Справа № 380/9829/23
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2023-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/9829/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2023 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хоми О.П., розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Сокільницької сільської ради про оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядника публічної інформації у частині доступу до публічної інформації,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Сокільницької сільської ради (далі відповідач), в якому просить:

- визнати порушення відповідачем права позивача на інформацію, а саме:

надання неповної та неточної інформації на запит на отримання публічної інформації від 06.03.2023;

надання протиправної та невмотивованої відмови в задоволенні запиту на отримання публічної інформації від 06.03.2023;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути та надати повну інформацію на запит від 06.03.2023.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 06.03.2023 звернувся до Сокільницької сільської ради із запитом на отримання публічної інформації щодо надходження до Сокільницької сільської ради інформації, яку вона використовує в офіційних документах (або ж створення такої інформації), реєстрації документів, актів тощо. Відповідачем 14.03.2023 скеровано на електронну адресу позивача відповідь на запит, однак у вказаній відповіді немає повної та точної відповіді на жодне з поставлених питань. Зазначає, що з метою відвернення уваги та ухиляння від надання конкретної інформації відповідачем надаються якісь незрозумілі відомості та інформація, яка не становить предмету запиту. Вважає, що такі дії відповідача порушують його право на доступ до публічної інформації. Просить задовольнити позов у повному обсязі.

Ухвалою від 09.05.2023 позовна заява, подана без додержання вимог, встановлених статями 123 та 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), залишена без руху.

Позивачем 19.05.2023 на виконання ухвали від 09.05.2023 подано заяву про продовження строку на усунення недоліків позовної заяви (вх. №36674).

Ухвалою від 22.05.2023 продовжено процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви.

Позивачем 02.06.2023 (вх. №40811) подано клопотання про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 03.07.2023 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без виклику сторін.

Відповідачу роз`яснено право подання відзиву на позов з посиланням на докази, якими такий обґрунтовується.

Позивачем 14.07.2023 подано заяву-повідомлення (вх. №15180ел), 17.07.2023 клопотання інформаційного характеру (вх. №53718), 27.07.2023 клопотання про скерування відзиву на його адресу (вх. №57464) та 23.08.2023 клопотання щодо скерування примірників документів на його електронну адресу (вх. №64486).

Відповідач не скористався правом на подання відзиву на позовну заяву.

У відповідності до частини четвертої статті 159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до положень частини п`ятої статті 262 КАС України судом вирішено справу на підставі наявних у ній доказів.

Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 06.03.2023 звернувся до Сокільницької сільської ради із запитом на отримання публічної інформації з прохальною частиною такого змісту:

« 1. Зазначте коли та в який саме спосіб до Сокільницької сільської ради надійшла інформація (або ж була створена сільською радою) про те, що документи (акти виконання робіт) про ліквідацію несанкціонованого сміттєзвалища в АДРЕСА_1 , за супермаркетом «АТБ» було оформлено саме 25.05.2021 (Про складення таких документів АКТів вами було повідомлено в листі №1556 від 21.07.2022). Якщо така інформація до Сокільницької СР не надходила і не створювалась нею, прошу це зазначити.

2. Повідомте, в якому саме документі (або ж іншому носієві інформації, який перебуває в розпорядженні Сокільницької СР) зафіксовано інформацію про те, що документи (Акти виконання робіт) про ліквідацію несанкціонованого сміттєзвалища в с. Сокільники вул. Зубрівська, буд. 4, за супермаркетом «АТБ» було оформлено саме 25.05.2021. Зазначте дату та реєстраційний номер такого документа.

3. Прошу також надати копію (або ж витяг) документа, де зафіксовано інформацію про те, що документи (акти виконання робіт) про ліквідацію несанкціонованого сміттєзвалища в с. Сокільники, вул. Зубрівська, буд. 4, за супермаркетом «АТБ» було оформлено листом саме 25.05.2021».

До запиту від 06.03.2023 додана копія листа від 21.07.2022 №1556 на 1 аркуші.

Надісланому позивачем запиту від 06.03.2023 присвоєно трек номер №904, що підтверджується наявною у матеріалах справи інформацією про відправлення.

Запит на інформацію від 06.03.2023 вручений уповноваженій особі Сокільницької сільської ради 08.03.2023, що підтверджується трекінгом відправлення №904.

Листом від 14.03.2023 №632 Сокільницька сільська рада надала ОСОБА_1 відповідь на запит від 06.03.2023, зазначивши:

«Відповіді щодо ліквідації несанкціонованого сміттєзвалища за супермаркетом «АТБ» в с. Сокільники на вул. Зубрівська, буд. 4, разом з копіями документів надавались Вам неодноразово.

Обставини ліквідації несанкціонованого сміттєзвалища за супермаркетом «АТБ» в с. Сокільники на вул. Зубрівська, буд. 4 були предметом судового розгляду та дослідження у справі №380/5964/22, де Ви були позивачем, брали участь у судових засіданнях і у якій Вам було відмовлено у задоволенні позовних вимог рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 06.09.2022, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.12.2022.

…Разом з тим, незважаючи на надану Вам вичерпну інформацію щодо ліквідації несанкціонованого сміттєзвалища за супермаркетом «АТБ» в с. Сокільники на вул. Зубрівська, буд. 4, Ви надалі неодноразово звертається із запитами, які стосуються одного і того самого питання, на яке були надані неодноразові відповіді.

Вам відомо, що листом від 28.07.2021 №1770 Сокільницькою сільською радою було повідомлено, що сміттєзвалище в селі Сокільники за «АТБ» ліквідоване, навантаження сміття проводило КП «Сокільничанка», а наданою КП «Сокільничанка» довідкою №40 від 16.09.2021 підтверджено ліквідацію сміттєзвалища. Це встановлено судовим рішенням у справі 380/5964/22, в якій Ви брали безпосередню участь.

Крім цього, на наступні неодноразові запити щодо вищезгаданого сміттєзвалища, Вам було додатково повідомлено, що при ліквідації несанкціонованого сміттєзвалища на вул. Зубрівській, буд. 4, за супермаркетом «АТБ» сміття було відсортоване та складене у спеціально призначені контейнери та згодом утилізоване на підставі договору від 16.04.2021.

…До відповіді №01 від 03.01.2022 КП «Сокільничанка» долучила вам копію договору №16/04 від 16.04.2021 про надання послуг з поводження з побутовими відходами.

Відповідно до п. 6.7. договору оплата здійснюється на підставі Акту наданих послуг, про який також йдеться у п. 6. 8. Тобто документом за договором є акт наданих послуг.

«Акт виконаних робіт від 25.05.2021» міг складатись внаслідок огляду місця ліквідації несанкціонованого сміттєзвалища. Зважаючи на сплив терміну, ліквідацію сміттєзвалища і втрату через це актуальності питання, «Акт виконаних робіт від 25.05.2021» не зберігся. Тому його копія не може бути надана у відповідь на Ваш інформаційний запит».

Вважаючи, що така відповідь відповідача на запит позивача на отримання публічної інформації є неповною, неточною та необґрунтованою і призвела до порушення права на доступ до публічної інформації, ОСОБА_1 звернувся до суду із цим позовом.

При вирішенні спору суд виходив з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 34 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначає Закон України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 №2939-VІ. (далі - Закон №2939-VІ).

Відповідно до статті 1 Закону № 2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Гарантії забезпечення права на доступ до публічної інформації визначені статтею 3 Закону № 2939-VI, відповідно до якої право на доступ до публічної інформації гарантується:

1) обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом;

2) визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє;

3) максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації;

4) доступом до засідань колегіальних суб`єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством;

5) здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації;

6) юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Доступ до публічної інформації відповідно до цього Закону здійснюється на принципах: прозорості та відкритості діяльності суб`єктів владних повноважень; вільного отримання, поширення та будь-якого іншого використання інформації, що була надана або оприлюднена відповідно до цього Закону, крім обмежень, встановлених законом; рівноправності, незалежно від ознак раси, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак (стаття 4 Закону № 2939-VI).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону № 2939-VI одним із способів забезпечення доступу до інформації є надання інформації за запитами на інформацію.

Суб`єкти відносин у сфері доступу до публічної інформації визначені статтею 12 Закону № 2939-VI, згідно до якої такими є:

1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень;

2) розпорядники інформації суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону;

3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Розпорядниками інформації для цілей цього Закону відповідно до пункту 1 частини першої статті 13 визнаються суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Відповідно до частини четвертої статті 13 Закону № 2939-VI усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.

Обов`язки розпорядників інформації визначені частиною першою статті 14 Закону №2939-VI, відповідно до якої вони зобов`язані: оприлюднювати інформацію, передбачену цим та іншими законами; систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні; вести облік запитів на інформацію; визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо; мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації та оприлюднення інформації; надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Велика Палата Європейського суду з прав людини у рішенні від 8 листопада 2016 року у справі «Угорський Гельсінський Комітет проти Угорщини» («Magyar Helsinki Bizottsag v. Hungary») (заява № 18030/11) вказала, що те, наскільки заборона доступу до інформації є втручанням у права заявника на свободу вираження поглядів, слід оцінювати у кожному конкретному випадку та з урахуванням його особливих обставин (§ 157). Для цього мають бути оцінені такі критерії (§ 158-170):

- Мета запитувача. Необхідно встановити, чи справді отримання інформації є необхідним для реалізації запитувачем інформації його функції зі сприяння публічній дискусії з суспільно важливих питань, і чи справді ненадання інформації створить суттєву перешкоду свободі вираження поглядів;

- Характер запитуваної інформації. Інформація, дані або документи, щодо яких вимагається доступ, повинні відповідати вимогам трискладового тесту, тобто збиратися в цілях задоволення саме суспільного інтересу;

- Особлива роль запитувача інформації в отриманні та поширенні її серед громадськості. Розраховувати на захист свого права на доступ можуть, насамперед, журналісти, науковці, громадські активісти, зокрема блогери та популярні користувачі соцмереж, громадські організації, діяльність яких пов`язана з питаннями, що становлять суспільний інтерес, а також автори творів з означених питань;

- Готовність і доступність запитуваної інформації. Надання інформації не повинно накладати на державні органи надмірного тягаря зі збирання й обробки даних.

Доведення дотримання вказаних критеріїв покладається на позивача-запитувача інформації. Особа, у розпорядженні якої знаходиться відповідна інформація та якій адресований запит на інформацію, має перевірити останній на предмет наявності в ньому відповідного обґрунтування.

Порядок оформлення запитів на інформацію визначено статтею 19 Закону №2939-VI.

Згідно до частин першої та другої цієї статті запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Строк розгляду запитів на інформацію встановленій статтею 20 Закону №2939-VI і, за загальним правилом, розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту (частина перша цієї статті).

Водночас, Законом №2939-VI передбачено право розпорядника інформації відмовити в задоволенні запиту у визначених частиною першою статті 22 випадках:

1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;

2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону;

3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком;

4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

Частинами четвертою та п`ятою статті 22 Закону №2939-VI встановлено, що у відмові в задоволенні запиту на інформацію має бути зазначено:

1) прізвище, ім`я, по батькові та посаду особи, відповідальної за розгляд запиту розпорядником інформації;

2) дату відмови;

3) мотивовану підставу відмови;

4) порядок оскарження відмови;

5) підпис.

Відмова в задоволенні запиту на інформацію надається в письмовій формі.

Аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що публічна інформація, як вид інформації, виокремлена з-поміж інших за такими ознаками:

- вона має бути відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях;

- вона отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством;

- вона перебуває у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації.

Відсутність якоїсь із цих ознак має означати, що така інформація не є публічною.

При цьому означення «публічна» не звужено повною відкритістю, доступністю інформації. Створені в процесі діяльності суб`єкта владних повноважень документи можуть містити як відкриту інформацію, так і інформацію з обмеженим доступом, яка, однак, не втрачає у зв`язку із цим ознаки публічної. Обов`язок розпорядника інформації надати на запит інформацію, яка є в його володінні, презюмується.

Статтею 23 Закону №2939-VI регулюється право на оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації.

Рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду. Запитувач має право оскаржити:

1) відмову в задоволенні запиту на інформацію;

2) відстрочку задоволення запиту на інформацію;

3) ненадання відповіді на запит на інформацію;

4) надання недостовірної або неповної інформації;

5) несвоєчасне надання інформації;

6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону;

7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Статтею 24 цього ж Закону встановлена відповідальність за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Відповідальність за порушення законодавства про доступ до публічної інформації несуть особи, винні у вчиненні таких порушень:

1) ненадання відповіді на запит;

2) ненадання інформації на запит;

3) безпідставна відмова у задоволенні запиту на інформацію;

4) неоприлюднення інформації відповідно до статті 15 цього Закону;

5) надання або оприлюднення недостовірної, неточної або неповної інформації;

6) несвоєчасне надання інформації;

7) необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом;

8) нездійснення реєстрації документів;

9) навмисне приховування або знищення інформації чи документів.

Предметом оскарження у даній справі є неповнота та неточність, на думку позивача, відповіді відповідача на запит на інформації від 06.03.2023, яка полягає у ненаданні інформації стосовно документів про ліквідацію несанкціонованого сміттєзвалища в с. Сокільники, вул. Зубрівська, буд. 4, за супермаркетом «АТБ» саме 25.05.2021 та самих документів, зокрема акту виконаних робіт від 25.05.2021.

Відповідь Сокільницької сільради на запит від 06.03.2023, викладену у листі №632 від 14.03.2023, ОСОБА_1 вважає протиправною та невмотивованою відмовою в задоволенні його запиту.

Позивач, обґрунтовуючи клопотання про звільнення його від сплати судового збору за подання даного позову вказав, що він є еконактивістом, на підтвердження чого подав клопотання шести громадських організацій Львівщини від 11.11.2021.

Зміст клопотання полягає у занепокоєнні проблемами незаконного розміщення великої кількості незаконних стихійних звалищ будівельних та побутових відходів на території Львівської області, протизаконних витоків неочищених стічних вод у ґрунт та природні водойми, бездіяльності Державної екологічної інспекції у Львівській області з цього приводу, натомість приверненням уваги щодо їх вирішення займається, зокрема активіст ОСОБА_1 .

Також позивачем долучено лист-подяку Голови Державної екологічної інспекції України від 04.03.2021 №12 за громадянську позицію та активну участь у виявленні та фіксації незаконних звалищ відходів на території Львівської області та інших областей України, подяку ОСББ «Свободи 18» від 01.03.2023 послідовну природозахисну позицію та допомогу у захисті екологічних прав та інтересів.

Запитувана позивачем інформація не належить до конфіденційної.

Натомість з огляду на статус позивача як екоактивіста, суд вважає за необхідне розглянути запитувану ним 06.03.2023 інформацію і відповідь відповідача через призму критеріїв, визначених Великою Палатою ЄСПЛ у рішенні від 8.11.2016 у справі «Угорський Гельсінський Комітет проти Угорщини» («Magyar Helsinki Bizottsag v. Hungary») (заява № 18030/11).

Аналіз змісту запиту позивача від 06.03.2023 та відповідь відповідача від 14.03.2023 дають підстави стверджувати, що такі стосуються дати ліквідації несанкціонованого сміттєзвалища в с. Сокільники, вул. Зубрівська, буд. 4, за супермаркетом «АТБ» - 25.05.2021 і документів на підтвердження цього факту у вказану дату.

Відповідач у відповіді на запит позивача повідомив, що «Обставини ліквідації несанкціонованого сміттєзвалища за супермаркетом «АТБ» в с. Сокільники на вул. Зубрівська, буд. 4 були предметом судового розгляду та дослідження у справі №380/5964/22, де Ви були позивачем, брали участь у судових засіданнях і у якій Вам було відмовлено у задоволенні позовних вимог рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 06.09.2022, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.12.2022».

Як встановлено судовим рішенням у справі №380/5964/22 за позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Львівській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Сокільницької сільської ради про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, відповідно до наданої головою Держекоінспекції України відповіді №03-2761 від 24.05.2021 на скаргу позивача від 28.04.2021 під час обстеження на місцевості виявлено, що сміттєзвалище з геопросторовими даними 49.776936.23.978037, про яке позивач повідомив у скарзі від 28.04.2021, ліквідоване.

Позивач 02.12.2021 звернувся до відповідача із запитом на отримання інформації, просив: повідомити точну дату (або період) проведення обстеження на місцевості в ході котрої встановлено, що несанкціоноване сміттєзвалище в с. Сокільники по вул. Зубрівська. 4 за супермаркетом «АТБ» (геопросторові дані 49.776936, 23.978037) ліквідовано.

Відповідачем розглянуто вказаний запит та надіслано позивачу відповідь №03-6879 від 07.12.2021 та повідомлено, що інспекцією в період з 12.05.2021 по 21.05.2021 проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) дотримання вимог природоохоронного законодавства Сокільницькою сільською радою щодо несанкціонованих сміттєзвалищ, які виявлені на території сільської ради, зокрема за вищезгаданою адресою. Згідно обстеження території Сокільницької сільської ради за вищезазначеною адресою встановлено, що несанкціоноване розміщення відходів ліквідовано.

Надана позивачу інформація підтверджується актом перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства №344/03/482 від 21.05.2021.

Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, судовим рішенням у справі №380/5964/22 встановлено ліквідацію несанкціонованого сміттєзвалища в с. Сокільники, вул. Зубрівська, буд. 4, за супермаркетом «АТБ» станом на 21.05.2021.

Докази зворотнього в матеріалах справи відсутні.

Вказане дає підстави стверджувати, що ліквідація несанкціонованого сміттєзвалища в с. Сокільники, вул. Зубрівська, буд. 4, за супермаркетом «АТБ» стала результатом, в тому числі активної громадянської позиції ОСОБА_1 як екоактивіста у виявленні та фіксації незаконних звалищ відходів на території Львівської області.

Суд зауважує, що відповідач у відповіді на запит позивача повідомив, що «Акт виконаних робіт від 25.05.2021 міг складатися внаслідок огляду місця ліквідації несанкціонованого сміттєзвалища» та «зважаючи на сплив терміну… Акт виконаних робіт від 25.05.2021 не зберігся. Відтак, його копія не може бути надана у відповідь на Ваш інформаційний запит».

Відсутність запитуваного позивачем документа унеможливлює його надання.

Тому суд вважає обґрунтованою відмову відповідача у наданні такого документа.

Відсутність запитуваного позивачем документа також унеможливлює ознайомлення з його текстом і надання оцінки такому документу на предмет повноти та достовірності інформації, викладеної у листі за підписом Сокільницького сільського голови №1556 від 21.07.2022, адресованому Державній екологічної інспекції у Львівській області.

Суд звертає увагу, що з моменту ліквідації несанкціонованого сміттєзвалища минуло два роки, тому характер запитуваної інформації щодо точної дати такої ліквідації та наявність документів на підтвердження цієї дати не є необхідною для реалізації позивачем своїх функцій як екоактивіста та жодним чином не перешкоджає такій його діяльності.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25.06.2019 у справі № 9901/925/18 підтримала раніше сформований у подібних правовідносинах висновок про те, що розпорядник публічної інформації може надати ту інформацію, яка була ним створена в процесі здійснення своїх владних управлінських функцій відповідно до законодавства, вже існує і заздалегідь зафіксована на будь-яких носіях. Вжиття заходів для того, щоб створити інформацію, якої у володінні розпорядника немає, але щодо якої подано інформаційний запит, не охоплюється поняттям доступу до публічної інформації, а тому не покладає на розпорядника (додаткових) зобов`язань та/або відповідальності за надання/ненадання запитувачу такої інформації.

Також Велика Палата Верховного Суду визнала правильним висновок суду першої інстанції у цій справі що розпорядник публічної інформації може ( і має своїм обов`язком) надати тільки ту публічну інформацію, яку він, з огляду на свій правовий статус, створив та яка певним чином задокументована/відображена на матеріальних носіях інформації і якою він (розпорядник) володіє.

Схожа правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 10.12.2020 у справі № 9901/105/20.

Як слідує з відповіді Сокільницької сільської ради від 14.03.2023 №632 на запит від 06.03.2023, позивачу надано всю наявну у відповідача інформацію щодо обставин ліквідації несанкціонованого сміттєзвалища в с. Сокільники, встановлених судовим рішенням у справі №380/5964, та викладених у листі від 28.07.2021 №1770 на попередній запит позивача, підтверджених довідкою №40 від 16.09.2021. Окрім того, відмова у видачі акту виконаних робіт від 25.05.2021 мотивована тим, що через сплив часу такий акт не зберігся.

За встановлених фактичних обставин відповідач не міг надати більш точної та повної інформації, яку просив позивач, тому суд не вбачає порушення Сокільницькою сільською радою права позивача на запитувану ним у запиті від 06.03.2023 інформацію.

Суд погоджується із твердженнями позивача про відсутність у листі від 14.03.2023 №632 роз`яснення порядку оскарження відмови, як це передбачено пунктом 4 частини четвертої статті 22 Закону №2939-VI, однак вказаний недолік вмотивованої відмови відповідача не призвів до порушення права позивача на її оскарження.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Даючи оцінку поведінки відповідача при розгляді і наданні відповіді на запит позивача від 06.03.2023, які зумовили звернення позивача до суду з цим позовом, суд виснує, що така відповідає критеріям, визначеним частиною 2 статті 2 КАС України та Закону № 2939-VI та не призвели до порушення права позивача на отримання інформації, тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

Підстави для вирішення питання щодо розподілу судових витрат відповідно до частини п`ятої статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись ст.ст. 6-10, 14, 72-77, 90, 139, 159, 241-246, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Сокільницької сільської ради (вул. Січових Стрільців, буд. 1, с. Сокільники, Львівський район, Львівська область, 81130, ) про оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядника публічної інформації у частині доступу до публічної інформації., - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.П. Хома