Справа № 480/4599/23
Суддя: Н.В. Савицька
Дата ухвалення: 2023-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 жовтня 2023 року Справа № 480/4599/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Савицької Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м.Суми адміністративну справу №480/4599/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 04.10.2019 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про державну службу» та не зарахуванні до стажу роботи на державній службі періодів її роботи з 23.07.1984 по 22.09.1987 на посадах комсорга, завідувача відділом шкільної на навчаючоїся молоді та секретаря в Сумському райвиконкомі комсомолу;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу її роботи на державній службі періоди її роботи з 23.07.1984 по 22.09.1987 на посадах комсорга, завідувача відділом шкільної на навчаючоїся молоді та секретаря в Сумському райвиконкомі комсомолу та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про державну службу» з 04.10.2019 і виплатити їй утворену заборгованість за вказаний період.
Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що ОСОБА_1 є пенсіонером за віком. Маючи стаж роботи на державній службі не менше 10 років, та працюючи перед виходом на пенсію на посаді державного службовця, позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу». Вказану заяву відповідачем було задоволено та призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», проте в подальшому, відповідач на підставі рішення від 04.10.2019 перевів позивача з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а також відмовив у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» в зв`язку з тим, що стаж роботи на посадах державної служби позивача станом на 01.05.2016 склав 08 років 03 місяці 10 днів (з 22.01.2008 по 01.05.2016).
Позивач вважає рішення про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» протиправним, у зв`язку з чим просить суд задовольнити позов.
Ухвалою суду від 19.05.2023 відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідач повідомлявся про розгляд даної справи належним чином, проте заяви про визнання позову чи відзив на позовну заяву в строки, передбачені статтею 261 КАС України, до суду не надав.
Згідно із ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Ухвалою суду від 22.06.2023 повторно витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області належним чином засвідчені копії документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
На виконання вказаної ухвали відповідачем надано відповідні документи та матеріали пенсійної справи позивача.
Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером за віком.
Як зазначає позивач у позовній заяві, маючи стаж роботи на державній службі не менше 10 років, та працюючи перед виходом на пенсію на посаді державного службовця, позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу». Вказану заяву відповідачем було задоволено та призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».
Проте в подальшому, Головним управління Пенсійного фонду України в Сумській області було прийнято рішення №6044 від 04.10.2019 про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».
Так, у вказаному рішенні відповідач зазначив:
"Відмовити гр. ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до 'Закону України "Про державну службу" у зв`язку з відсутністю станом на 01.05.2016 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України. Спеціальний стаж складає 8 років 5 місяців".
Відповідно до протоколу перерахунку пенсії від 02.10.2019 позивача було переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
"На Ваше звернення повідомляємо наступне.
З 01.05.2016 набрав чинності Закон України Про державну службу від 10.12.2015 № 889-VІІ (далі - Закон № 889-VІІ), згідно з яким пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-ІV.
Водночас, пунктами 10 та 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу від 16.12.1993 № 3723-ХІІ (далі - Закон № 3723-ХІІ) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Так, право на призначення пенсії державного службовця за вищезазначеними нормами законодавства мають державні службовці, які на день набрання чинності Законом № 889-VІІІ, тобто, станом на 01.05.2016, займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, а також, особи, які на день набрання чинності Законом № 889-VІІІ мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України.
Віднесення посад державних службовців, не перелічених у статті 25 Закону № 3723-ХІІ, до відповідної категорії посад державних службовців здійснюється Кабінетом Міністрів України за погодженням з відповідним державним органом.
Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб (далі - Порядок № 622).
Пунктами 2 та 3 Порядку № 622 визначено, що згідно з пунктами 10 і 12 розділу Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VІІІ право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ мають особи, які на день набрання чинності Законом № 889-УІІІ (на 01.05.2016):
мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України;
займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України.
Отже, право на призначення пенсії державного службовця мають особи, які станом на 01.05.2016 перебували на посаді державного службовця та мають не менш як 10 років стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, а також, особи які станом на 01.05.2016 мають 20-річний стаж роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку.
Враховуючи вищезазначені норми законодавства Ваш стаж роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, обчислений на підставі наданих Вами документів, станом на 01.05.2016 становить 08 років 03 місяці 10 днів (з 22.01.2008 по 01.05.2016).
У зв`язку з відсутністю у Вас 10 років стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, станом на 01.05.2016, рішенням головного управління Пенсійного фонду України в-Сумській області від 04.10.2019 Вам відмовлено у призначенні пенсії державного службовця.
Надсилаємо копію рішення про переведення Вас на пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-ІV."
Позивач вказує на протиправність рішення про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», та вважає протиправним дії відповідача щодо не зарахування до спеціального стажу періодів роботи:
- 23.07.1984 по 17.10.1986 на посадах комсорга та завідувача відділом шкільної на навчаючоїся молоді в Сумському райвиконкомі комсомолу (2 роки 2 місяці 09 днів);
- 18.10.1986 по 22.09.1987 на посаді секретаря Сумського райкома комсомолу (11 місяців 06 днів).
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Згідно зі ст. 46 Конституції України право на пенсійне забезпечення гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення. Зміст та обсяг права громадян на пенсійне забезпечення полягає у їх матеріальному забезпеченні шляхом надання трудових і соціальних пенсій, тобто щомісячних пенсійних виплат відповідного розміру в разі досягнення особою передбаченого законом віку чи визнання її інвалідом або отримання членами її сім`ї цих виплат у визначених законом випадках.
Встановивши в законі правові підстави призначення пенсій, їх розміри, порядок обчислення і виплати, законодавець може визначати як загальні умови їх призначення, так і особливості набуття права на пенсію, включаючи для окремих категорій громадян пільгові умови призначення пенсії залежно від ряду об`єктивно значущих обставин, що характеризують трудову діяльність (особливості умов праці, професія, виконувані функції, кваліфікаційні вимоги, обмеження, ступінь відповідальності тощо). Законодавець повинен робити це з дотриманням вимог Конституції України, в тому числі принципів рівності та справедливості.
Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом № 889-VІІІ.
Відповідно до п. 2 розд. XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VІІІ з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон № 3723-ХІІ, крім ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених у п. 10 і 12 цього розділу.
Зокрема, пп. 10, 12 розд. XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VІІІ передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Тобто, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Частиною 1 ст. 37 Закону № 3723-ХІІ встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону № 1058-ІV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Пунктом 8 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VІІІ визначено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
Стаж державної служби, до набрання чинності Закону № 889-VІІІ обчислювався відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 травня 1994 р. № 283 (далі Порядок № 283).
Відповідно до абзацу 10 пункту 3 Порядку № 283 до стажу державної служби включається також час роботи в організаціях, передбачених абзацом четвертим пункту 3 Положення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1993 р. № 1049.
На підставі приписів абзацу 4 пункту 3 Положення про порядок і умови виплати щомісячної надбавки за вислугу років працівникам органів виконавчої влади та інших державних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1993 р. № 1049, до стажу роботи, який надає право на одержання надбавки за вислугу років, зараховується стаж роботи в організаціях (крім роботи у кооперативних та інших громадських організаціях), передбачених статтею 118 КЗпП України.
За змістом статті 118 КЗпП України працівникам, звільненим від роботи внаслідок обрання їх на виборні посади в державних органах, а також у партійних, профспілкових, комсомольських, кооперативних та інших громадських організаціях, надається після закінчення їх повноважень за виборною посадою попередня робота (посада), а при її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою працівника, на іншому підприємстві, в установі, організації.
Згідно з роз`ясненнями Міністерства юстиції України від 3 червня 1994 року № 4-5-1156, погодженими з Кабінетом Міністрів України, до стажу державної служби зараховують період роботи в цих органах лише на виборних та відповідальних посадах до припинення дії статті 6 Конституції УРСР і внесення змін до статті 7 Конституції УРСР (до 24 жовтня 1990 року). Цими статтями за партійними, профспілковими і комсомольськими органами закріплювалося право на участь у здійсненні управлінських функцій. Відповідальною вважають посаду, на яку приймають колегіальним органом (постановою конференції, зборів, комітету, бюро) партійних, комсомольських та профспілкових організацій.
Як вбачається із записів у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 , у період з 23.07.1984 по 31.08.1986 ОСОБА_1 працювала на посаді комсорга по групі середніх шкіл Сумського райкому комсомолу, та обиралась на цю посаду саме колегіальним органом: зборами, бюро.
Виходячи із пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 травня 1994 року № 283, до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах, зокрема, керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР згідно з додатком.
У зазначеному додатку міститься перелік державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР, періоди роботи в яких на посадах керівних працівників і спеціалістів зараховується до стажу державної служби, до яких віднесено серед іншого, виконавчі комітети місцевих Рад депутатів трудящих, Рад народних депутатів, їх управління, самостійні відділи, інші структурні підрозділи.
Постановою Кабінету Міністрів України від 18.04.1994 року № 239 "Про віднесення посад працівників місцевих Рад народних депутатів та їх виконавчих комітетів до відповідних категорій посад державних службовців і присвоєння їм рангів державних службовців" затверджений Порядок віднесення посад працівників місцевих Рад народних депутатів та їх виконавчих комітетів до відповідних категорій посад державних службовців і присвоєння їм рангів державних службовців (далі Порядок № 239).
Пунктом 1 Порядку № 239 передбачено, що посади працівників місцевих Рад народних депутатів та їх виконавчих комітетів відносяться до шостої категорії, зокрема, посади заступників голів, секретарів виконкомів міських Рад народних депутатів і міст районного підпорядкування, селищних і сільських Рад народних депутатів.
Таким чином, не врахування відповідачем періоду роботи позивача на посаді комсорга по групі середніх шкіл Сумського райкому комсомолу в період з 23.07.1984 по 31.08.1986 є неправомірним, оскільки займані посади, згідно з роз`ясненнями Міністерства юстиції України від 3 червня 1994 року № 4-5-1156, мають враховуватися до стажу державної служби.
Також, у додатку до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 травня 1994 року № 283 міститься перелік державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР, періоди роботи в яких на посадах керівних працівників і спеціалістів зараховується до стажу державної служби, до яких віднесено серед іншого, виконавчі комітети місцевих Рад депутатів трудящих, Рад народних депутатів, їх управління, самостійні відділи, інші структурні підрозділи.
Діяльність ВЛКСМ була врегульована Статутом, прийнятим XIV з`їздом ВЛКСМ, із змінами, внесеними XV, XVII и XVIII з`їздами ВЛСМ.
Пунктом 11 цього Статуту було встановлено, що одним із керівних принципів організаційної побудови комсомолу є демократичний централізм, що означає, зокрема виборність усіх керівних органів комсомолу знизу доверху.
Пунктами 13,14 цього Статуту визначено, що вищим керівним органом комсомольської організації є: загальні збори (для первинних організацій), конференція (для районних, міських, окружних, обласних, крайових організацій), зїзди (для комсомольських організацій союзних республік, для ВЛКСМ). Загальні збори, конференція або зїзди обирають бюро або комітет, які є їх виконавчим органом та здійснює керівництво усією поточною роботою комсомольської організації.
Пунктом 41 цього Статуту встановлено, що окружний, міський, районний комітет комсомолу обирає бюро, в тому числі секретарів комітету.
Згідно записів трудової книжки позивача у періоди:
- з 01.09.1986 по 17.10.1986 працювала на посаді завідувача відділом "школьной и учащейся молодежи" (мовою оригіналу) в Сумському райвиконкомі комсомолу;
- з 18.10.1986 по 22.09.1987 працювала на посаді секретаря Сумського райкома комсомолу.
Вищезазначені посади, які обіймав позивач, відносяться до відповідальних посад, оскільки призначення на таку посаду приймалось колегіальним органом (постановою та протоколом бюро) комсомольської організацій.
Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена у рішенні Верховного Суду від 04 квітня 2018 року у справі № 822/524/18, постанові Верховного Суду від 03 липня 2018 року у справі № 569/350/17 та постанові Верховного Суду від 15.01.2020 року у справі № 334/4034/16-а(2-а/334/217/16), які у відповідності до ч. 5 ст. 242 КАС України слід врахувати.
Таким чином, не врахування відповідачем періоду роботи позивача з 01.09.1986 по 17.10.1986 працювала на посаді завідувача відділом "школьной и учащейся молодежи" (мовою оригіналу) в Сумському райвиконкомі комсомолу та з 18.10.1986 по 22.09.1987 працювала на посаді секретаря Сумського райкома комсомолу є неправомірним, оскільки займані посади, згідно з роз`ясненнями Міністерства юстиції України від 3 червня 1994 року № 4-5-1156, мають враховуватися до стажу державної служби.
Отже, враховуючи встановлені у справі обставини та вищевикладене, суд, керуючись ст. 9 КАС України, вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати спірні періоди роботи до стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців.
Також суд, з урахуванням ч. 2 ст. 9 КАС України, вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 04.10.2019 №6044 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», оскільки вказане рішення прийнято відповідачем без урахування вищезазначеного стажу позивача.
Щодо позовної вимоги зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про державну службу» з 04.10.2019 і виплатити утворену заборгованість, суд відмовляє в їх задоволенні, враховуючи наступне.
Судовим розглядом встановлено, що спірне рішення відповідача прийняте без повного з`ясування обставин справи та інших документів наданих позивачем.
Як видно з положень Рекомендації Комітету Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Згідно із пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2010 р. № 1380/5, дискреційні повноваження - сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.
Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності, вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта, він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але й не має права виходити за її межі.
Дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).
Призначення та обрахунок пенсії є дискреційним повноваженням пенсійного органу. Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.
Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону № 1058-ІV, Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду. Згідно з п.4.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Саме органи пенсійного фонду визначають правильність та повноту наданих документів для призначення (перерахунку) пенсії.
Суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення, перерахунку пенсій громадянам. Оскільки рішення про призначення пенсії приймається органом Пенсійного фонду і право на призначення пенсії є його виключними повноваженнями, втручання у яке не відповідатиме завданням адміністративного судочинства.
Зазначений висновок суду узгоджується із правовою позицією Другого апеляційного адміністративного суду, викладеному в постанові від 14.06.2022 по справі №480/5340/21.
Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутня будь-яка інформація щодо заяви позивача про призначення пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про державну службу», так само зазначена інформація відсутня і в наданих відповідачем копіях матеріалів пенсійної справи на виконання ухвали суду про витребування доказів.
Отже, із врахуванням вищевикладеного суд вважає за необхідне застосувати належний спосіб захисту прав позивача та вийти за межі позовних вимог для повного захисту порушеного права на пенсію у відповідності до вимог ст. 9 КАС України та зобов`язати відповідача повторно розглянути питання про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» та прийняти рішення по суті, врахувавши стаж позивача, що є предметом розгляду даної справи, та з урахуванням висновків даного судового рішення.
Відповідно ст. 139 КАС України судові витрати в тому числі і судовий збір підлягають відшкодуванню в разі задоволення позову, або пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи задоволення позовних вимог, суд вважає необхідним стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму судового збору в розмірі 1073,60 грн.
Керуючись ст.ст. 2, 77, 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 04.10.2019 №6044 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про державну службу».
У задоволенні інших вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В. Савицька