Справа № 300/3146/23
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2023-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"17" жовтня 2023 р. справа № 300/3146/23
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Микитюка Р.В., розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівського державного університету внутрішніх справ, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій
ВСТАНОВИВ:
Представник ОСОБА_1 (далі також позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Львівського державного університету внутрішніх справ (далі також відповідач, ЛьвДУВС), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі також третя особа, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області) в якому просить суд:
- визнати протиправною відмову, викладену у листі відповідача від 16.03.2023 №19/661;
- зобов`язати відповідача зарахувати позивачу до вислуги років (стажу служби) в ОВС (міліції) стаж (період) служби в підрозділах ДСБЕЗ з розрахунку місяць служби за півтора місяця;
- зобов`язати відповідача зарахувати позивачу до вислуги років (стажу служби) в ОВС (міліції) стаж (період) служби в підрозділах ГУБОЗ з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби;
- зобов`язати відповідача видати наказ, яким визначити (розрахувати) позивачу вислугу років (стаж служби) в ОВС (міліції) станом на дату його звільнення зі служби в ОВС (міліції) 28.02.2015 з урахуванням пільгового обчислення, відповідно до норм, вимог та розрахунків, які визначені чинними на той час редакціями постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 та Положення про порядок комплектування, матеріально-технічного, військового, фінансового та соціально-побутового забезпечення спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю МВС України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 16.12.1993 №3720-XII;
- зобов`язати відповідача направити за належністю передбачені законодавством документи при звільненні із зазначенням станом на 28.02.2015 вислуги років (стажу роботи) 21 рік 07 місяців 02 дні з урахуванням пільгового обчислення для забезпечення внесення уповноваженим органом (установою) відповідних змін та їх врахування при відповідному перерахунку пенсії позивачу.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.06.2023 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), згідно із правилами, встановленими статтею 262 КАС України (а.с.43-44).
Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву. Представник відповідача проти заявлених позовних вимог заперечив з підстав, наведених у відзиві (а.с.56-57). Зазначив, що в даному випадку відсутній предмет спору, оскільки з таким же позовом позивач звертався до Львівського окружного адміністративного суду у справі №1.380.2019.001548. Звернув увагу, що вислуга років позивача для виплати відсоткової надбавки за вислугу років (якою було охоплено спірні періоди) оголошувалась на підставі висновку комісії Прикарпатського юридичного інституту ЛьвДУВС наказом від 19.10.2010 №154 о/с, що також відомо позивачу.
Третя особа скористалася своїм правом на подання пояснення, яке надійшло на адресу суду 14.06.2023 (а.с.49-51). У даних поясненнях представник третьої особи зокрема зазначив, що для отримання права на призначення пенсії обов`язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років у мінімально визначеному законом розмірі. До цієї вислуги зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні законом не передбачено.
Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, врахувавши рекомендації Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду викладені в постанові від 02.12.2021 у даній справі, оцінивши зібрані у справі докази та надавши їм належної правової оцінки, судом встановлено такі обставини.
ОСОБА_1 є пенсіонером органів внутрішніх справ України, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та з 01.03.2015 отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.
Відповідно до витягу з наказу Львівського державного університету внутрішніх справ від 27.02.2015 №100 о/с, підполковника міліції ОСОБА_1 начальника курсу факультету з підготовки фахівців для підрозділів кримінальної міліції звільнено зі служби в міліції відповідно до положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України із займаної посади та з органів внутрішніх справ у запас за статтею 64 п. "б" (через хворобу) з 28.02.2015. Згідно вказаного наказу, вислуга років на день звільнення складає - 17 років 06 місяців 14 днів, у пільговому обчисленні - 21 рік 07 місяців 02 дні (а.с. 19).
Представник позивача звернувся до Львівського державного університету внутрішніх справ та Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із запитом, у якому зокрема просив надати інформацію про те, з якою вислугою років для призначення пенсії було звільнено позивача (а.с.20, 22).
У листі-відповіді від 08.02.2023 №19/321 відповідачем надано інформацію, згідно з якою станом на 28.02.2015 календарна вислугу складає 17 років 07 місяців 14 днів, а вислугу років у пільговому обчисленні та для призначення пенсії 21 рік 07 місяців 02 дні (а.с.26-27).
Також листом-відповіддю відповідача від 16.03.2023 №16/661, зокрема зазначено, що нарахована позивачу надбавка не підлягає перерахунку, а її нарахування здійснювалось з часу досягнення вислуги років (у календарному обчисленні) у належних розмірах згідно з додатком 3 до наказу №499 (а.с.34-35).
Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.
Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із такого.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.
Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа військовослужбовців, визначено Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 за №2262-ХІІ (надалі, також Закон №2262-ХІІ).
Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Відповідно до статті 1 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.
Згідно статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, пенсія за вислугу років призначається: а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах б, д ж статті 1-2 цього Закону, (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: по 30 вересня 2011 року і на день звільнення мають вислугу 20 років і більше; з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року і на день звільнення мають вислугу 20 календарних років та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік і більше; з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки і більше; з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше; з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше; з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.
До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.
Згідно з частиною 2 статті 17 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб до вислуги років поліцейським, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.
Календарний рік - це рік, який особа фактично відпрацювала на займаній посаді.
Відповідно до ст.17-1 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за вказаним Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 затверджений Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей.
Підпункт в пункту 3 Постанови №393 доповнено наступним абзацом згідно з постановою КМУ №497 (497-2005-п) від 22.06.2005: "час проходження служби особами начальницького складу органів внутрішніх справ у підрозділах боротьби з економічною злочинністю за переліком посад і на умовах, що визначаються Міністерством внутрішніх справ".
При цьому, згідно з наказом МВС України №722 від 20.07.2006 "про затвердження Переліку посад начальницького складу підрозділів боротьби з економічною злочинністю органів внутрішніх справ, за якими зараховується час проходження на пільгових умовах з розрахунку один місяць служби за півтора місяця".
Статтею 17 Закону №2262-XII, визначено види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії, а статтею 171 Закону №2262-XII, встановлено саме порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим законом. У свою чергу, вказаною нормою передбачено, що цей період та пільгові умови встановлюються саме Кабінетом Міністрів України.
Судом встановлено, що час служби підполковника міліції ОСОБА_1 на день звільнення у календарному обчисленні становить 17 років 06 місяців 14 днів, час служби в пільговому обчисленні 21 рік 07 місяців 02 дні.
Згідно з матеріалами адміністративної справи періоди служби ОСОБА_1 з 10.06.2005 до 12.06.2007, з 04.12.2009 до 04.06.2010, з 05.09.2011 до 23.04.2014, позивач проходив службу в органах внутрішніх справ на посадах спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю, в загальному прослуживши 05 років 04 місяці 02 дні, то пільга становить 02 роки 08 місяців 01 день, що підтверджується розрахунком вислуги років для призначення пенсії (а.с. 28-31).
Так, з дослідженого судом розрахунку вислуги років для призначення пенсії (а.с.18-19) встановлено, що час служби підполковника поліції ОСОБА_1 на день звільнення у календарному обчисленні становить 17 років 06 місяців 14 днів, час служби в пільговому обчисленні (без урахування вислуги в календарному обчисленні) 21 рік 07 місяців 02 дні.
Як уже зазначалось судом вище, приписами статті 17 Закону №2262-XII, визначено види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії, а статтею 171 Закону №2262-XII, встановлено саме порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим законом. У свою чергу, вказаною нормою передбачено, що обчислення вислуги років та визначення пільгових умов встановлюються саме Кабінетом Міністрів України.
Отже, Законом №2262-XII, передбачені пільгові умови для призначення пенсій за вислугу років, які встановлюються урядом, шляхом прийняття підзаконних нормативно-правових актів.
Постановою №393 визначено, зокрема, порядок обчислення та призначення пенсій за вислугу років військовослужбовцям. Вказана постанова є підзаконним нормативно-правовим актом, мета якого конкретизувати нормативне регулювання з метою вирішення питань, що виникають з приводу призначення пенсії за вислугу років, зокрема, і на пільгових умовах.
Таким чином, основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон №2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.
Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду по справі №805/3923/18-а від 03.03.2021.
Аналогічних висновків дійшов і Верховний Суд у постанові від 02.12.2021 переглядаючи рішення суду першої та апеляційної інстанції у справі №300/2497/19.
Статтею 1 Закону №2262-ХІІ передбачено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.
Таким чином, Закон №2262-ХІІ, як єдину, обов`язкову умову призначення пенсії за вислугу років передбачає наявність у особи певної кількості років певного виду служби (вислуги). При цьому, наявність необхідної вислуги років забезпечує право на пенсію за вислугу років безвідносно до віку, стажу та працездатності особи.
Визначення у Законі №2262-ХІІ, вислуги саме в календарних роках передбачає обов`язкову вислугу усіх календарних днів (365), що в такому випадку і буде становити календарний рік і буде відповідати правилу, закріпленому в частині 4 статті 17 цього ж Закону, щодо можливості врахування при призначенні пенсії тільки повних років вислуги.
Таким чином, передбачена Законом №2262-ХІІ календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів).
В свою чергу, передбачені статтею 17-1 Закону №2262-ХІІ пільгові умови призначення пенсій відповідно до Порядку 393 полягають в пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років.
При цьому, таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а лише зараховується на пільгових (кратних) умовах.
Завдяки такому зарахуванню необхідну кількість років для призначення пенсії за вислугу років особа набуває швидше, порівняно із зарахуванням вислуги на загальних (не пільгових) умовах, що і становить природу пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 13 травня 2021 року у справі №140/1753/19.
Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що Закон України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, зокрема пункт а статті 12 визначає мінімальний розмір вислуги, необхідної для призначення пенсії за вислугою років за цим Законом та для позивача він складає 22 календарних років і більше. В свою чергу, положеннями статті 17-1 Закону №2262-ХІІ та Постановою №393 передбачено визначення вислуги років у пільговому обчисленні, а посилання відповідача на необхідність врахування виключно календарної вислуги років є необґрунтованими та суперечать зазначеним вище положенням Закону №2262-ХІІ та Постанови №393.
Як встановлено матеріалами справи, на момент звільнення позивача обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсії регламентувалися постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей", яка в свою чергу і визначала, які саме види зараховуються до вислуги років, та які саме види служби і в яких коефіцієнтах мали би зараховуватися додатково на пільгових умовах.
Керуючись вищезазначеними нормами чинного законодавства, період служби позивача повинен бути зарахований йому до вислуги років на пільгових умовах відповідно до постанови КМУ від 17.07.1992 №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей" та постанови Верховної Ради України "Про затвердження Положення про порядок комплектування, матеріально-технічного, військового, фінансового та соціально-побутового забезпечення спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю Міністерства внутрішніх справ України" від 16.12.1993 №3720.
Отже, суд вважає, що для належного захисту порушеного права позивача слід визнати протиправною відмову Львівського державного університету внутрішніх справ, викладену у листі від 16.03.2023 №19/661 та зобов`язати відповідача зарахувати позивачу до вислуги років (стажу служби) в ОВС (міліції) стаж (період) служби в підрозділах ДСБЕЗ з розрахунку місяць служби за півтора місяця; зарахувати позивачу до вислуги років (стажу служби) в ОВС (міліції) стаж (період) служби в підрозділах ГУБОЗ з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби; видати наказ, яким визначити (розрахувати) позивачу вислугу років (стаж служби) в ОВС (міліції) станом на дату його звільнення зі служби в ОВС (міліції) 28.02.2015 з урахуванням пільгового обчислення, відповідно до норм, вимог та розрахунків, які визначені чинними на той час редакціями постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 та Положення про порядок комплектування, матеріально-технічного, військового, фінансового та соціально-побутового забезпечення спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю МВС України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 16.12.1993 №3720-XII, а також зобов`язати відповідача направити за належністю передбачені законодавством документи при звільненні із зазначенням станом на 28.02.2015 вислуги років (стажу роботи) 21 рік 07 місяців 02 дні з урахуванням пільгового обчислення для забезпечення внесення уповноваженим органом (установою) відповідних змін та їх врахування при відповідному перерахунку пенсії позивачу.
Що стосується зазначення у відзиві представником відповідача про те, що позивач звертався в Львівський окружний адміністративний суд в 2019 щодо призначення пенсії в тому числі і пільгової вислуги у справі №1.380.2019.001548, та викладені однакові позовні вимоги, а тому слід позов залишити без розгляду, то суд звертає увагу на те, що у справі №1.380.2019.001548 викладені такі позовні вимоги: визнати протиправним рішення відповідача, оформлене листом від 15.03.2019 №12/731 про відмову у здійсненні розрахунку розміру грошового забезпечення, оформленні всіх необхідних документів та подачі їх до Головного управління Пенсійного фонду в Івано-Франківській області для призначення позивачу пільгової пенсії за вислугу років у 21 рік 07 місяців 02 дні відповідно до п. "а" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (у редакції Закону від 21.11.1996) з урахуванням положень п. "а" ст.13 цього Закону; зобов`язати відповідача провести розрахунок розміру грошового забезпечення, оформити всі необхідні документи та в установленого порядку подати їх до Головного управління Національної поліції у Івано-Франківській області для подачі до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області для призначення позивачу пільгової пенсії за вислугу років 21 рік 07 місяців 02 дні відповідно до п. "а" ст.12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (у редакції Закону від 21.11.1996) з урахуванням положень п. "а" ст.13 цього Закону, а у даній справі позивач просить: визнати протиправною відмову, викладену у листі відповідача від 16.03.2023 №19/661; зобов`язати відповідача зарахувати позивачу до вислуги років (стажу служби) в ОВС (міліції) стаж (період) служби в підрозділах ДСБЕЗ з розрахунку місяць служби за півтора місяця; зобов`язати відповідача зарахувати позивачу до вислуги років (стажу служби) в ОВС (міліції) стаж (період) служби в підрозділах ГУБОЗ з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби; зобов`язати відповідача видати наказ, яким визначити (розрахувати) позивачу вислугу років (стаж служби) в ОВС (міліції) станом на дату його звільнення зі служби в ОВС (міліції) 28.02.2015 з урахуванням пільгового обчислення, відповідно до норм, вимог та розрахунків, які визначені чинними на той час редакціями постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 та Положення про порядок комплектування, матеріально-технічного, військового, фінансового та соціально-побутового забезпечення спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю МВС України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 16.12.1993 №3720-XII; зобов`язати відповідача направити за належністю передбачені законодавством документи при звільненні із зазначенням станом на 28.02.2015 вислуги років (стажу роботи) 21 рік 07 місяців 02 дні з урахуванням пільгового обчислення для забезпечення внесення уповноваженим органом (установою) відповідних змін та їх врахування при відповідному перерахунку пенсії позивачу, а тому у задоволенні клопотанні представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, слід відмовити.
З урахуванням викладеного та враховуючи висновки Верховного Суду у постанові від 02.12.2021 у справі №3002497/19, у постанові об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 03.03.2021 у справі №805/3923/18-а, у постанові Верховного Суду від 13.05.2021 у справі №140/1753/19, позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими, а тому позов підлягає до задоволення.
Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати розподілу не підлягають.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
Визнати протиправною відмову, викладену у листі Львівського державного університету внутрішніх справ від 16.03.2023 №19/661.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ Микитюк Р.В.