Справа № 291/1747/22
Суддя: Митюк О. В.
Дата ухвалення: 2023-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 291/1747/22
Ружинський районний суд Житомирської області

Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

29 вересня 2023 року

Ружинський районний суд Житомирської області

в складі: головуючого - судді Митюк О.В.

за участю секретаря Герасимчук Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Ружині справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , представник позивача Остапчук Ігор Валентинович

до поліцейського СРПП Бердичівського районного відділу Головного управління Національної поліції в Житомирській області лейтенанта поліції Семенчука Віталія Вікторовича, Департамент патрульної поліції Національної поліції України, Головне управління Національної поліції в Житомирській області

про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача Остапчук І.В. звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просив визнати протиправними дії поліцейського СРПП ВПД №2 Бердичівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області лейтенанта поліції Семенчука Віталія Вікторовича, щодо винесення постанови Серія БАД №633173 від 19 листопада 2022 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Скасувати постанову Серія БАД №633173 від 19 листопада 2022 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії БАД № 633173 від 19.11.2022 року, яку склав інспектор СРПП ВПД №2 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області лейтенант поліції Семенчук В.В., позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення за те, що він «19.11.2022 року 23 год. 00 хв. в с.Вільнопілля, вул.Центральній, керував транспортним засобом не маючи при собі водійського посвідчення, реєстраційних документів на транспортний засіб та поліса обов`язкового страхування ЦПВ ВНТЗ, чим порушив п.п. 2.1а, 2.1б, 2.1г ПДР». Даною постановою позивача притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП за правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.126 КУпАП.

Позивач вважає, що 19.11.2022 року о 23 год. 00 хв. не тільки не порушував Правил дорожнього руху, але і взагалі не керував транспортним засобом. Позивач, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився в салоні автомобіля, двигун якого не працював і одразу по приїзду поліцейських повідомив їх про те, що автомобілем він не керує та не керував, а керувала автомобілем його дружина, яка не справилася з керуванням та з`їхала на узбіччя дороги в сніг.

Про те, що позивач не керував транспортним засобом він неодноразово повторював поліцейським, які ігнорували його твердження та винесли оскаржувану постанову, не маючи жодного належного та допустимого доказу керування позивачем транспортним засобом.

Дії відповідача щодо винесення зазначеної вище постанови про притягнення його до відповідальності вважає неправомірними, а постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності вважає незаконною.

Ухвалою Ружинського районного суду Житомирської області від 30.11.2022 року позовну заяву призначено до судового розгляду, з викликом сторін у судове засідання.

Ухвалою суду від 03.04.2023 року за клопотанням представника позивача замінено неналежного відповідача по справі Бердичівський районний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області належними відповідачами: Поліцейський СРПП Бердичівського районного відділу Головного управління Національної поліції в Житомирській області лейтенант поліції Семенчук Віталій Петрович; Департамент патрульної поліції Національної поліції України; Головне управління Національної поліції в Житомирській області.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, просили задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. В подальшому в судове засідання не з`явилися, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача ГУНП в Житомирській області в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, причини своєї неявки суду не повідомив. Однак, надіслав до суду відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 , у зв`язку із його безпідставністю та необґрунтованістю. Зазначив, що позивач обґрунтовуючи свої позовні вимоги не зробив жодних посилань, та не надав жодних доказів як на підставу своїх заперечень щодо відсутності в його діях порушень Правил дорожнього руху України з чого можна було б зробити висновок про те, що дії поліцейського в частині притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП є неправомірними, а постанову про притягнення до адміністративної відповідальності було складено з порушеннями норм чинного законодавства України. Поліцейським помилково зазначено в постанові статтю ПДР України. Технічна помилка у постанові про вчинення адміністративного правопорушення за доведеності факту вчинення такого правопорушення не може бути підставою для скасування постанови (ВС/КАС №459/1801/17 від 24.12.2019). При винесені постанови позивачу були роз`ясненні його права і обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

Представником ГУНП в Житомирській області Панасюк Г.Л. до суду надано диск з відеофіксакцією спілкування працівників поліції з гр. ОСОБА_1 , яка відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» була зафіксована на нагрудний відео реєстратор 19.11.2022 року під час оформлення відносно останнього матеріалів справи про адміністративне правопорушення. Із наданого відеозапису вбачається роз`яснення всіх прав та обов`язків при винесенні постанови гр. ОСОБА_1 та роз`яснено саму суть вчинюваних правопорушень.

Відповідач - інспектор сектору реагування патрульної поліції Відділу поліцейської діяльності №2 (смт.Ружин) Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області Семенчук В.В. в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час, місце розгляду справи. Відзив на позов до суду не подав.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час, місце розгляду справи. Відзив на позов до суду не подав.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Вимогами ч. 1 ст. 286 КАС України передбачено, що адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно до ч. 1, ч. 3 ст. 268 КАС України, у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з огляду на таке.

Судом встановлено, що поліцейським СРПП ВПД №2 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області лейтенантом поліції Семенчуком В.В., відносно водія ОСОБА_1 винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії БАД № 633173 від 19.11.2022 року, згідно якої 19.11.2022 року 23 год. 00 хв. він в с.Вільнопілля, вул. Центральній, керував транспортним засобом не маючи при собі водійського посвідчення, реєстраційних документів на транспортний засіб та поліса обов`язкового страхування ЦПВ ВНТЗ, чим порушив п.п. 2.1а, 2.1б, 2.1г ПДР (а.с.8).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення встановленою особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, в адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень, обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Відповідно ч.1 ст.122 КУпАП, на підставі якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками та тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (340 грн.).

Тобто, з оскаржуваної постанови вбачається, що поліцейський притягнув ОСОБА_1 до відповідальності за правопорушення згідно ч.1 ст.122 КУпАП, яка не передбачає відповідальності за інкриміноване йому правопорушення.

Оскільки встановивши, що позивач керував транспортним засобом не маючи при собі водійського посвідчення, реєстраційних документів на транспортний засіб та поліса обов`язкового страхування ЦПВ ВНТЗ, поліцейський повинен був притягнути його до відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, а не за ч.1 ст.122 КУпАП.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Згідно з підпунктами «а», «б», «ґ» пункту 2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту технічний талон), чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

На підтвердження складу правопорушення відповідачем наданий суду відеозапис події з нагрудної камери поліцейського.

Суд звертає увагу на те, що на відео не зафіксовано момент керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом або будь-яке його переміщення. Згідно відео ОСОБА_1 перебуває на водійському сидінні автомобіля Рено Кенго, але ним не кермує, та двигун автомобіля вимкнений.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення позивачем правопорушення, оскільки сам по собі опис адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26.04.2018 року по справі № 338/1/17 та від 29.04.2020 року по справі № 161/5372/17.

Внаслідок недоведеності факту порушення позивачем вищенаведених вимог КУпАП та не доведення відповідачем правомірності його дій з винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді накладення на нього штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення підлягають задоволенню.

Разом з цим, в частині вимоги позову щодо визнання незаконними дій Інспектора поліції суд зазначає, що така вимога не підлягає задоволенню з огляду на положення частини третьої статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України, якими чітко передбачено конкретний перелік рішень, які може прийняти суд за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Так, відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Крім того, до повноважень працівників патрульної поліції входять збір та оцінка доказів, розгляд справи про адміністративне правопорушення з прийняттям постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням при дослідженні обставин справи в їх сукупності, керуючись, зокрема, власним переконанням та правосвідомістю. Результатом розгляду справи про адміністративне правопорушення в даному випадку є оскаржувана постанова, яка підлягає оскарженню відповідно до положень діючого законодавства, що жодним чином не порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Тому, в задоволенні позовних вимог щодо визнання дій неправомірними необхідно відмовити.

Згідно ч. 1, ч. 3 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72-76, 243, 246, 250, 286 КАС України, суд

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 , представник позивача Остапчук Ігор Валентинович до поліцейського СРПП Бердичівського районного відділу Головного управління Національної поліції в Житомирській області лейтенанта поліції Семенчука Віталія Вікторовича, Департамент патрульної поліції Національної поліції України, Головне управління Національної поліції в Житомирській області про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Постанову серії БАД №633173 від 19.11.2022 року, винесену інспектором СРПП ВПД №2 Бердичівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області лейтенантом поліції Семенчуком Віталієм Вікторовичем, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КупАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 гривень, скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного Управління Національної поліції Житомирської області (місцезнаходження: м. Житомир, вул. Старий Бульвар,5/37, 10001) на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: поліцейський СРПП Відділу поліцейської діяльності №2 Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області Семенчук Віталій Петрович, місце роботи якого: вул.Героїв України,67, м.Бердичів, Житомирська область,13300.

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Житомирській області, яке знаходиться за адресою: 10001, м. Житомир, вул. Старий бульвар, 5/37, .

Відповідач: Департамент патрульної поліції Національної поліції України, яке знаходиться за адресою: 03048, м. Київ, вул.Федора Ернста, 3, .

Суддя О. В. Митюк.