Справа № 240/10723/22
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2023-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/10723/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Семенюк М.М.

Суддя-доповідач - Полотнянко Ю.П.

18 жовтня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Смілянця Е. С. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 24.12.2021 про відмову в призначенні пенсії за вислугу років;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи (за Списком професій і посад працівників підприємств лісової промисловості та лісового господарства, постійно діючих лісопунктів, лісництв, лісозаготівельних дільниць, зайнятих на заготівлі лісу, лісогосподарських роботах, підсочці лісу та лісосплаві, робота на яких дає право на пенсію за вислугу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року №583 "Про затвердження нормативних актів з питань пенсійного забезпечення"), періоди роботи з 12.06.1989 по 10.04.1990; з 29.12.1997 по 29.05.2000; з 03.07.2002 по 01.05.2003; з 03.08.2007 по 01.03.2012; з 19.12.2012 по 03.04.2017 на посадімашиніста-кранівника на лісосіках, лісонавантажувальних пунктах, верхніх і проміжних складах до спеціального стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років, та призначити і провести виплату пенсії відповідно до п. "в" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з дати звернення - 13.12.2021 року.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 30.11.2022 позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у призначенні пенсії, оформлену листом від 24.12.2021 № 0600-0215-8/110797.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років на пільгових умовах, періоди роботи:

- з 12.06.1989 по 10.04.1990 на посаді кранівника баштового крану в цеху переробки деревини;

- з 29.12.1997 по 29.05.2000 на посаді кранівника баштового крану;

- з 03.07.2002 по 01.05.2003 на посаді кранівника баштового крану;

- з 03.08.2007 по 01.03.2012 на посаді кранівника;

- з 19.12.2012 по 03.04.2017 на посаді кранівника-машиніста баштового крану.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити ОСОБА_1 з 13.12.2021 пенсію за вислугу років на пільгових умовах, з урахуванням стажу, який зараховується за цим рішенням.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції. Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції прийняв оскаржуване рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що у зв`язку з досягненням 55 років, позивач 13.12.2021 подала відповідачу заяву про призначення пенсії, за результатами розгляду якої рішенням № 46 від 15.12.2021 відмовлено так як право на призначення пенсії за вислугу років відсутнє у зв`язку із відсутністю необхідного спеціального стажу, який дає право для призначення пенсії за вислугу років так як відсутній пільговий стаж, оскільки в трудовій книжці зазначено посаду "кранівник башеного крану", яка не відповідає посаді згідно Списку № 583 від 12.10.1992.

Відповідач листом "Повідомлення про відмову в призначенні пенсії" від 24.12.2021 № 0600-0215-8/110797 повідомив позивача про те, що документами підтверджено страховий стаж - 32 роки 5 місяців 29 днів, спеціальний стаж, що дає право на пенсію за вислугою років, документально не підтверджений.

Позивач, не погоджуючись з даною відмовою, оскаржила її до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що пільговий стаж позивача, який повинен зараховуватись згідно зі ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» становить більше 12 років 6 місяців, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Суд першої інстанції дійшов висновку позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом скасування спірного рішення, зобов`язання зарахувати стаж до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років на пільгових умовах, провести перерахунок пільгового стажу, зобов`язання призначити пенсію.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оцінюючи спірні правовідносини, що виникли між сторонами, та доводи апеляційної скарги, суд враховує наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із положеннями статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до статті 1 Закону України від 05.11.1991 №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Пунктом «а» статті 2 Закону передбачено, що за цим Законом призначаються пенсії за вислугу років.

Відповідно до статті 100 вказаного Закону особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах:

а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством;

б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Згідно із пунктом «в» статті 55 Закону право на пенсію за вислугу років мають робітники, майстри (у тому числі старші майстри), безпосередньо зайняті на лісозаготівлях і лісосплаві, включаючи зайнятих на обслуговуванні механізмів і обладнання, - за списком професій, посад і виробництв, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 55 років і при стажі роботи для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.

Статтею 62 Закону встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно із пунктом 1 Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №583 «Про затвердження нормативних актів з питань пенсійного забезпечення» затверджений Список професій і посад працівників підприємств лісової промисловості та лісового господарства, постійно діючих лісопунктів, лісництв, лісозаготівельних дільниць, зайнятих на заготівлі лісу, лісогосподарських роботах, підсочці лісу та лісосплаві, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, у який включено водіїв автомобілів по вивезенню лісу. Необхідною умовою для виникнення права на пенсійне забезпечення за вислугу років є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що передбачають пільгове призначення пенсії, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною посадою (професією).

Зі змісту трудової книжки серії НОМЕР_1 від 28.01.1986 судом вбачається, що в періоди:

- з 12.06.1989 по 10.04.1990 позивач працювала кранівником баштового крану в цеху переробки деревини;

- з 29.12.1997 по 29.05.2000 позивач працювала кранівником баштового крану;

- з 03.07.2002 по 01.05.2003 позивач працювала кранівником баштового крану;

- з 03.08.2007 по 01.03.2012 позивач працювала кранівником;

- з 19.12.2012 по 03.04.2017 позивач працювала кранівником-машиністом баштового крану.

В Списку професій і посад працівників підприємств лісової промисловості та лісового господарства, постійно діючих лісопунктів, лісництв, лісозаготівельних дільниць, зайнятих на заготівлі лісу, лісогосподарських роботах, підсочці лісу та лісосплаві, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №583 зазначено посаду "машиністи-кранівники, зайняті на лісосіках, лісонавантажувальних пунктах, верхніх і проміжних складах".

Відповідно до довідки ДП "Городницького лісового господарства" Курчицько-Гутянському ЦПД від 10.12.2021 № 1016, позивач працювала повний робочий день машиністом кранівником у періоди з 12.06.1989 по 10.04.1990; з 29.12.1997 по 29.05.2000; з 03.07.2002 по 01.05.2003; з 03.08.2007 по 01.03.2012; з 19.12.2012 по 03.04.2017; виконувала навантаження лісоматеріалів на лісовозний транспорт, розвантаження та укладання древесини у штабель при процесі лісозаготівель, керування навантажувальних машин або кранів, тобто суд приходить до висновку, що виконувана позивачем робота є тотожною професії машиніст кранівник, зайнятий на лісосіках, лісонавантажувальних пунктах, верхніх і проміжних складах за своїми посадовими обов`язками та завданнями, та передбачає виконання однакових робіт.

Таким чином, довідкою зазначений характер виконуваної роботи і те, що робота машиністом кранівником в цеху переробки деревини є тотожною іншим професіям, зазначеним Списком № 583 за своїми посадовими обов`язками та завданнями, передбачає виконання однакових робіт, а тому колегія суддів відхиляє доводи апелянта про те, що посада кранівника башеного крану не відповідає посаді, зазначеній у Списку №583.

Судом встановлено, що дана довідка, яка є чинною та не скасованою, підтверджує те, що посада, на якій перебував позивач, і робота, яку він виконував, відповідає умовам пункту "в" ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

З огляду на вищевикладене, суд дійшов до висновку про те, що робота позивача на посаді кранівника у період з 12.06.1989 по 10.04.1990, з 29.12.1997 по 29.05.2000, з 03.07.2002 по 01.05.2003, з 03.08.2007 по 01.03.2012, з 19.12.2012 по 03.04.2017 може бути зарахована до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років.

Отже пільговий стаж позивача, який повинен зараховуватись згідно зі ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» становить більше 12 років 6 місяців, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту "в" статті 12 Закону №2262-ХІІ.

Відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправність відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у призначенні пенсії, оформленої листом від 24.12.2021 № 0600-0215-8/110797.

Доводи апелянта про те, що саме рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області відмовлено позивачу у призначенні пенсії не знайшли свого підтвердження, оскільки із наявного в матеріалах справи рішення про відмову у призначенні пенсії №46 від 15.12.2021 не вбачається того, що воно прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області.

Колегія суддів враховує, що саме листом від 24.12.2021 №0600-0215-8/110797 Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило позивача про відмову у призначенні пенсії, оскільки позивачем не підтверджено спеціальний стаж роботи на посаді машиніста-кранівника. При цьому, у вказаному листі відповідач не згадує про рішення №46 від 15.12.2021.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Оцінюючи позицію апелянта, колегія суддів вважає, що обставини, наведені в апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, у апеляційній скарзі не зазначено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Смілянець Е. С. Драчук Т. О.