Справа № 260/3845/23
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2023-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

про залишення позовної заяви без розгляду

13 жовтня 2023 рокум. Ужгород№ 260/3845/23
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Луцович М.М.

при секретарі судового засідання Полянич В.І.,

за участю:

представник позивача: Гайду О.І.,

представник відповідача: Крупа-Газуда М.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної податкової служби у Закарпатській області (вул. Волошина, буд. 52, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, код ЄДРПОУ ВП 44106694) про визнання дій протиправними та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Державної податкової служби у Закарпатській області, в якій просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Державної податкової служби у Закарпатській області щодо прийняття рішення про анулювання платника єдиного податку та примусового переведення на загальну систему оподаткування;

- скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у Закарпатській області №1/07-16-07-11/ НОМЕР_1 від 18.01.2021 року про анулювання реєстрації платника єдиного податку.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 травня 2023 року залишено позовну заяву без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску.

Представником позивача 30 травня 2023 подано заяву про поновлення строку звернення до суду, яка обгрунтована тим, що при прийнятті рішення суб`єктом владних повноважень щодо суб`єкта господарювання, обов`язковим є доведення до відома особи, щодо якої рішення приймалося, однак жодних повідомлень про прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку не надходило на адресу позивача. Копію оскаржуваного рішення було отримано лише 07.04.2023 року у відповідь на адвокатський запит.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 червня 2023 року визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду, поновлено такий строк та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження.

07 липня 2023 року до суду надійшло клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду. Таке клопотання мотивоване тим, що про існування рішення ГУ ДПС у Закарпатській області про анулювання реєстрації платника єдиного податку позивачу було відомо з 23.12.2020 року - дати вручення копії акту перевірки від 21.12.2020 року №3235/07-16-07-11/ НОМЕР_1 . Такий акт перевірки було оскаржено позивачем у судовому порядку (адміністративна справа №260133/21. Ще одним підтвердженням вказаного є відповідь на відзив у справі №260/133/21 датований 07.04.2021 року, в якому ОСОБА_1 зазначав: «Відповідач, без згоди та заяви позивача (платника податків) перевів на загальну суму оподаткування, при цьому анулював його як платника єдиного податку». На думку відповідача, позивачем не було дотримано належних строків для звернення до суду з позовною вимогою про оскарження рішення від 18.01.2021 №1/07-16-07-11/ НОМЕР_1 , оскільки перевищено шестимісячний строк звернення до суду.

У судовому засіданні представник позивача заперечувала щодо задоволення заяви про залишення позовної заяви без розгляду з підстав, наведених у заяві від 30.05.2023 та вказала на те, що питання пропуску строку звернення до суду вже було вирішено судом при відкритті провадження у даній справі та поновлено позивачу строк звернення до суду.

Представник відповідача підтримала клопотання про залишення позовної заяви без розгляду та просила таке задовольнити.

Вирішуючи клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, суд виходить з наступного.

Позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Закарпатській області №1/07-16-07-11/ від 18.01.2021 року про анулювання реєстрації платника єдиного податку.

Відповідно до ч.1, абз.1 ч.2 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Платник податків, який вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено його права, свободи та інтереси, для їх захисту, відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) має право звернутися до адміністративного суду.

Порядок оскарження рішень контролюючих органів регламентовано статтею 56 Податкового кодексу України (далі - ПК України).

Відповідно до абз. 1 пункту 56.18 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Суд зазначає, що для правильного визначення змісту абз. 1 п. 56.18 статті 56 ПК України необхідно також враховувати положення статті 102 ПК України.

Відповідно до пункту 102.1 статті 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 39--2 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У свою чергу, грошове зобов`язання платника податків - це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотримання якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.39 пункт 14.1 статті 14 ПК України).

З аналізу наведених норм можна дійти висновку, що в абз. 1 п. 56.18 ст. 56 ПК України закріплено загальне право платника податку оскаржувати в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу в будь-який момент після отримання такого рішення. Зазначене право може бути реалізоване платником податків з урахуванням строків давності, визначених ст. 102 ПК України, лише щодо тих рішень контролюючого органу, які впливають на розмір грошових зобов`язань такого платника податків.

Інші рішення, які безпосередньо не впливають на розмір грошових зобов`язань платника податків, можуть бути оскаржені до суду у межах строку, визначеного процесуальним законом, тобто Кодексом адміністративного судочинства України у спірному випадку.

Поряд з цим, предметом позову у цій справі є рішення податкового органу про анулювання реєстрації платника єдиного податку, яке не є рішенням про нарахування/визначення грошового зобов`язання, суд доходить висновку, що строк у 1095 днів (пункт 102.1 статті 102 ПК України) в даному випадку не застосовується.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що строк звернення до суду з даними позовними вимогами становить шість місяців з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому, у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення є лише наявність поважних причин, якими визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Законодавче обмеження строку протягом якого особа може звернутися до суду, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Частиною 6 ст.161 КАС України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Судом встановлено, що позивачем в судовому порядку оскаржено акт перевірки Головного управління ДПС у Закарпатській області №3235/07-16-07-11/ від 21.12.2020 в адміністративній справі №260/133/21.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 10.08.2021 у справі №260/133/21 ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позовних вимог, а постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.11.2021 рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2021 року у справі №260/133/21 скасовано, а провадження у справі закрито.

В оскаржуваному позивачем акті перевірки Головного управління ДПС у Закарпатській області №3235/07-16-07-11/ НОМЕР_1 від 21.12.2020 вказано «… відповідно до п.299.11 ст. 299 Податкового кодексу України реєстрація платника єдиного податку ФОП ОСОБА_1 підлягає анулюванню з 01.04.2017».

На запит судді Луцович М.М. Відділом документообігу та забезпечення судового процесу Закарпатського окружного адміністративного суду надано матеріали адміністративної справи №260/133/21.

Згідно матеріалів адміністративної справи №260/133/21 13 квітня 2021 року ОСОБА_1 подано відповідь на відзив, в якому такий вказує: «…Відповідач, без згоди та заяви Позивача (платника податків) перевів на загальну суму оподаткування, при цьому анулював його як платника єдиного податку».

До суду про оскарження рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку №1/07-16-07-11/ НОМЕР_1 від 18.01.2021 року позивач через представника звернувся 15 травня 2023 року.

Частиною 2 ст. 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України Про судоустрій і статус суддів встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 48 рішення Європейського суду з прав людини Пономарьов проти України (№ 3236/03) зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.

У рішенні Європейського суду з прав людини Стаббігс та інші проти Великобританії визначено, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

У рішенні Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії від 25.01.2000 Європейський суд зазначив про те, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі Перез де Рада Каванілес проти Іспанії від 28.10.1998, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

В постанові Верховного Суду від 11 грудня 2018 року по справі №463/1221/17 зазначено, що причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Оцінюючи підстави, з якими позивач пов`язує пропуск 6-місячного строку звернення до суду з позовом в даній справі, судом враховується, що позивач повинен був дізнатися про обставини анулювання реєстрації платника єдиного податку в процесі розгляду справи за його позовом про оскарження акту перевірки Головного управління ДПС у Закарпатській області №3235/07-16-07-11/ від 21.12.2020, що підтверджується матеріалами справи №260/133/21.

Суд відхиляє посилання представника позивача про те, що позивач не отримував рішення податкового органу та дізнався про порушення своїх прав тільки 07.04.2023 року після отримання відповіді на адвокатський запит, оскільки представником позивача не надано жодних доказів про те, що позивач звертався до ГУ ДПС у Закарпатській області до 04.04.2023 року з метою отримання копії рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку.

Натомість представник позивача не навів жодних обставин, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість отримання позивачем рішення №1/07-16-07-11/ від 18.01.2021 року про анулювання реєстрації платника єдиного податку та звернення до суду для оскарження такого рішення, про наявність якого він достеменно знав, принаймні станом на 13.04.2021, що підтверджується поданою ним відповіддю на відзив у справі №260/133/21.

Таким чином, як встановлено в підготовчому судовому засіданні, наведені представником позивача підстави пропуску строку звернення до суду не є поважними, а висновок суду, викладений в ухвалі суду про відкриття провадження у справі від 02.06.2023 був передчасним, інших підстав, що свідчили б про поважність причин пропуску строку звернення до суду позивачем не наведено.

Відповідно до ч.4 ст. 123 КАС України якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Враховуючи вищевикладене, клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду підлягає задоволенню, а позовну заяву необхідно залишити без розгляду.

Положеннями частин 3, 4 статті 240 КАС України визначено, що про залишення позову без розгляду суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про залишення позову без розгляду може бути оскаржена.

Особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Керуючись ст.ст.123, 241, 243,248 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної податкової служби у Закарпатській області (вул. Волошина, буд. 52, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, код ЄДРПОУ ВП 44106694) про визнання дій протиправними та скасування рішення - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.М. Луцович
Відповідно до ч. 3 ст. 243 КАС України ухвалу суду у повному обсязі складено та підписано 17.10.2023 року.