-універсал, рік вип. 2016 р., дата 1-ї реєстрації - 18.07.2016 р., країна виробництва-Німеччина» із наданням звільнення від оподаткування митними платежами (код пільги « 311»). Таким чином, головним державним інспектором митного поста «Городок» Львівської митниці Волощенком Романом Олександровичем не було здійснено належної перевірки правильності застосування пільг в оподаткуванні за МД від 11.04.2022 №UA209180/2022/006384.

Аналогічні порушення допущено при митному оформленні транспортних засобів за митними деклараціями від 12.04.2022 №№UA209180/2022/006905, UA209180/2022/006900, UA209180/2022/007026, UA209180/2022/006872, UA209180/2022/006852, від 13.04.2022 UA209180/2022/007720. Митне оформлення транспортних засобів за вказаними митними деклараціями здійснено головним державним інспектором митного поста «Городок» Львівської митниці Волощенком Романом Олександровичем, що призвело до надання преференцій на суму 693171,57 грн.

Згідно висновків дисциплінарної комісії зазначене свідчить про вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 5 частини 2 статті 65 Закону України «Про державну службу», а саме невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків та порушення вимог пунктів 3.1, 3.2 Посадової інструкції державного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста «Городок».

Наказом в.о. начальника Львівської митниці О. Шахрая від 08.02.2023 №79-дс до державного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста «Городок» Львівської митниці ОСОБА_1 застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби регламентовано приписами Закону України «Про державну службу» (далі Закон №889-VIII).

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону №889-VIII цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця.

За правилами частини 1 статті 8 Закону №889-VIII державний службовець зобов`язаний: дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина; з повагою ставитися до державних символів України; обов`язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов`язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації; забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки та умови контракту про проходження державної служби (у разі укладення); виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України; додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції; запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби; постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності; зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню; надавати публічну інформацію в межах, визначених законом.

Державні службовці виконують також інші обов`язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах, та контракті про проходження державної служби (у разі укладення).

Як передбачено частиною 2 статті 9 Закону №889-VIII, державний службовець зобов`язаний виконувати накази (розпорядження), доручення керівника, видані в межах його повноважень, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Приписами частини 1 статті 64 Закону №889-VIII встановлено, що за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно із частиною 1 статті 65 Закону №889-VIII підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Зокрема, дисциплінарним проступком є невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень (пункт 5 частини 2 статті 65 Закону №889-VIII).

Згідно із приписами частини 1 статті 66 Закону №889-VIII до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: зауваження; догана; попередження про неповну службову відповідність; звільнення з посади державної служби.

Частиною 2 статті 66 Закону №889-VIII передбачено, що у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5, 12 та 15 частини 2 статті 65 цього Закону, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.

За приписами частини 1 статті 67 Закону №889-VIII дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

У відповідності до частини 1 статті 77 цього ж Закону рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення.

Як свідчать матеріали справи, до ОСОБА_1 було застосовано дисциплінарне стягнення у виді догани з огляду на те, що ним було здійснено митне оформлення товару (транспортні засоби) із наданням звільнення від оподаткування митними платежами (код пільги « 311»).

Виходячи із того, що транспортні засоби були ввезені на митну територію України до набрання чинності 05 квітня 2022 року Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану» №2142-ХІ (далі Закон №2142-ХІ), подані до оформлення МД мали бути відмовлені позивачем у митному оформленні по причині неправомірного застосування преференції « 311» зі сплати митних платежів.

Відтак, ОСОБА_1 не було здійснено належної перевірки правильності застосування пільг у оподаткуванні, що на думку відповідача призвело до несплати митних платежів (безпосередньо під час митного оформлення).

Законом №2142-IX (який набрав чинності 06 квітня 2022 року) було внесено зміни до ПК України.

Так, у розділі XX «Перехідні положення» ПК України пункт 69 підрозділу 10 доповнено підпунктом 69.24 такого змісту: «Тимчасово, з 1 квітня 2022 року на період дії воєнного стану на території України звільняються від оподаткування податком на додану вартість, акцизним податком операції з ввезення фізичними особами на митну територію України автомобілів легкових, кузовів до них, причепів та напівпричепів, мотоциклів, транспортних засобів, призначених для перевезення 10 осіб i більше, транспортних засобів для перевезення вантажів у митному режимі імпорту».

Цим же Законом внесено зміни до МК України у розділі XXI «Прикінцеві та перехідні положення» та доповнено, зокрема, пунктом 9-11 такого змісту: « 9-11. установити, що тимчасово, на період з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану», але не раніше 1 квітня 2022 року, до припинення чи скасування воєнного стану на території України, пропуск та митне оформлення товарів, що ввозяться (пересилаються) на митну територію України для вільного обігу, здійснюється з урахуванням таких особливостей: звільняються від оподаткування ввізним митом: автомобілі легкові, кузови до них, причепи та напівпричепи, мотоцикли, транспортні засоби, призначені для перевезення 10 осіб i більше, транспортні засоби для перевезення вантажів, які ввозяться громадянами на митну територію України для вільного обігу.

Як встановлено з матеріалів справи, транспортні засоби, оформлені за МД від 11.04.2022 №UA209180/2022/006384, від 12.04.2022 №UA209180/2022/006905, №UA209180/2022/006900, №UA209180/2022/007026, №UA209180/2022/006872, №UA209180/2022/006852, від 13.04.2022 №UA209180/2022/007720, були ввезені на митну територію України до початку дії Закону №2142-IX.

На підставі аналізу матеріалів справи та позицій сторін, викладених у заявах по суті справи, апеляційний суд дійшов переконання, що на стадії апеляційного перегляду суть публічно-правового спору, що розглядається, зводиться до перевірки висновку відповідача про те, що позивач, здійснюючи митні формальності за вказаними деклараціями, протиправно застосував пільги, визначені Законом 2142-ІХ, оскільки транспортні засоби перетнули митний кордон до 06 квітня 2022 року, тобто до набрання чинності згаданим Законом, а також протиправно застосував пільговий режим розмитнення щодо ТЗ.

Щодо висновків суду першої інстанції у частині правомірності дій позивача при здійсненні митних формальностей із застосуванням пільг, визначених Законом 2142-ІХ, щодо транспортних засобів, що перетнули митний кордон до 06 квітня 2022 року, апеляційний суд зазначає таке.

Згідно із приписами статті 74 МК України митний режим імпорту (випуску для вільного обігу) - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари після сплати всіх митних платежів, встановлених законами України на імпорт цих товарів, та виконання усіх необхідних митних формальностей випускаються для вільного обігу на митній території України.

Статтею 270 МК України визначено, що правила оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, митом встановлюються цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Правила оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, іншими (крім мита) митними платежами встановлюються Податковим кодексом України з урахуванням особливостей, що визначаються цим Кодексом.

За правилами статті 278 МК України датою виникнення податкових зобов`язань із сплати мита у разі ввезення товарів на митну територію України чи вивезення товарів з митної території України є дата подання митному органу митної декларації для митного оформлення або дата нарахування такого податкового зобов`язання митним органом у випадках, визначених цим Кодексом та законами України.

Пунктом 187.8 статті 187 ПК України передбачено, що датою виникнення податкових зобов`язань у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митної декларації для митного оформлення.

У пункті 216.4 статті 216 ПК України зазначено, що датою виникнення податкових зобов`язань у разі ввезення підакцизних товарів (продукції) на митну територію України є дата подання контролюючому органу митної декларації для митного оформлення або дата нарахування такого податкового зобов`язання контролюючим органом у визначених законодавством випадках.

Приписами статті 281 МК України допускається встановлення тарифних пільг (тарифних преференцій) щодо ставок Митного тарифу України у вигляді звільнення від оподаткування ввізним митом, зниження ставок ввізного мита або встановлення тарифних квот відповідно до законодавства України та для ввезення товарів, що походять з держав, з якими укладено відповідні міжнародні договори.

Згідно із статтею 292 МК України митні платежі не сплачуються у разі, якщо відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України, інших законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України: товари не є об`єктом оподаткування митними платежами; щодо товарів надано звільнення або повне умовне звільнення від сплати митних платежів - у період дії такого звільнення і при дотриманні умов, у зв`язку з якими його надано; при ввезенні товарів на митну територію України або вивезенні товарів з митної території України товари були поміщені у митний режим, який відповідно до положень цього Кодексу не передбачає сплату митних платежів, - на період дії цього режиму та при виконанні умов, що випливають з такого режиму.

За правилами частини 1 статті 295 МК України митні платежі нараховуються декларантом або іншими особами, на яких покладено обов`язок із сплати митних платежів, самостійно, крім випадків, якщо обов`язок щодо нарахування митних платежів відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України та інших законів України покладається на митні органи.

Для цілей нарахування митних платежів застосовуються ставки, що діють на день подання митному органу митної декларації на товари, а в разі якщо митне оформлення здійснюється без подання митної декларації, - на день його здійснення (частина 3 статті 295 МК України).

Підпунктом 17.1.4 пункту 17.1 статті 17 ПК України передбачено, що платник податків має право користуватися податковими пільгами за наявності підстав у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно із пунктом 30.1 статті 30 ПК України податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті.

Підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат (пункт 30.2 статті 30 ПК України).

Як зазначено у пункті 30.3 статті 30 ПК України, платник податків вправі використовувати податкову пільгу з моменту виникнення відповідних підстав для її застосування і протягом усього строку її дії.

Відповідно до визначення основних термінів і понять, наведених у статті 4 МК України: митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; пропуск товарів через митний кордон України - надання митним органом відповідній особі дозволу на переміщення товарів через митний кордон України з урахуванням заявленої мети такого переміщення.

Відтак, апеляційний суд приходить до висновку, що поняття «митне оформлення» та «пропуск товарів через митний кордон» не є тотожними діями і розділені у часі, що з урахуванням наведених правових норм дає підстави для висновку про те, що у розумінні Закону №2142-IX товари, що ввозяться (пересилаються) на митну територію України для вільного обігу, звільняються від оподаткування ввізним митом як при пропуску через митний кордон з 01 квітня 2022 року, так і при митному оформленні таких товарів із вказаної дати.

Відтак, те, що товари були пропущені через митний кордон України в пункті пропуску до набрання чинності Законом №2142-IX не позбавляло декларанта права на використання податкової пільги під час здійснення митного оформлення таких товарів після набрання чинності Законом №2142-IX.

Оскільки приписами статті 71 МК України дозволено зміну митного режиму на інший, то зміна декларантом митного режиму є правомірною.

З урахуванням наведеного апеляційний суд погоджується із судом першої інстанції у тому, що митне оформлення позивачем товарів за митними деклараціями від 11.04.2022 №UA209180/2022/006384, від 12.04.2022 №UA209180/2022/006905, №UA209180/2022/006900, №UA209180/2022/007026, №UA209180/2022/006872, №UA209180/2022/006852, від 13.04.2022 №UA209180/2022/007720 було здійснено з дотриманням вимог митного законодавства і підстав для відмови у їх митному оформленні не було.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Частиною 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У пункті 110 рішення Європейського суду з прав людини від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97) Суд визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління».

Хоча ця справа стосується податкового спору, на переконання апеляційного суду, у ній закладено один з основних принципів забезпечення вирішення спорів у публічно-правовій сфері, зокрема, між суб`єктом приватного права і суб`єктом владних повноважень, який передбачає, що останній зобов`язаний забезпечити доведення в суді правомірності свого рішення, дії або бездіяльності, оскільки, в протилежному випадку, презюмується, що вони є протиправними.

При вирішенні цього спору необхідно застосувати рішення Європейського Суду з прав людини від 07 липня 2011 року у справі «Сєрков проти України» (заява № 39766/05), яким було встановлено порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, оскільки державні органи обрали тлумачення національного законодавства, менш сприятливе для платників податку.

На переконання апеляційного суду, проведення ОСОБА_1 митного оформлення за вказаними митними деклараціями із застосуванням пільгового режиму відповідає зазначеному принципу тлумачення національного законодавства та практиці ЄСПЛ, а отже не може бути підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, про наявність підстав для задоволення позову, оскільки суб`єкт владних повноважень в особі Львівської митниці діяв не у спосіб що визначений законом та Конституцією України.

За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 241, 250, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Львівської митниці залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 червня 2023 року у справі №380/3087/23 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. В. Кухтей
С. М. Шевчук
Повне судове рішення складено 18.10.2023