Справа № 755/12779/23
Суддя: Коротких Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2023-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Коротких А.Ю.,

суддів Сорочка Є.О.,

Чаку Є.В.,

при секретарі Черніченко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги представника позивача ОСОБА_1 - Романенка Павла Віталійовича та громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 01 вересня 2023 року у справі за адміністративним позовом Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області до громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 про затримання з метою забезпечення примусового видворення,-

В С Т А Н О В И В :

Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області звернулось до Дніпровського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 про затримання з метою забезпечення примусового видворення.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 01 вересня 2023 року позов задоволено частково.

Ухвалено затримати громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації та забезпечення виконання рішення Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області від 24.08.2023 року про його примусове видворення на строк достатній для виконання рішення, але не більше як на 3 (три) місяці, починаючи з часу фактичного затримання 16 год. 00 хв. 30.08.2023, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, представник позивача ОСОБА_1 - Романенко Павло Віталійович та громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 звернулись з апеляційними скаргами, в яких просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю. Свої вимоги апелянти мотивують тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення неповно досліджено обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального права.

Заслухавши учасників справи, суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що 06.10.2022 року головним спеціалістом ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області Циганок М.О. складено відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МКМ №011992, відповідно до якого 06.10.2022 року о 15:00 за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який порушив правила перебування іноземців на території України, а саме: проживання без документів на право проживання в Україні. Місце скоєння правопорушення: АДРЕСА_2 .

Згідно із пояснень наданих ОСОБА_1 06.10.2022 року головному спеціалісту ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області Циганок М.О., він прибув в Україну приблизно в 2005 році з метою проживання. На території України до державної міграційної служби за проведенням будь-якої процедури оформлення документів на право проживання не звертався, тому що в травні 2005 року на нього був вчинений зброєний напад та викрадені усі документи, кошти. Він звертався до посольства РФ з метою оформлення нового паспорту, але чекав дуже довго. В 2011 році був засуджений Деснянським районним судом м. Києва за ст. 115 КК України на 7 років. Вийшов 05.01.2018 року та отримав довідку про звільнення. Після закінчення законного терміну перебування не виїхав і цим самим порушив вимоги ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». Усвідомлював, що порушує чинне законодавство України. Проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на території України не працює, проживає за власні збереження. До компетентних органів про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні не звертався. Власного житла не має. Претензій до співробітників міграційної служби не має.

Постановою заступника начальника ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області Петрова Д.В., серії ПН МКМ №011959 від 06.10.2022 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у відповідності до ч. 1 ст. 203 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 5 100 грн.

Також, 06.10.2022 року головним спеціалістом відділу адміністративної діяльності управління контролю, протидії нелегальній міграції та реадмісії ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області Циганок М., прийняте рішення, що затверджене заступником начальника ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області, про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , яким вирішено примусово повернути до країни походження або третьої країни громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , та зобов`язано його покинути територію України у термін до 16.10.2022 року; заборонено в`їзд на територію України строком на 3 роки.

Копію вказаного рішення громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав 06.10.2022 року, і зобов`язався покинути територію України до 16.10.2022 року, про що свідчить розписка, складена останнім за участю перекладача.

Про ухвалене 06.10.2022 року рішення ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області повідомлено керівника Київської міської прокуратури та Департамент у справах іноземців та осіб без громадянства ДМС України 07.10.2022 року.

07.10.2022 року ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області надано доручення Головному центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України про виконання рішення від 06.10.2022 року про заборону в`їзду в Україну терміном на 3 роки.

21.10.2022 року головним спеціалістом відділу протидії нелегальній міграції та реадмісії ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області Літюха Д. складена доповідна записка на ім`я начальника Управління міграційного контролю, протидії нелегальній міграції та реадмісії ЦМУ ДМС у м. та Києві та Київській області, стосовно контролю за виконанням рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни. Відповідно до вказаної довідки 06.10.2022 року ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області прийнято рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни відносно громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , який відповідно до такого рішення зобов`язаний не пізніше 16.10.2022 року залишити територію України. Станом на 21.10.2022 року вищезазначений іноземний громадянин територію України не покинув, ухиляючись від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування. 20.10.2022 року Управлінням міграційного контролю, протидії нелегальній міграції та реадмісії ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області, здійснено перевірку адреси, яку зазначено іноземцем під час оформлення рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни, а саме: АДРЕСА_2 . За результатами перевірки вказаної адреси зазначеного іноземця не виявлено та на теперішній час місце його перебування не відоме.

21.10.2022 року ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області звернулося до Управління міграційної поліції ГУ НП в м. Києві про вжиття заходів оперативно-розшукової діяльності щодо розшуку, затримання та доставлення громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 до ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області для вжиття заходів примусового видворення за межі України.

24.08.2023 року головним спеціалістом відділу протидії нелегальній міграції, забезпечення видворення та реадмісії Управління організації запобігання нелегальній міграції ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області Безатосним В. прийнято рішення про примусове видворення з України іноземця або особи без громадянства гр. Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зі змісту вказаного рішення вбачається, що 24.08.2023 року працівниками ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області спільно з співробітниками Департаменту Контррозвідки СБУ виявлено громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходиться на території України з порушенням Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». У ході опитування іноземний громадянин пояснив, що в Україну прибув у 2005 році. Після закінчення дозволеного строку перебування іноземець не виїхав з України, свідомо порушуючи міграційне законодавство України. З метою продовження строку перебування, отримання посвідки на тимчасове проживання та дозволу на імміграцію - не звертався. З питань визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту до компетентних органів - не звертався. За порушення правил перебування іноземних громадян на території України громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП. Станом на 24.08.2023, відповідно до відомостей з інтегрованої міжвідомчої автоматизованої системи обміну інформацією з питань контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон «Аркан», громадянин ОСОБА_1 , рішення про примусове повернення не виконав, територію України не покинув.

Копію вказаного рішення громадянином Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримано 24.08.2023 року за участю перекладача.

30.08.2023 року головним спеціалістом ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області складено протокол №МКМ 000404 про адміністративне затримання за ч.2 ст. 263 КУпАП громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням головного спеціаліста сектору правового забезпечення та міграційного контролю управління організації запобігання нелегальній міграції ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області від 30.08.2023 року громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , поміщено у Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства ДМС України, які незаконно перебувають на території України, для підготовки адміністративного позову про затримання з метою забезпечення примусового видворення.

Про прийняте рішення 30.08.2023 року повідомлено ДП «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в України» та 31.08.2023 року заступника керівника Київської міської прокуратури.

31.08.2023 року між ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області та ДП «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в України» складено акт приймання-передавання іноземця або особи без громадянства, а саме громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , затриманого 30.08.2023 року в м. Києві по вул. Ольгинська, 3.

Позивач, з метою забезпечення примусового видворення відповідача, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», який визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод втілює основоположне право людини, а саме захист особи від свавільного втручання держави в її право на свободу. Підпункти з «a» до «f» пункту 1 статті 5 Конвенції містять вичерпний перелік дозволених підстав позбавлення свободи і жодне позбавлення свободи не буде законним, якщо не відповідатиме одній з цих підстав (рішення Європейського суду з прав людини в справі «Хлаіфія та інші проти Італії» (Khlaifia and Others v. Italy), пункт 88).

Згідно із частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 7 ст. 5 КАС України іноземці, особи без громадянства та іноземні юридичні особи користуються в Україні таким самим правом на судовий захист, що й громадяни та юридичні особи України.

При цьому, відповідно до ст. 43 КАС України здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).

Так, п. 3 ч. 4 ст. 46 КАС України визначено, що зокрема, іноземці чи особи без громадянства, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень про затримання іноземця або особи без громадянства чи примусове видворення за межі території України.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України встановлює Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року №3773-VI (надалі - Закон №3773).

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Частиною третьою статі третьої Закону №3773-VI визначено, що іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Відповідно до частини першої, третьої статті 9 Закону №3773-VІ іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку. Строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

В силу вимог ч. ч. 1, 4, 5 ст. 26 Закону №3773-VI, іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту праві законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції),у тому числі проти дії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України),з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення. Рішення про примусове повернення може бути оскаржено до суду. Іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Слід зазначити, що іноземець та особа без громадянства, можуть бути примусово видворенні за межі України з підстав та в порядку, визначеному ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст. 13 Закону України «Про імміграцію».

Згідно ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальні органи та територіальні підрозділи, органи охорони державного кордону або органи Служби безпеки України можуть приймати рішення про примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, якщо такі особи затримані за незаконне перетинання (спробу незаконного перетинання) державного кордону України або є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, або якщо така особа не виконала у встановлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, а також в інших передбачених законом випадках. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, або орган охорони державного кордону на підставі відповідного рішення суду має право розміщувати іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першій цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

Тобто, з аналізу наведених вище норм вбачається, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини: прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове видворення; ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання такого рішення. Тобто обов`язковим є попереднє прийняття вказаними органами рішення про примусове повернення.

Відповідно до ч. 1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення або реадмісію, ухилятиметься від виконання рішення про його (її) примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик його (її) втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення, документа, що дає право на виїзд з України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальний орган чи підрозділ, орган охорони державного кордону, орган Служби безпеки України подає до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням зазначених органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовну заяву про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або)забезпечення видворення за межі території України; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Згідно з положеннями ч. 11 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців.

Аналізуючи вищевказані норми законодавства та беручи до уваги те, що громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив порушення законодавства України про правовий статус іноземців - незаконно перебував на території України з 2018 року, тобто мав достатньо часу для своєї легалізації на території України ще до введення воєнного стану, однак жодних дій у вказаному напрямку не вчиняв. Останній не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту та дій щодо отримання такого статусу не вчиняв. При цьому, відповідач раніше ухилявся від процедури повернення в країну походження та видворення за межі України, у зв`язку з чим існує ризик його ухилення від виконання рішення про примусове видворення та створення перешкод проведенню відповідної процедури, а також ризик його втечі, отже наявні усі підстави для затримання відповідача з метою забезпечення примусового видворення на строк, необхідний для завершення процедури видворення за межі України.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не доведено наявність обставин для затримання відповідача на строк шість місяців, який є досить значним, а тому також вважає достатнім строк затримання останнього з метою забезпечення примусового видворення за межі території України - три місяці.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційних скарг зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 288-289, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги представника позивача ОСОБА_1 - Романенка Павла Віталійовича та громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 01 вересня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Сорочко Є.О.

Чаку Є.В.