Справа № 285/5370/23
Суддя: Помогаєв А. В.
Дата ухвалення: 2023-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/5370/23

провадження у справі №2-а/0285/61/23

17 жовтня 2023 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

у складі судді Помогаєва А.В.,

за участі: секретаря судового засідання Ковальчук М.В., позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Головного Управління Національної поліції України в Житомирській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

30.08.2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив скасувати постанову серії ЕАТ №7579052 від 22.08.2023 про притягнення його до адміністративної відповідальності та закрити провадження по адміністративній справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позову зазначає, що будь-яких правопорушень він не вчиняв. 22.08.2023 року о 14 год 24 хв старшим лейтенантом поліції Шевченко О.І. по вул. Соборності в м. Звягель складено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскільки його автомобіль зупинився на відстані ближче 10 метрів від пішохідного переходу. Позивач вважає, що має право на таку зупинку згідно Правил дорожнього руху, оскільки є інвалдом другої групи.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримав та просив задовольнити. Дав пояснення про обставини складання оскаржуваної постанови.

Представник відповідача ГУНП в Житомирській області у судове засідання не прибув. Подали письмовий відзив на позовну заяву з викладеними в ньому запереченнями. Зазначили, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності є правомірним, постанова винесена у межах повноважень працівників поліції та у спосіб, визначений КУпАП, із дотриманням встановленої процедури та з урахувнням усіх обставин у справі.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Встановлено, що 22.8.2023 року поліцейським РПП Звягельського РВП старшим лейтенантом поліції Шевченко О.І. винесено постанову на бланку серії ЕАТ №7579052 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП встановлено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання. Поліція відповідно до покладених нею завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно статті 222 КУпАП справи про адміністративні, правопорушення, передбачені частиною 6 статті 121 КУпАП розглядають органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення' мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, що доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статті 14 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Предметом спору в даній справі є правомірність рішення суб`єкта владних повноважень про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових, доказів, висновків експертів.

Відповідачем суду надано відеозапис з місця події, якими підтверджуються обставини, зазначені в оскаржуваній постанові.

Факт здійснення зупинки транспортного засобу на відстані менше 10 м від пішохідного переходу визнається позивачем.

Суд визнає безпідставним посилання ОСОБА_1 на нібито передбачене Правилами дорожнього руху право зупинки в будь-якому місці транспортного засобу, яким керує особа з інвалідністю.

Згідно п. 15.1 Правил дорожнього руху (затверджені Постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306) зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

Пунктом 15.9 (г) Правил доржнього руху встановлено заборону зупинки на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Таким чином, єдиним виключенням із встановленої заборони є надання переваги в русі.

Правила дорожнього руху в частині 3 "Заборонні знаки" Розділу 33 "Дорожні знаки" після п. 3.45 містить наступне виключення: не поширюється дія знаків: 3.1, 3.2, 3.35-3.38, а також знака 3.34 за наявності під ним таблички 7.18 на водіїв з інвалідністю, які керують мотоколяскою або автомобілем, позначеними розпізнавальним знаком Водій з інвалідністю, на водіїв, які перевозять пасажирів з інвалідністю, за умови наявності документів, що підтверджують інвалідність пасажирів (крім пасажирів з явними ознаками інвалідності).

Таким чином, до вищезазначеного переліку виключень входить режим дії дорожнього знаку 3.34 Зупинку заборонено за наявності визначених умов.

Встановлене в такий спосіб виключення з правила щодо заборони зупинки дорожнім знаком 3.34 не підлягає поширенню на всі інші випадки, коли зупинка заборонена, зокрема, пунктом 15.9 (г) Правил дорожнього руху.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності встановлено ст. 286 КАС України.

Повноваження адміністративного суду в справах даної категорії визначено ч. 3 ст. 286 КАС України наступним чином:

За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З`ясувавши всі обставини справи, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова є законною та обгрунтованою, підстави для її скасування або зміни відсутні. Позовна заява не підлягає задоволенню.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", підстави для його повернення або відшкодування відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72-76, 246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо скаргу не було подано. У випадку оскарження - за на слідками апеляційного розгляду, з моменту проголошення судового рішення апеляційної інстанції.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_1 , РНОПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Житомирській області, адреса: Старий бульвар, б. 5/37, м. Житомир, 10001, .

Суддя А.В. Помогаєв