Справа № 675/1293/22
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2023-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 675/1293/22

Головуючий у 1-й інстанції: Петричкович А.І.

Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.

17 жовтня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Полотнянка Ю.П. Граб Л.С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 січня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання неправомірними відмов (повідомлення) у призначенні пенсії за вислугу років на пільгових умовах та зобов`язання призначити пенсію за вислугу років на пільгових умовах,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві з наступними позовними вимогами:

- визнати рішення від 29.03.2022 року № 2 Комісії при ГУ Пенсійного фонду України в Хмельницькій області відповідно до Повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області під 01.04.2022 року № 2200-0304-8/20749 про відмову управління Пенсійного Фонду України в Хмельницькій області у призначенні пенсії за вислугу років на пільгових умовах за п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» не законним та неправомірним;

- визнати рішення від 29.03.2022 року № 2 Комісії при ГУ Пенсійного фонду України в Хмельницькій області відповідно до Листа від Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 19.05.2022 року № 2200-0304-8/32275 про відмову управління Пенсійного Фонду України в Хмельницькій області у призначенні пенсії за вислугу років на пільгових умовах за п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» не законним та неправомірним;

- зобов`язати управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу, що дає право па призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до вимог п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», період навчання та роботи на професіях/посадах: - з 01.09.1980 р. по 22.07.1981 р. (10 м. та 21 день) - за професією Апаратник широкого профілю; - з 03.08.1981 р. по 16.09.1981 р. (1 місяць та 13 днів) - Апаратник очистки газу 3 розряду; - з 01.09.1981 р. по 30.06.1986 р. (4 роки 10 місяців) - навчання у Політехнічному інституті ім. Ленінського комсомолу по Спеціальності - Хімічна технологія біологічно активних сполук; - з 21.07.1986 р. по 23.02.1987 р. - Інженер по якості та метрології (7 місяців та 2 дні); - з 24.02.1987 р. по 14.05.1987 р. - Інженер технолог (2 місяці та 20 днів); з 22.08.1992 р. до 01.02.1993 р. - Майстер зміни (5 місяців та 10 днів); - з 05.05.1993 р. по 15.12.1993 р. - Майстер котельні (7 місяців та 10 днів); - з 25.11.1994 р. по 01.10.1998 р. - Електропильщик (3 роки 10 місяців та 6 днів); - з 02.10.1998 р. по 15.10.1998 р. - Вальник-звальник лісоматеріалів (14 днів); - з 16.10.1998 р. по 07.08.2003 р. - Навальник-звальник лісоматеріалів 3-го розряду (4 роки 9 місяців та 22 дні); - з 08.08.2003 р. по 19.11.2003 р. - Верстатник деревообробних верстатів 3-го розряду (3 місяці та 11 днів); - з 20.11.2003 р. по 15.03.2005 р. - Лісоруб 3-го розряду (1 рік 3 місяці та 23 дні);

- призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до вимог п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 01 січня 2018 року. 4. Призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 01 квітня 2022 року.".

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 січня 2023 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 28.06.2022 № 18.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу періоди роботи з 22.08.1992 по 01.02.1993, 25.11.1994 по 01.10.1998, 02.10.1998 по 15.10.1998, 16.10.1998 по 07.08.2003, 08.08.2003 по 19.11.2003 та з 20.11.2003 по 15.03.2005, та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з 07.04.2022.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, відповідач - ГУ Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі з підстав, викладених у скарзі.

Позивач направив на адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, а скаргу - без задоволення, оскільки вважає, що судом вірно встановлені обставини справи та надано їх належну правову оцінку.

У відповідності до вимог ст. 311 КАС України, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 16.12.2021 ОСОБА_1 звернувся до Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за період з 21.07.1986 по 01.02.1993 та з 05.05.1993 по 15.12.1993.

Комісія рішенням від 29.03.2022 № 2 зарахувала до пільгового стажу період роботи майстром зміни з 15.05.1987 по 21.08.1992 згідно розділу ХХІІІ «Виробництво медикаментів, медичних і біологічних препаратів та матеріалів» Списком №2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10.

Відмовлено в зарахуванні до пільгового стажу періодів роботи:

- з 21.07.1986 по 14.05.1987 та з 05.05.1993 по 16.12.1993, оскільки посади інженера по якості і метрології, інженера-технолога, майстра котельні не передбачені Списками чинними на період роботи;

- з 22.08.1992 по 01.02.1993, оскільки відсутні відомості про проведення атестації робочих місць.

07.04.2022 ОСОБА_1 , звернувся до головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 114 Закону № 1058-IV.

До заяви про призначення пенсії позивач надав трудову книжку серії НОМЕР_1 від 16.09.1981, диплом серії НОМЕР_2 , диплом серії НОМЕР_3 , довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 138 від 08.12.2021 видану Приватним акціонерним товариством «Рівнеазот».

Рішенням головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 28.06.2022 № 18 відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії на пільгових умовах у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу, визначеного ст. 114 Закону № 1058-IV.

Письмовою інформацією Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 07.11.2022 №2200-1904-7/71034 стверджено, що тривалість страхового стажу позивача становить 34 роки 4 місяці 10 днів, в тому числі робота за Списком №1 2 місяці 28 днів, за Списком №2 5 років 3 місяці 8 днів. Тривалість пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, визначена згідно частини 5 статті 114 Закону та становить 5 років 6 місяців 6 днів. До пільгового стажу ОСОБА_1 не зараховані періоди роботи:

- з 22.08.1992 по 01.02.1993, оскільки відсутні відомості про проведення атестації робочих місць;

- з 21.07.1986 по 14.05.1987, з 05.05.1993 по 15.12.1993, оскільки посади інженера по якості і метрології, інженера технолога, майстра котельні не передбачені Списками, чинними на період роботи.

Вважаючи відмову у зарахуванні стажу протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що адміністративний позов позивача підлягає задоволенню частково.

Колегія суддів, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, а також оскаржуваному рішенню суду першої інстанції, приходить до висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що у відповідності до вимог ч. 1 та 2 ст. 317 КАС України, є підставою для його скасування.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційних скаргах, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів встановила таке.

Призначення та перерахунок пенсій в органах Пенсійного фонду України проводиться у відповідності до вимог Закону України № 1058-IV від 09.07.2003 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України № 22- 1 від 25.11.2005 (далі Порядок № 22-1).

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII, працівники зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно з ст. 1 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058-ІV право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць після досягнення чоловіками 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, за наявності передбаченого страхового стажу пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону (60 років) чоловікам на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Згідно з ч. 5 статті 114 Закону № 1058, у разі призначення пенсій на пільгових умовах, зокрема, відповідно до частини 2 цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

Пунктом 3 Порядку № 383 встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442 (далі - Порядок №442), та Методичних рекомендацій для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 №41, передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

За змістом пунктів 8 та 9 Порядку №442 відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінсоцполітики разом з МОЗ. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Зміст наведених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку №2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку №442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Так, на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Тобто, можна зробити висновок, що особи, які зайняті на роботах з шкідливими та важкими умовами праці за Списком №2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця та/чи порушено норми законодавства при її проведенні, у тому числі, але не виключно, оформленні документів щодо неї, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком №2.

Аналогічні висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі 520/15025/16-а.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вказані пенсійним органом підстави для не зарахування до пільгового стажу за Списком №2 позивача періоду роботи з 22.08.1992 по 01.02.1993 (5 місяців 10 днів) у спірному випадку не можуть бути визначальними обставинами, які обумовлюють право позивача на пільгову пенсію.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з позицією пенсійного органу про відсутність підстав для зарахування до пільгового стажу позивача періодів його роботи з 21.07.1986 по 14.05.1987 та з 05.05.1993 по 16.12.1993, оскільки посади інженера по якості і метрології, інженера-технолога, майстра котельні не передбачені Списками чинними на період роботи.

Щодо вимоги позивача зарахувати до пільгового стажу періоди роботи, з 25.11.1994 по 01.10.1998 (Електропильщик), з 02.10.1998 по 15.10.1998 (Вальник-звальник лісоматеріалів), з 16.10.1998 по 07.08.2003 (Навальник-звальник лісоматеріалів 3-го розряду), з 08.08.2003 по 19.11.2003 (Верстатник деревообробних верстатів 3-го розряду) та з 20.11.2003 по 15.03.2005 (Лісоруб 3-го розряду), колегія суддів враховує наступне.

Згідно пункту 2-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV, особам, які на день набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» №2148-VIII від 03 жовтня 2017 року (11.10.2017) мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05 листопада 1991 року, пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до пункту «в» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991 року (далі - Закон № 1788-XIІ), право на пенсію за вислугу років мають робітники, майстри (у тому числі старші майстри), безпосередньо зайняті на лісозаготівлях і лісосплаві, включаючи зайнятих на обслуговуванні механізмів і обладнання за списками професій і посад, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року № 583, після досягнення 55 років і при стажі роботи для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацами другим і третім цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року право на пенсію за вислугу років надається за наявності стажу роботи, встановленого абзацами п`ятнадцятим двадцять третім пункту «б» частини першої статті 13 цього Закону на 11.10.2017 не менше 26 років 6 місяців, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.

Відповідно до Списку професій і посад працівників підприємств лісової промисловості та лісового господарства, постійно діючих лісопунктів, лісництв, лісозаготівельних дільниць, зайнятих на заготівлі лісу, лісогосподарських роботах, підсочці лісу та лісосплаві, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 583, правом на пенсію за вислугу років користуються, зокрема, робітники, майстри (у тому числі старші майстри), безпосередньо зайняті на лісозаготівлях і лісосплаві, включаючи зайнятих на обслуговуванні механізмів і обладнання.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 згідно записів трудової книжки в період з 25.11.1994 по15.03.2005 працював на посадах електропильщик, вальник-звальник лісоматеріалів, навальник-звальник лісоматеріалів 3-го розряду, верстатник деревообробних верстатів 3-го розряду, лісоруб 3-го розряду, тобто робота на яких відноситься до професій і посад передбачених Списком № 583 та дає право на пенсію за вислугу років, за умови підтвердження відповідними документами.

При цьому встановлено, що зазначені посади до виробництв, робіт, професій, посад і показників передбачених Постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461 до Списку №1 та Списку № 2 не відносяться.

Судом першої інстанції не взято до уваги, що ОСОБА_1 із заявою про призначення пенсії за вислугу років не звертався, тому, колегія суддів вважає, що підстави для розгляду питання щодо зарахування періодів роботи, з 25.11.1994 р. по 01.10.1998 р., з 02.10.1998 р. по 15.10.1998 р., з 16.10.1998 р. по 07.08.2003 р., з 08.08.2003 р. по 19.11.2003 р., з 20.11.2003 р. по 15.03.2005 р., до стажу необхідного для призначення пенсії за вислугу років відсутні.

Крім того, до матеріалів судової справи уточнюючих довідок про належність посад позивача до відповідних посад передбачених Списком професій і посад працівників підприємств лісової промисловості та лісового господарства, постійно діючих лісопунктів, лісництв, лісозаготівельних дільниць, зайнятих на заготівлі лісу, лісогосподарських роботах, підсочці лісу та лісосплаві (Постанова № 583), позивачем не надано.

Щодо зарахування позивачу періодів роботи на посадах електропильщик, вальник-звальник лісоматеріалів, навальник-звальник лісоматеріалів 3-го розряду, верстатник деревообробних верстатів 3-го розряду, лісоруб 3-го розряду, тобто посад передбачених Списком № 583, до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах згідно п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (Список №2), колегія суддів враховує, що зарахування пільгового стажу відповідно до ч. 5 ст. 114 Закону №1058-IV, якою передбачено, що у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах. Тобто, робота за Списком №1 зараховується до пільгового стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2. При цьому зарахування стажу роботи за вислугою років до стажу роботи на пільгових умовах за Списком №1 та №2 чинним законодавством не передбачено.

З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що у позивача відсутній необхідний пільговий стаж (понад 12 років 6 місяців) необхідний для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Більше того, як наголошує відповідач в апеляційній скарзі, позивач із заявою про призначення пенсії звернувся 07.04.2022, при цьому документів, визначених Порядком № 637, для підтвердження спірних періодів роботи до заяви від 07.04.2022 про призначення пенсії за віком не надав, не надано таких документів і у визначений законодавством строк.

Зважаючи на наведене, підстави для зобов`язання відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з 07.04.2022 відсутні.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору не в повному обсязі встановив фактичні обставини справи та не надав їм належної правової оцінки.

Положеннями ч. 2 ст. 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з"ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.3 ст.242 КАСУ).

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване рішення частково неправильно застосував норми матеріального права, порушив норми процесуального права, у зв"язку з чим дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення зокрема є, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що необхідно скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про часткове задоволення позову.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. (ч. 3 ст. 139 КАС України)

Таким чином, понесені скаржником судові витрати в сумі 992,40 грн. підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області задовольнити частково.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 січня 2023 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 28.06.2022 № 18.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу періоди роботи з з 22.08.1992 р. до 01.02.1993 р. - Майстер зміни (5 місяців та 10 днів).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 496,20 гривень за рахунок асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 496,20 гривень за рахунок асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Полотнянко Ю.П. Граб Л.С.