Справа № 500/5568/23
Суддя: Осташ Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2023-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/5568/23

17 жовтня 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Осташа А. В. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач), через представника адвоката Дарморіс Оксану Маркіянівну (далі представник позивача), з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі відповідач), в якій просив суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо невиплати з 23.09.2022 ОСОБА_1 пенсії, призначеної відповідно до пункту «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пункту 2-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області виплатити ОСОБА_1 пенсію відповідно до пункту «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пункту 2-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 23.09.2022 з врахуванням виплачених сум.

В обгрунтування позовних вимог зазначено, що рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 28.12.2022 у справі № 500/4017/22 визнано неправомірним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві від 30 вересня 2022 року № 67 про відмову Позивачу в призначенні пенсії відповідно до пункту «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пункту 2-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі - Відповідач) призначити Позивачу пенсію відповідно до пункту «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пункту 2-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 23.09.2022.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.05.2022 у справі №500/4017/22 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області залишено без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 28.12.2022 у справі № 500/4017/22 - без змін.

Після набрання законної сили рішенням суду Позивач 16.06.2023 звернувся до Відповідача із заявою щодо виконання рішення суду у справі № 500/4017/22.

Відповідач своїм листом від 03.07.2023 № 5327-5362/Ц-02/8-1900/23 повідомив Позивача, що на виконання рішення суду від 28.12.2022 у справі № 500/4017/22 призначено пенсію за вислугу років відповідно до пункту «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Розмір пенсії з 23.09.2022 становить 8279,45 грн. Однак, враховуючи дані трудової книжки і те, що позивач на даний момент працює на посаді, яка дає право на пенсію за вислугу років, призначена йому пенсія не виплачується.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Ухвалою суду від 04.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач у відзиві від 18.09.2023 просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що пенсії за вислугу років, призначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" та статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" виплачуються при звільненні з роботи, яка дає право на таку пенсію. враховуючи те, що згідно даних трудової книжки позивач продовжує працювати на посаді, яка дає право на таку пенсію, призначена пенсія з 23.09.2022 позивачу не виплачується.

Інших заяв по суті справи від сторін не надходило. Сторони скористались своїм правом щодо подачі заяв по суті справи.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини та дійшов наступних висновків.

Судом встановлено та не заперечується сторонами по справі те, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 16.06.2023 звернувся до ГУ ПФУ в Тернопільській області із заявою щодо виконання рішення суду у справі №500/4017/22.

Листом ГУ ПФУ в Тернопільській області від 03.07.2023 № 5327-5362/Ц-02/8-1900/23 позивача повідомлено, що рішення суду виконано та пенсію нараховано в розмірі 8279,45 грн. Проте, з 23.09.2022 призначена пенсія позивачу не виплачується, оскільки він досі працює на посаді, яка дає право на пенсію за вислугу років.

Надаючи правову оцінку відносинам, які склались між сторонами спору, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України (стаття 92).

Відповідно до пункту 2-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV), розмір пенсії за вислугу років визначається відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. Пенсії за вислугу років фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України.

За змістом статті 2 Закону України від 05 листопада 1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ) одним із видів державних пенсій, є пенсії за вислугу років.

Відповідно до статті 51 Закону № 1788-ХІІ, пенсія за вислугу років встановлюється окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Частина друга статті 7 Закону № 1788-ХІІ, передбачає, що пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на них. їх особливістю є зменшення пенсійного віку, необхідного для призначення, а умовою для призначення - наявність, як правило, відповідного стажу роботи за спеціальністю.

Відповідно до пункту «е» статті 55 Закону № 1788-ХІІ право на пенсію за вислугу років мають: працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення незалежно від віку за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 01 квітня 2015 року не менше років; станом на 01.01.2016 - не менше 25 років 6 місяців; станом на 11.10.2017 - не менше 26 років 6 місяців.

Згідно із статтею 7 Закону № 1788-ХІІ, пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909.

Відповідно до Переліку № 909 розділом II «Охорона здоров`я» визначено, що в таких закладах як: лікарняні заклади, лікувально-профілактичні заклади особливого типу, амбулаторно-поліклінічні заклади, заклади швидкої та невідкладної медичної допомоги, право на призначення пенсії мають особи, які працюють на посадах із найменуванням: «лікарі і середній медичний персонал».

Як вбачається з матеріалів справи, 31 липня 2018 між Бережанською міською районною радою в особі ОСОБА_2 , який діє відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», згідно із рішенням 34 сесії Бережанської районної ради 7 скликання від 24 липня 2018 року № 373 та ОСОБА_1 , іменований далі - Директор, укладено контракт (далі - Контракт) про те, що Позивач призначається на посаду директора Районного комунального некомерційного підприємства «Бережанський центр первинної медичної (медико-санітарної) допомоги» (далі - Директор) Бережанської районної ради строком з 31 липня 2018 року по 31 липня 2023 року. Вказаний контракт продовжений на підставі додаткової угоди від 31.07.2023 строком до 31 липня 2024 року.

У розділі 2 «Права та обов`язки сторін» визначено, права та обов`язки Директора та його функціональні повноваження.

До функціональних повноважень Директора не належить надання хворим швидкої та невідкладної медичної допомоги; здійснення нагляду за побічними реакціями/діями лікарських засобів та здійснення інших видів завдань, які виконує «лікар».

Втім, необхідними умовами для призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», є наявність спеціального стажу роботи та посади, що дає право на призначення пенсії згідно з переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, зокрема - лікарі та середній медичний персонал.

Верховний Суд в постановах від 17 лютого 2021 року у справі № 120/4377/18-а та від 06 квітня 2022 року у справі № 365/136/17 дійшов аналогічних висновків.

Поміж цим, пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі № 492/446/15-а).

Безспірним є також той факт, що позивач на вказаній посаді працює. Проте, ОСОБА_1 на вказаній посаді не зайнятий на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком та вказана посада не включена у Перелік № 909.

Таким чином, позивач на даний час не працює на роботі, яка дає право на пенсію за вислугу років, і має право на виплату призначеної за рішенням суду пенсії за вислугу років.

Згідно із частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Отже, позовні вимоги належить задовольнити шляхом зобов`язання відповідача виплатити позивачу пенсію відповідно до пункту «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пункту 2-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 23.09.2022 з врахуванням виплачених сум.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як слідує з матеріалів справи при зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 1073,60 грн.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1073,60 грн.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо невиплати з 23.09.2022 ОСОБА_1 пенсії відповідно до пункту «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пункту 2-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області виплатити ОСОБА_1 пенсію відповідно до пункту «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пункту 2-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 23.09.2022.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 17 жовтня 2023 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: майдан Волі, 3,м. Тернопіль,Тернопільська обл., Тернопільський р-н,46001 код ЄДРПОУ/РНОКПП 14035769);

Головуючий суддя Осташ А.В.