Справа № 620/8729/23
Суддя: Поліщук Л.О.
Дата ухвалення: 2023-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2023 року Чернігів Справа № 620/8729/23

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Поліщук Л.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами в приміщенні суду справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області (далі - відповідач, ГУ ДПС у Чернігівській області) про визнання протиправними та скасування Податкових повідомлень - рішень від 07.06.2023 № 5986/ж10/25-01-09-01-02, № 5987/ж10/25-01-09-01-02, № 5975/ж10/25-01-05-01-02 (далі оскаржувані ППР).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржувані Рішення, складені за результатом фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 є протиправними, оскільки така перевірка була проведена з порушенням вимог чинного законодавства: в наказі на перевірку контролюючим органом наведена мета перевірки, яка не дає можливість ідентифікувати, передбачену законодавством фактичну підставу її здійснення, також мета перевірки не відповідає змісту положень підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України (далі - ПК України), не зазначено підстави проведення перевірки, визначені підпунктом 81.1 статті 81 ПК України; підпис керівника, що міститься в направленнях та наказі на перевірку, не було скріплено печаткою податкового органу на момент проведення перевірки; наказ про перевірку вручено найманому працівнику позивача кухарю, який не є уповноваженою особою на отримання таких документів. В ППР № 5987/ж10/25-01-09-01-02 не вказано період, час, день фінансово-господарської діяльності платника при здійсненні якої було допущено порушення. Крім того, за означеним ППР до позивача застосовано відповідальність за порушення, яке не передбачено статтею 15-3 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР. Всі господарські операції по реалізації товарів були у повному обсязі проведені через РРО: касовий апарат МІНІ-ФП54.01 не використовувався з 20.09.2022, заява про скасування його реєстрації подана 02.10.2022. Касовий апарат МАРІЯ-304Т3 був придбаний у зв`язку із закінченням строку служби/експлуатації попереднього касового апарату, заява про його реєстрацію була подана до контролюючого органу 14.09.2022.

Представник відповідача у відзиві проти позовних вимог заперечує та просить суд у їх задоволенні відмовити, оскільки оскаржувані ППР прийняті з огляду на встановлені порушення, виявлені під час проведеної фактичної перевірки позивача. Зазначає, що підставою для проведення перевірки господарської одиниці ФОП ОСОБА_1 була наявність інформації, яка свідчила про можливі порушення платником податків законодавства, що передбачено підпунктом 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України. В свою чергу, наказ про проведення фактичної перевірки містить посилання на відповідну підставу та прийнятий із урахуванням функціональних обов`язків підрозділу контролю за підакцизними товарами.

У відповіді на відзив представник позивача заперечує проти доводів податкового органу, викладених у відзиві та просить позов задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою суду Чернігівського окружного адміністративного суду від 03.07.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Витребувано у відповідача належним чином засвідчені копії: наказу про проведення спірної перевірки ФОП ОСОБА_1 та відповідних направлень на її проведення, а також документів, які стали підставою для їх прийняття (видачі); доказів ознайомлення та вручення позивачу/уповноваженій особі позивача означених вище документів; матеріали, які стали підставою для прийняття оскаржуваних Податкових повідомлень-рішень.

Ухвалою судді від 28.09.2023 у задоволенні клопотання представника позивача про виклик свідків та про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін відмовлено.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Начальником управління податкового аудиту на ім`я начальника ГУ ДПС у Чернігівській області подано Доповідну записку від 14.04.2023 № 806/25-01-07-05-07 про те, що з огляду на проведений аналіз суб`єктів господарювання, які здійснюють свою діяльність на території Чернігівської області та проводять розрахункові операції за допомогою спеціального платіжного засобу POS терміналу більше 90 % від загального обсягу виторгу за березень 2023 року, відповідно до підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України є доцільним проведення фактичних перевірок об`єктів торгівлі, зокрема, ФОП ОСОБА_1 (а.с. 52).

14.04.2023 ГУ ДПС у Чернігівській області керуючись, зокрема, пунктом 80.1, підпунктом 80.2.2, підпунктом 80.2.5 пунктом 80.2 ПК України, прийнято наказ № 817-п про проведення фактичної перевірки» ФОП ОСОБА_1 . Місце проведення - ресторан за адресою: АДРЕСА_1 . Мета: здійснення контролю за дотриманням норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі, про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), дотримання законодавства щодо цін та ціноутворення (далі Наказ про проведення перевірки, а.с. 21, 49).

На підставі вказаного Наказу податковим органом 14.04.2023 видано Направлення на перевірку № 1591/ж3/25-01-07-05-01 та № 1590/ж3/25-01-07-05-01 (а.с. 50, 51, далі Направлення на перевірку).

Означені Направлення та Наказ про перевірку вручено кухарю ОСОБА_2 .

За результатом проведеної фактичної перевірки позивача уповноваженими особами ГУ ДПС у Чернігівській області 24.04.2023 складено Акт фактичної перевірки № 4205/ж5/25-01-07-05-01 (а.с. 53-54).

24.04.2023 головним державним інспектором Самовтор К.О, який проводив перевірку, складено Акт відмови від підписання матеріалів перевірки № 282/ж6/25-01-09-01-02, а саме ОСОБА_2 , (а.с. 57).

Копіями наказу ФОП ОСОБА_1 «Про прийняття на роботу» від 20.08.2022 № 1-НШ та Повідомлення про прийняття працівника на роботу підтверджується прийняття позивачем на роботу на посаду кухаря з 20.08.2022 ОСОБА_2 (а.с. 19, 20).

Копією Рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення підтверджується направлення відповідачем позивачу вказаного Акту 25.04.2023, та отримання його останнім (а.с. 56).

На підставі означеного Акту ГУ ДПС в Чернігівській області 07.06.2023 прийнято ППР:

№ 5986/ж10/25-01-09-01-02 про накладення на позивача штрафу у розмірі 875310,04 грн на підставі частини 38 статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» за роздрібну торгівлю алкогольними напоями через електронний контрольно-касовий апарат не зазначений у ліцензії (а.с. 8-9);

№ 5987/ж10/25-01-09-01-02 про накладення на позивача штрафу у розмірі 6800,00 грн на підставі статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» за реалізацію алкогольних виробів у заборонений час (а.с. 10-11);

№ 5975/ж10/25-01-05-01-02 про накладення на позивача штрафу у розмірі 5100,00 грн на підставі пункту 7 статті 17, пункту 11 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» за проведення розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості (а.с. 12-13).

01.08.2022 позивачу видано ліцензію № 2200961 на право Роздрібної торгівлі алкогольними напоями, строком до 23.08.2023. Згідно з Додатком до неї вказано електронно-касовий апарат моделі МІНІ-ФП54.01, заводський номер ПР (а.с. 22-23).

Додатком до ліцензії (а.с. 24) підтверджується переоформлення з 24.04.2023 електронного касового апарату моделі МАРІЯ-304Т3, заводський номер НОМЕР_1 .

Вказане також підтверджується копіями Заяв щодо ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами (а.с. 61-63).

02.10.2022 позивачем подано заяву про скасування реєстрації реєстратора розрахункових операцій МІНІ-ФП54.01 (а.с. 28). Довідкою підтверджується скасування даної реєстрації 12.10.2022 (а.с. 29).

14.09.2022 позивачем подано заяву про реєстрацію реєстратора розрахункових операцій МАРІЯ-304Т3 (а.с. 26-27).

Відповідно до касового чеку від 22.07.2022 ФОП Шляхтич реалізовано пиво «Дункель темне» об 11:01 год. (а.с. 59).

Відповідно до касового чеку від 29.09.2022 ФОП Шляхтич реалізовано коньяк «Старий кахеті 4*» об 16:33 год. (а.с. 60).

Не погодившись із прийнятими відповідачем вказаними вище ППР, позивач звернувся до суду з позовом.

Суд, даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, зважає на наступне.

Права та обов`язки платників податків, компетенцію контролюючих органів у податковій сфері регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України, в редакції, яка діяла на момент проведення перевірки).

Згідно з підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 ПК України контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Частиною першою статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.02.1995 № 481/95-ВР передбачено, що контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Відповідно до пункту 19.1 статті 19 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу:

19-1.1.14. здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері;

19-1.1.16. здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального.

Порядок проведення фактичної перевірки врегульовано положеннями статті 80 ПК України, якими передбачено наступне.

80.1. Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

80.2. Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема:

80.2.2. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;

80.2.5. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального;

80.5. Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

80.7. Фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

80.10. Порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Нормами стаття 81 ПК України передбачено умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок. Так, згідно з пунктом 81.1 вказаної статті посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

Згідно з пунктом 82.3 статті 82 ПК України тривалість перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, не повинна перевищувати 10 діб.

Судом встановлено, що 19.04.2023 уповноваженими особами ГУ ДПС у Чернігівській області на підставі Наказу про проведення перевірки та Направлень на перевірку проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 , ресторану за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд зауважує, що здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань (прийняття наказу, вручення наказу, направлень, пред`явлення службових посвідчень) та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства. В даному випадку достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального).

Відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема (1) у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, (2) а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

У постановах від 12.08.2021 (справа № 140/14625/20), від 10.04.2020 (справа № 815/1978/18), від 05.11.2018 (справа № 803/988/17), від 20.03.2018 (справа № 820/4766/17), від 22.05.2018 (справа № 810/1394/16), від 11.07.2022 (справа № 120/5728/20-а), від 21.12.2022 (справа № 500/1331/21), від 19.07.2023 (справа № 520/11327/2020) Верховний Суд виснував, що підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України передбачає альтернативні підстави проведення фактичної перевірки, які можуть застосовуватися як у сукупності, так і кожна окремо, а саме:

- наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення платником податків вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;

- здійснення функцій, визначених законом у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Так, дослідивши Наказ про проведення перевірки ГУ ДПС у Чернігівській області, суд зазначає, що останній видано на підставі пункту 80.1, підпункту 80.2.2, підпункту 80.2.5 пункту 80.2 ПК України з метою здійснення контролю за дотриманням норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі, про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), дотримання законодавства щодо цін та ціноутворення

При цьому, суд враховує наявність Доповідної записки Управління податкового аудиту ГУ ДПС у Чернігівській області від 14.04.2023 № 806/25-01-07-05-07 (а.с. 52), відповідно до якої працівниками відділу фактичних перевірок вказаного Управління був проведений аналіз суб`єктів господарювання, що проводять свою діяльність на території Чернігівської області, які проводять розрахункові операції за допомогою спеціального платіжного засобу POS терміналу більше 90 % від загального обсягу виторгу за березень 2023 року. Вказаний факт може свідчити про ухилення від сплати податків шляхом не проведення розрахунків через РРО при реалізації за готівку.

Таким чином, суд відхиляє твердження представника позивача щодо безпідставності та невідповідності мети проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 .

Щодо аргументів представника позивача на процедурні порушення уповноважених осіб контролюючого органу щодо проведення фактичної перевірки, суд зазначає наступне.

Порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.

Певні дефекти адміністративного акта, як то відсутність відтиску печатки податкового органу в наказі на перевірку та направленні на перевірку, можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).

Так, дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків (ultra vires action - invalid act). Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.

Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Суд наголошує, що, у відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення».

Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.04.2020 у справа № 813/1790/18 та від 22.05.2020 у справі № 825/2328/16.

Верховний Суд також неодноразово зазначав, зокрема, у постановах від 17 березня 2020 року у справі № 804/10744/15, від 17 березня 2020 року у справі № 808/4140/15, від 09 квітня 2019 року у справі № 826/18053/14, від 18 червня 2019 року у справі № 0340/1538/18, від 19 лютого 2019 року у справі № 814/946/16, що окремі дефекти форми рішення контролюючого органу не повинні сприйматись як безумовні підстави для висновку про його протиправність і, як наслідок, про скасування такого рішення у випадку якщо спірне рішення прийняте контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнане судом правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення.

Зміст статті 81 ПК України свідчить, що одним із обов`язкових реквізитів наказу та направлення на проведення перевірки є їх скріплення печаткою контролюючого органу.

Дослідивши Наказ про проведення перевірки та Направлення на перевірку, суд констатує про відсутність відтисків печатки податкового органу на означених документах (а.с. 21, 50, 51). Проте, означене порушення, на думку суду, є формальним та не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення.

Із вказаних документів вбачається, що до початку проведення фактичної перевірки вказані документи були пред`явлені/вручені ОСОБА_2 , яка працює у ФОП ОСОБА_1 .

Суд звертає увагу на те, що платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення виїзної перевірки щодо нього, має право не погодитись з рішенням про призначення перевірки і оскаржити його в суді або застосувати інші заходи, передбачені статтею 81 ПК України шляхом недопущення посадових осіб контролюючого органу до її проведення. Якщо ж допуск до виїзної податкової перевірки відбувся і наказ реалізований як прийнятий в межах закону і компетенції, в подальшому предметом розгляду в суді має бути зміст виявлених порушень податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на податкові органи, в разі прийняття ними відповідних актів індивідуальної дії.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 08.08.2023 у справі № 826/5933/16.

Підпунктом 20.1.19 пункту 20.1 статті 19 ПК України передбачено, що контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з осіб, що вчинили податкове правопорушення або порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.265 пункту 14.1 статті 265 ПК України).

Відповідно до підпункту 14.1.157 пункту 14.1 статті 157 ПК України податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Щодо ППР від 07.06.2023 № 5986/ж10/25-01-09-01-02 про накладення на позивача штрафу у розмірі 875310,04 грн за роздрібну торгівлю алкогольними напоями через електронний контрольно-касовий апарат не зазначений у ліцензії (далі ППР № 5986), суд зазначає наступне.

Основні засади державної політики щодо регулювання роздрібної торгівлі алкогольними напоями, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів визначає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.02.1995 № 481/95-ВР (далі Закон № 481, в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних відносин).

Контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України (частина перша статті 16 Закону № 481).

Відповідно до положень статті 15 Закону № 481 роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на один рік.

У заяві про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним додатково зазначаються адреса місця торгівлі, перелік реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, а також інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери посвідчень реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), фіскальні номери програмних реєстраторів розрахункових операцій, які знаходяться у місці торгівлі, та дата початку їх обліку в податкових органах.

У додатку до ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) зазначається адреса місця торгівлі і вказуються перелік електронних контрольно-касових апаратів та інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення, фіскальні номери програмних реєстраторів розрахункових операцій; реєстраційні номери книг обліку розрахункових операцій, які знаходяться у місці торгівлі.

У разі зміни відомостей, зазначених у виданій суб`єкту господарювання (у тому числі іноземному суб`єкту господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) ліцензії (за винятком змін, пов`язаних з реорганізацією суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) та/або зміною типу акціонерного товариства), суб`єкт господарювання зобов`язаний у місячний термін з дня внесення таких змін звернутися до органу, який видав ліцензію, з відповідною заявою.

Орган, який видав ліцензію, на підставі заяви суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) протягом трьох робочих днів видає суб`єкту господарювання (у тому числі іноземному суб`єкту господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) ліцензію, оформлену на новому бланку з урахуванням змін.

Відповідно до частин першої, другої, четвертої статті 17 Закону № 481 за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

До суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів, зокрема, у разі роздрібної торгівлі алкогольними напоями чи пальним через електронний контрольно-касовий апарат (книгу обліку розрахункових операцій) не зазначений у ліцензії - 200 відсотків вартості реалізованої через такий контрольно-касовий апарат (книгу обліку розрахункових операцій) продукції, але не менше 10000 гривень.

Рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються податковими органами та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями і тютюновими виробами та пальним, зберігання пального, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції визначеної законами України.

Суд зауважує, що в Акті перевірки зазначено про реалізацію алкогольних напоїв через реєстратор розрахункових операцій МАРІЯ-304Т3 на загальну суму 437655,02 грн за період з 21.09.2022 по 20.04.2023, який не зазначено в ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

В ході розгляду справи встановлено, що 01.08.2022 позивачу видано ліцензію № 2200961 на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, строком до 23.08.2023. Згідно з Додатком до неї вказано електронно-касовий апарат моделі МІНІ-ФП54.01 (а.с. 22-23). Листом від 18.08.2022 № 233/6/25-01-71-01 (а.с. 25) ГУ ДПС у Чернігівській області повідомлено позивача про закінчення з 29.09.2022 строку служби/експлуатації МІНІ-ФП54.01.

14.09.2022 позивачем подано заяву про реєстрацію реєстратора розрахункових операцій МАРІЯ-304Т3 (а.с. 26-27), а 02.10.2022 позивачем подано заяву про скасування реєстрації реєстратора розрахункових операцій МІНІ-ФП54.01 (а.с. 28), яка була скасована 12.10.2022 (а.с. 29).

Водночас, заява щодо ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, а саме про включення у ліцензію від 01.08.2022 № 2200961 реєстратора розрахункових операцій МАРІЯ-304Т3 ФОП ОСОБА_1 була подана 24.04.2023 (а.с. 62). Тому, зміни до означеної вище ліцензії були внесені податковим органом лише 24.04.2023, а саме - видано Додаток до ліцензії про оформлення електронного касового апарату моделі МАРІЯ-304Т3 (а.с. 24).

Суд зауважує, що заперечуючи проти прийнятого ПРР № 5986, представник позивача у позовній заяві стверджує, що ГУ ДПС у Чернігівській області повинно було внести зміни у додаток до ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями протягом трьох робочих днів з дня подання позивачем заяви про реєстрацію нового РРО. Фактично позивач доводить, що відповідач після реєстрації нового РРО повинен був самостійно внести зміни до додатку до ліцензії без подання позивачем відповідної заяви про внесення таких змін.

Верховного Суду, у постановах від 17.02.2022 у справі № 520/13466/19, від 25.04.2023 у справі № 520/3328/2020 зазначив, що з огляду на наведені вище норми Закону № 4815-ВР, виснував, що роздрібна торгівля пальним здійснюється виключно через електронний контрольно-касовий апарат, тобто РРО (книгу обліку розрахункових операцій), зазначений у ліцензії. У протилежному випадку, для суб`єктів господарювання настають негативні наслідки фінансового характеру у вигляді накладення на них штрафу, встановленого статтею 17 Закону № 481. Відповідно до вимог діючого законодавства здійснення діяльності з роздрібної торгівлі пальним є правомірним виключно через РРО, зазначений у ліцензії, незалежно від статусу цього РРО.

Отже, зміни у додаток до ліцензії на роздрібну торгівлю пальним можуть бути внесені виключно на підставі відповідної заяви суб`єкта господарювання. Факт реєстрації нового РРО не зумовлює у контролюючого органу обов`язку автоматично вносити зміни у додаток до ліценції на право здійснення торгівлі пальним щодо РРО, через яке здійснюється торгівля пальним.

В силу вимог частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, враховує зазначені висновки Верховного Суду.

Зважаючи, що позивач звернулась із заявою про внесення змін до ліцензії на право роздрібної торгівлі щодо електронно-касового апарата МАРІЯ-304Т3 24.04.2023, внесення ГУ ДПС відповідних відомостей до додатка до ліцензії від 01.08.2022 № 2200961 було здійснено впродовж трьох робочих днів, тобто в строк, встановлений статтею 15 Закону № 481.

З огляду на встановлене та підтверджене матеріалами справи порушення ФОП ОСОБА_1 вимог частини 38 статті 15 Закону № 481, суд дійшов висновку, що ППР № 5986 прийнято уповноваженими особами контролюючого органу обґрунтовано, на підставі, у спосіб, на підставі та в межах повноважень, передбачених чинним законодавством. А тому, воно є правомірним та не підлягає скасуванню.

Щодо ППР від 07.06.2023 № 5987/ж10/25-01-09-01-02 про накладення на позивача штрафу у розмірі 6800,00 грн за реалізацію алкогольних виробів у заборонений час (далі ППР № 5987), суд зазначає наступне.

Частиною дев`ятою статті 15-3 Закону № 481 передбачено, що сільські, селищні та міські ради в межах території відповідної адміністративно-територіальної одиниці можуть встановлювати заборону продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) (крім закладів ресторанного господарства) у визначений рішенням таких органів час доби.

Відповідно до частини другої статті 17 Закону № 481 до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів, зокрема, у разі порушення вимог статті 15-3 цього Закону - 6800 гривень.

Згідно з пунктом 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан. У подальшому строк його дії неодноразово продовжувався. Зокрема, відповідно до Указу Президента від 17.05.2022 № 341/2022, строк його дії продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Згідно з пунктом 13 частини першої статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану забороняти у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, торгівлю зброєю, сильнодіючими хімічними і отруйними речовинами, а також алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі.

Пунктами 3, 4 Порядку заборони торгівлі зброєю, сильнодіючими хімічними і отруйними речовинами, а також алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі, в умовах правового режиму воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 № 1457, визначено, що заборона торгівлі зброєю, сильнодіючими хімічними і отруйними речовинами, а також алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі, в межах території, на якій вводиться воєнний стан, запроваджується шляхом видання наказу військовим командуванням разом з військовою адміністрацією (у разі її утворення) з метою забезпечення громадської безпеки і порядку.

Наказом військового командування та військової адміністрації (у разі її утворення) визначається час введення та строк дії заборони торгівлі зброєю, сильнодіючими хімічними і отруйними речовинами, а також алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі, в межах території, на якій вводиться воєнний стан.

27.05.2022 начальником Чернігівської обласної військової адміністрації прийнято розпорядження «Про реалізацію алкогольних напоїв та речовин, вироблених на спиртовій основі» № 188, відповідно до пункту 1 якого зобов`язано заборонити з 28.05.2022 реалізацію алкогольних напоїв та речовин, вироблених на спиртовій основі, на території Чернігівської області в закладах громадського харчування з 20:00 до 12:00 год., у закладах торгівлі з 16:00 до 12:00 год. протягом дії воєнного стану в Україні (https://cg.gov.ua/docs/1/2022/05/1978533.pdf).

З огляду на наведені вище норми, накладення штрафу є наслідком порушення суб`єктом господарювання, зокрема, заборони продажу алкогольних напоїв у визначений, нормативним актом начальником військової адміністрації у період дії воєнного стану, час доби. При цьому, Закон № 481 не пов`язує відповідальність суб`єкта господарювання з тим, хто саме здійснив продаж алкогольного напою поза встановлений час (продавець, офіціант, бармен, реалізатор чи інший працівник господарської одиниці), достатнім є встановлення факту продажу алкогольного напою у заборонений час.

Суд зауважує, що перевіркою встановлено реалізацію алкогольних напоїв в заборонений час доби, а саме 22.07.2022 об 11.01 год. було реалізовано пиво «Дункель темне» на суму 34,00 грн (а.с. 16-17).

При цьому, суд констатує, що касовим чеком ФН № 45954 підтверджується реалізація ФОП ОСОБА_1 пива «Дункель темне» 22.07.2022 об 11:01 год. (а.с. 59).

З огляду на встановлене та підтверджене матеріалами справи порушення ФОП ОСОБА_1 вимог частини дев`ятої статті 15-3 Закону № 481, розпорядження начальника Чернігівської обласної військової адміністрації «Про реалізацію алкогольних напоїв та речовин, вироблених на спиртовій основі» від 27.05.2022 № 188, суд дійшов висновку, що ППР № 5987 прийнято уповноваженими особами контролюючого органу обґрунтовано, на підставі, у спосіб, на підставі та в межах повноважень, передбачених чинним законодавством. А тому, воно є правомірним та не підлягає скасуванню.

Щодо ППР від 07.06.2023 № 5975/ж10/25-01-09-01-02 про накладення на позивача штрафу у розмірі 5100,00 грн за проведення розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості (далі ППР № 5975), суд зазначає наступне.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначає Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР (далі Закон № 265, в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних відносин). Дія його поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

В статті 2 означеного Закону надано визначення наступним поняттям:

реєстратор розрахункових операцій - пристрій або програмно-технічний комплекс, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг), операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг), операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів та з приймання готівки для виконання платіжних операцій. До реєстраторів розрахункових операцій належать: електронний контрольно-касовий апарат, електронний контрольно-касовий реєстратор, вбудований електронний контрольно-касовий реєстратор, комп`ютерно-касова система, електронний таксометр, автомат з продажу товарів (послуг) тощо;

розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця;

фіскальна пам`ять - запам`ятовуючий пристрій у складі реєстратора розрахункових операцій, призначений для одноразового занесення, зберігання і багаторазового зчитування підсумкової інформації про обсяг розрахункових операцій, яку неможливо змінити або знищити без пошкодження самого пристрою;

розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадках, передбачених цим Законом, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну.

Згідно з пунктом 11 статті 3 Закону № 265 суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів з використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості, а також із зазначенням цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер) при роздрібній торгівлі алкогольними напоями.

Контроль за додержанням суб`єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, інших емітованих платіжних інструментів та інших вимог цього Закону здійснюють контролюючі органи шляхом проведення фактичних та документальних перевірок відповідно до Податкового кодексу України (частина перша статті 15 Закону № 265).

Відповідно до пункту 7 статті 17 Закону № 265 за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах, зокрема, триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості.

Суд зауважує, що перевіркою встановлено реалізацію алкогольних напоїв без зазначення коду УКТ ЗЕД, а саме коньяку «Старий кахеті 4*» 20.09.2022 об 16:33 год. (а.с. 16-17).

При цьому, суд констатує, що означене підтверджується змістом касового чеку ФН № 15950 (а.с. 60).

З огляду на встановлене та підтверджене матеріалами справи порушення ФОП ОСОБА_1 вимог пунктом 11 статті 3 Закону № 265, суд дійшов висновку, що ППР № 5975 прийнято уповноваженими особами контролюючого органу обґрунтовано, на підставі, у спосіб, на підставі та в межах повноважень, передбачених чинним законодавством. А тому, воно є правомірним та не підлягає скасуванню.

Підсумовуючи викладене, суд також враховує висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 19.02.2019 у справі № 814/946/16, щодо того, що якщо спірне рішення прийняте контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнане судом правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення. У такому разі рішення контролюючого органу про застосування фінансових санкцій за порушення вимог законодавства з регулювання обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, прийняте не за формою, передбаченою для податкових повідомлень-рішень, варто розцінювати як податкове повідомлення-рішення з окремими дефектами, які не змінюють суті спірного рішення.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що здійснення правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів, спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України» зазначив, що за змістом пункту 1 статті 6 Конвенції суди зобов`язані обґрунтувати свої рішення, проте це не може сприйматись як вимога давати детальну відповідь на кожен довод. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру ухвалюваного рішення (CASE OF Svetlana Vladimirovna PRONINA against Ukraine (Application no. 63566/00)).

Відповідно до положень Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: Головне управління ДПС у Чернігівській області, вул. Реміснича, 11, м. Чернігів, 14000, ЄДРПОУ/РНОКПП: 44094124.

Повний текст судового рішення складено 16 жовтня 2023 року.

Суддя Л.О. Поліщук