Справа № 520/16818/23
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2023-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

17 жовтня 2023 року № 520/16818/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Бадюкова Ю.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення суми, -

В С Т А Н О В И В :

Військова частина НОМЕР_1 (далі по тексту позивач, ВЧ НОМЕР_1 ) звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 (далі по тексту відповідач, ОСОБА_1 ), в якому просить суд:

- стягнути з ОСОБА_1 безпідставно набуті ним грошові кошти в сумі 91610,25 грн. під час фактичного невиконання ним обов`язків військової служби у жовтні 2022 року на користь військової частини НОМЕР_1 (ЄРДПОУ НОМЕР_2 , р/р НОМЕР_3 у Чугуївському управлінні ДКСУ в Харківській області, МФО 820172);

- судові витрати покласти на відповідача, стягнувши з ОСОБА_1 судові витрати в сумі 2147,20 грн. на користь військової частини НОМЕР_1 (ЄРДПОУ НОМЕР_2 , р/р НОМЕР_3 у Чугуївському управлінні ДКСУ в Харківській області, МФО 820172).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що внаслідок самовільного залишення відповідачем військової частини, за фактом чого відкрито кримінальне провадження, здійснено перерахунок грошового забезпечення, внаслідок чого утворилася переплата, за стягненням у судовому порядку якої і звернувся позивач.

Ухвалою суду від 05.07.2023 року відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана відповідачу, однак, поштове відправлення не було вручено адресату з незалежних від суду причин, про що свідчить наявний у матеріалах справи поштовий конверт "за закінченням терміну зберігання".

За приписами ч.11 ст. 126 КАС України, розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Відповідач, у встановлений судом строк, правом надати відзив не скористався.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 КАС України.

Згідно положень ст. ст. 12, 257 КАС України даний спір віднесено до категорії справ, що підлягають розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача повідомлено належним чином про наявність позову щодо оскарження його рішення.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАСУ суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 57 від 13.03.2022 військовослужбовця за призовом солдата ОСОБА_1 - водія 3 механізованого взводу 5 механізованої роти 2 механізованого батальйону, вважати таким, що з 13 березня 2022 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з посадовим окладом 2820 гривень на місяць, шпк солдат.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 274 від 12.10.2022 направлено до військової частини НОМЕР_4 АДРЕСА_1 з 12 жовтня 2022 року військовослужбовця за призовом солдата ОСОБА_1 , водія механізованого взводу механізованої роти 2 механізованого батальйону на лікування.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 325 від 02.12.2022 військовослужбовця за призовом солдата ОСОБА_1 , водія 3 механізованого взводу 5 механізованої роти 2 механізованого батальйону, який перебував у лікувальному закладі та вчасно не повернувся з лікувального закладу, зняти з речового забезпечення з 2 грудня 2022 року.

На підставі пункту 15 розділу 1 наказу Міністра оборони України від 07.06.2018 року № 260 військовослужбовцю за призовом солдату ОСОБА_1 , водію 3 механізованого взводу 5 механізованої роти 2 механізованого батальйону, який самовільно залишив військову частину або місце служби, виплату грошового забезпечення призупинити з 15 жовтня 2022 року.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) № 845 від 12.03.2023 встановлено, що результати службового розслідування за фактом самовільного залишення місця служби солдатом ОСОБА_1 затверджені наказом командира військової частини НОМЕР_1 №2786 від 18.12.2022. 23.01.2021 матеріали згаданого службового розслідування за №0501/16/1/49 направлені до Територіального управління ДБР, розташованому у м. Полтава, для внесення відповідних відомостей до ЄРДР за фактом самовільного залишення місця служби солдатом ОСОБА_1 під час дії воєнного стану за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Водночас, враховуючи, що рапорти про виплату додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету міністрів України №168 від 28.02.2022, та преміювання подавались командиром 2 механізованого батальйону в строк до 5 числа місяця, наступного за звітним, до штабу військової частини НОМЕР_1 , помічником командира військової частини НОМЕР_1 з фінансово-економічної роботи - начальником фінансово-економічної служби майором ОСОБА_2 на підставі цих рапортів була здійснена переплата грошового забезпечення та бойової винагороди, передбаченої постановою Кабінету міністрів України №168 від 28.02.2022, солдату ОСОБА_1 за жовтень 2022 року.

Даний факт підтверджується поясненнями начальника штабу - першого заступника командира 2 механізованого батальйону майора ОСОБА_3 .

Відповідно до довідки-розрахунку сума переплати солдату ОСОБА_1 грошового утримання в сумі 91610,25 гри. (дев`яносто одна тисяча шістсот десять гривень двадцять п`ять копійок), з яких 15932,83 гри. (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот тридцять дві гривні вісімдесят три копійки) грошового забезпечення за період з 15.10.2022 по 31.10.2022 та 75677,42 гри. (сімдесят п`ять тисяч шістсот сімдесят сім гривень сорок дві копійки) бойової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету міністрів України №168 від 28.02.2022, за жовтень 2022 року.

Враховуючи викладене, за стягненням вказаної суми у судовому порядку позивач звернувся до суду із цим позовом.

При вирішені спору суд виходить із того, що приписи ст. 1215 ЦК України передбачають, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Верховний Суд висловив правову позицію в постанові від 02.07.2014 у справі № 6-91цс14, що безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат, встановлених абзацом 2 ч. 1 ст. 1215 ЦК України, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню.

Аналіз ст. ст. 1212, 1215 ЦК України, та наведеної правової позиці Верховного Суду свідчить про те, що у разі виплати особі без необхідності чи без правової підстави грошової допомоги або якщо відпала підстава для такої виплати, то платнику ці кошти поверненню не підлягають, крім випадків наявності рахункової помилки з боку платника і недобросовісності з боку набувача.

Відповідно, законодавство передбачає виключні випадки поверненню набутих особою платежів, у тому числі, заробітної плати та/або грошового забезпечення, а однією із них є те, що ця виплата є результатом недобросовісності з боку набувача.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі", старший за службовим становищем командир (начальник) не рідше одного разу на квартал перевіряє законність і обґрунтованість притягнення осіб до матеріальної відповідальності та розмір сум, які підлягають стягненню.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 цього ж Закону, пряма дійсна шкода (далі - шкода) - збитки, завдані військовій частині, установі, організації, закладу шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна, погіршення або зниження його цінності, а також витрати на відновлення чи придбання військового та іншого державного майна замість пошкодженого або втраченого, надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків. До шкоди не включаються доходи, які могли бути одержані за звичайних обставин, якщо таких збитків не було б завдано;

Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до пункту 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 31.03.1989 "Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна", суд має виходити з установленого законом правила про те, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню в повному обсязі.

У рамках судового розгляду судом встановлено, що заявлені до стягнення кошти є грошовим забезпечення відповідача за період з 15.10.2022 по 31.10.2022 року разом з відповідними податками та зборами.

Матеріалами справи підтверджується, що 15.10.2022 відповідач не з`явився до місця служби після проходження лікування, тобто самовільно залишив військову частину, а тому суд погоджується з твердження позивача, що нарахування у цей період грошового забезпечення відбулось внаслідок недобросовісності з боку набувача, що за приписами наведених вище норм є підставою для їх повернення.

З означених підстав суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявності підстав для їх задоволення.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача на користь військової частини НОМЕР_1 витрат зі сплати судового збору, суд зазначає наступне

Відповідно до положень ч.2 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

З огляду на те, що в даному випадку, позивач виступав в якості суб`єкта владних повноважень, судові витрати зі сплати судового збору з відповідача стягненню не підлягають.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 263, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення суми задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_5 ) безпідставно набуті ним грошові кошти в сумі 91610,25 грн. під час фактичного невиконання ним обов`язків військової служби у жовтні 2022 року на користь військової частини НОМЕР_1 (ЄРДПОУ НОМЕР_2 , р/р НОМЕР_3 у Чугуївському управлінні ДКСУ в Харківській області, МФО 820172).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 17 жовтня 2023 року.

Суддя Бадюков Ю.В.