Справа № 359/2042/23
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2023-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 359/2042/23 Суддя (судді) першої інстанції: Журавський В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Бєлової Л.В. та Кучми А.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції, Інспектора роти № 3 батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Панчохи Лілії Володимирівни на додаткове рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 липня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Інспектора роти №3 батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Панчохи Лілії Володимирівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИЛА

Позивач звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом до ДПП, Інспектора роти №3 БПП в місті Бориспіль УПП у Київській області ДПП капрала поліції Панчохи Л.В., в якому просив скасувати постанову серії ЕАС №6569100 від 19 лютого 2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28.06.2023 позов задоволено.

03.07.2023 до суду першої інстанції надійшла заява позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення на його користь судових витрат в розмірі 15000,00 грн.

Додатковим рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 липня 2023 року заяву позивача задоволено та стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ДПП на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані з професійною правничою допомогою у розмірі 15000,00 грн.

Не погодившись із вказаним додатковим рішенням, відповідачі подали апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та постановити нове, яким відмовити в задоволенні заяви позивача про ухвалення додаткового судового рішення. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що декларативне зазначення фіксованої суми вартості послуг адвоката в 15000,00 грн нічим не аргументовано, встановлена без врахування складності справи і без обґрунтування розумності такої суми, в той час, як дана справа належить до справ незначної складності, розглядалась в порядку спрощеного провадження, рішення у справі не вплинуло на репутацію позивача, а додатки до договору містять лише формальний перелік здійснених адвокатом дій, в той час, як заявлена до відшкодування сума в 30 раз перевищує суму позову, чому не було надано оцінки судом першої інстанції.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не подавав. В суді першої інстанції його позиція обґрунтовувалась тим, що внаслідок задоволення позовних вимог всі судові витрати стягуються на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - суб`єкта владних повноважень, а тому витрати на послуги з професійної правничої допомоги в сумі 15000,00 грн, які підлягають сплаті позивачем підлягають стягненню на його користь.

Відповідно до ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Беручи до уваги відсутність клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, здійснення судом першої інстанції розгляду справи в порядку спрощеного провадження, введення в Україні воєнного стану, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, керуючись приписами ст.311 КАС України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів доходить наступних висновків.

Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Таким чином, не вирішення судом питання про судові витрати є підставою для ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 1 ст.139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч.1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Пунктом 1 ч.3 ст.132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом ч.3 ст.134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 4 наведеної статті передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у ч. 5 ст. 134 КАС України, відповідно до якої розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч.6, 7 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог ч. 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу положень ст. 134 КАС України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

При цьому, розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат пов`язаних із розглядом справи позивачем подано до суду копії ордеру на надання правової допомоги серії КС №866159 від 01.03.2023, договору про надання правової допомоги №01038 від 28.02.2021, додатку №3 від 20.02.2023 до вказаного договору, акту наданих послуг від 28.06.2023, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №6538/10 (а.с.86-89,99-100).

Відповідно до умов договору про надання правової допомоги №01038 від 28.02.2021, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Обуховим В.В., виконавець надає правову допомогу у вигляді консультування, підготовки необхідних (процесуальних) документів та за необхідності представництва інтересів замовника у судах загальної юрисдикції та інших органах (п.1.2 договору). За виконання завдань, передбачених цим договором, замовник зобов`язується перераховувати на поточний рахунок виконавця грошові кошти в розмірах та на умовах, передбачених додатками до даного договору (п.4.1 договору).

Згідно з додатком №3 від 20.02.2023 до вказаного договору, сторони погодили надання послуг за договором: дослідження матеріалів справи про адміністративне правопорушення, за результатами якої винесено постанову серії ЕАС №6569100 від 19.02.2023; формування правової позиції, складання позовної заяви про скасування постанови серії ЕАС №6569100 від 19.02.2023; формування пакету документів позовної заяви з додатками та подача позовної заяви; супроводження справи в суді першої інстанції, в тому числі участь у судових засіданнях, написання процесуальних документів за необхідності, до винесення судом першої інстанції рішення по справі про скасування постанови серії ЕАС №6569100 від 19.02.2023. Загальна вартість послуг за даним додатком є фіксованою та складає 15000,00 грн та підлягає сплаті замовником адвокату протягом 30 днів з моменту проголошення судом першої інстанції рішення по справі про скасування постанови серії ЕАС №6569100 від 19.02.2023 (а.с.89).

Відповідно до акту наданих послуг від 28.06.2023 адвокатом надано позивачу послуги, передбачені додатком №3 від 20.02.2023 до договору про надання правової допомоги та всього надано послуги на загальну суму 15000,00 грн (а.с.99)

Частина 1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначає, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Відповідно до статті 19 наведеного Закону видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Статтею 30 цього Закону передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постановах Верховного Суду від 05.08.2020 у справі №640/15803/19, від 01.09.2020 у справі №640/6209/19, які мають бути враховані судом при вирішенні спірних правовідносин.

Отже, положення чинного законодавства визначають можливість встановлення розміру вартості правничої допомоги адвоката у фіксованому розмірі із виключенням погодинної оплати, залежно від часу, витраченого адвокатом на здійснення представництва чи надання іншої правової допомоги, а тому визначення сторонами фіксованого розміру оплати за надані послуги (гонорар адвоката) у сумі 15000,00 грн звільняє від необхідності визначати в детальному описі витраченого адвокатом часу на кожну окрему дію, вчинену на виконання договору про надання позивачу правничої допомоги в рамках даної справи. При цьому, в поданих до суду додатку №3 від 20.02.2023 та акті наданих послуг від 28.06.2023 зафіксовано які саме послуги надавались позивачу, тому вони є належним доказом, що описує надані послуги з правової допомоги.

Наведене відповідає висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 10.09.2020 у справі №420/6027/19.

В той же час, колегія суддів звертає увагу, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц дійшла висновку, що при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Велика Палата Верховного Суду при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у вказаній справі зазначила про необхідність надання оцінки виключно тим обставинам, щодо яких сторона має заперечення.

Відповідач у своїх запереченнях, направлених до суду першої інстанції та в апеляційній скарзі просив у задоволенні заяви позивача про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу відмовити.

Колегія суддів звертає увагу, що підставою для відмови в розподілі судових витрат, в тому числі на правничу допомогу, є встановлення факту, що відповідні витрати не сплачені (не підлягали сплаті), не відповідають умовам договору, до суду не подано детального опису робіт (в разі встановлення погодинної ставки), а також при не підтвердженні факту надання відповідної правничої допомоги поданими до суду доказами.

Суд звертає увагу, що подані до суду докази в повному обсязі підтверджують факт надання правничої допомоги, її обсяг із детальним описом виконаних робіт, залучення до надання правничої допомоги адвоката Обухова В.В. (яким підписано позовну заяву та з електронного кабінету якого в підсистемі «Електронний суд» подавались до суду документи), відповідно до умов договору про надання правової допомоги №01038 від 28.02.2021 із додатками.

Наведене свідчить про безпідставність вимог відповідача щодо відмови позивачу у задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення.

В той же час, у своїх запереченнях на заяву про ухвалення додаткового рішення (а.с.93-96) представник відповідачів звертав увагу на те, що сума витрат на правову допомогу є штучно завищеною, оскільки не відповідає критеріям співмірності, що викладені в ч.5 ст.134 КАС України. Відповідачі зазначають, що дана справа є справою незначної складності, розгляд якої здійснювався в порядку спрощеного провадження, додатки до договору містять формальний перелік здійснених адвокатом дій, заявлені до відшкодування витрати не співвідносяться із ціною позову та впливом справи на репутацію позивача та його публічним інтересом у справі, оскільки предметом оскарження є постанова серії ЕАС №6569100 від 19.02.2023 про накладення на позивача штрафу в сумі 510,00 грн, скасування якої було єдиною позовною вимогою, що свідчить про відсутність наміру позивача відновити свою репутацію, а публічним інтересом дана справа не користується.

Однак, суд першої інстанції не надав жодної оцінки наведеним обґрунтуванням відповідачів щодо неспівмірності заявленої до відшкодування суми витрат на правничу допомогу.

З опису наданих послуг, наведених в акті наданих послуг від 28.06.2023 вбачається, що позивачу надано наступні послуги:

- дослідження матеріалів справи про адміністративне правопорушення, за результатами якої винесено постанову серії ЕАС №6569100 від 19.02.2023;

- формування правової позиції, складання позовної заяви про скасування постанови серії ЕАС №6569100 від 19.02.2023;

- формування пакету документів позовної заяви з додатками та подача позовної заяви;

- супроводження справи в суді першої інстанції: написання письмових пояснень, участь у двох судових засіданнях.

Колегія суддів звертає увагу, що єдиним документом з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, який досліджувався адвокатом до складання позовної заяви є постанова серії ЕАС №6569100 від 19.02.2023. Інші матеріали справи про адміністративне правопорушення відсутні та будь-які документи у відповідачів не витребовувались.

Єдиним додатком до позовної заяви, який складає доказову базу є копія постанови серії ЕАС №6569100 від 19.02.2023, в той час, як інші документи (копія договору про надання правової допомоги, копія ордеру на надання правової допомоги, копія паспорту позивача, копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру) не є належними та допустимими доказами протиправності оскаржуваної постанови.

В рамках даної справи судом першої інстанції проведено два судових засідання 24.05.2023 та 27.06.2023 загальною тривалістю 61 хвилина, що підтверджується протоколами судових засідань (а.с.32-33, 71-73).

Суд зазначає, що предметом розгляду даної справи є визнання протиправним та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Кодекс адміністративного судочинства України відокремлює процедуру розгляду даної справи з поміж інших, з огляду на незначну складність справ даної категорії, встановлюючи скорочені строки її розгляду, а саме ч.1, 5 ст.286 КАС України передбачає, що адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі. Суд апеляційної інстанції розглядає справу у десятиденний строк після закінчення строку апеляційного оскарження з повідомленням учасників справи.

Таким чином, дана справа належить до окремої категорії справ незначної складності та судом першої інстанції здійснювався її розгляд в порядку спрощеного провадження.

При цьому, сума штрафу, накладеного на позивача спірною постановою становить 510,00 грн, в той час, як заявлена до відшкодування сума витрат на правничу допомогу визначена на рівні 15000,00 грн, що в 29,4 рази перевищує ціну даного позову.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) від 23 січня 2014 року (справа «East/West Alliance Limited» проти України» (заява № 19336/04)) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Отже, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат в частині відшкодування витрат позивача на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції, колегія суддів доходить висновку про неспівмірність заявленої до відшкодування суми витрат на правничу допомогу в розмірі 15000,00 грн стосовно складності справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціни позову та значенням справи для позивача, з огляду на не доведеність неминучості та обґрунтованості понесених позивачем витрат, приймаючи до уваги позицію Європейського суду з прав людини у рішенні від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (заява № 19336/04), за встановлених обставин, суд вважає, що обґрунтованим та пропорційним до предмета спору і співмірним розміром витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції є сума в 5000,00 грн, яка підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції, як суб`єкта владних повноважень, який виступає відповідачем у даній справі, враховуючи, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28.06.2023 у даній справі позовні вимоги було задоволено.

На підставі вищенаведеного, беручи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, однак ухвалив додаткове судове рішення з порушенням норм процесуального права, без надання належної оцінки аргументам відповідачів щодо неспівмірності заявленої до відшкодування суми витрат на правничу допомогу, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для скасування додаткового рішення і ухвалення нової постанови про часткове задоволення заяви позивача.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).

Керуючись ст.139, 243, 252, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції, Інспектора роти № 3 батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Панчохи Лілії Володимирівни - задовольнити частково.

Додаткове рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 липня 2023 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати на правничу допомогу, понесені в суді першої інстанції у розмірі 5000,00 грн (п`ять тисяч грн 00 коп.).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Текст постанови виготовлено 17 жовтня 2023 року.

Суддя-доповідач Н.В.Безименна

Судді Л.В.Бєлова

А.Ю.Кучма