Справа № 320/21154/23
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2023-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 жовтня 2023 року

м. Київ

справа № 320/21154/23

адміністративне провадження № К/990/33135/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Рибачука А.І.,

суддів: Бучик А.Ю., Тацій Л.В.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 13.07.2023 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.09.2023 у справі №320/21154/23 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства економіки України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Кабінет Міністрів України, ОСОБА_2 , Приватне акціонерне товариство «Експортно-кредитне агентство», про визнання незаконними та скасування наказів,-

УСТАНОВИВ:

03.10.2023 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 13.07.2023 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.09.2023 у справі №320/21154/23.

З касаційної скарги та Єдиного державного реєстру судових рішень видно, що ОСОБА_1 звернулася до Київського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просила суд:

- визнати відсутність у відповідача компетенції на підписання наказу від 22.12.2022 №137-П «Про обрання ОСОБА_2 заступником голови правління приватного акціонерного товариства «Експортно-кредитне агентство» та наказу від 22.12.2022 №138-П «Про покладання виконання обов`язків голови правління приватного акціонерного товариства «Експортно-кредитне агентство»;

- визнати незаконними та скасувати накази Міністерства економіки України від 22.12.2022 №137-П «Про обрання ОСОБА_2 заступником голови правління приватного акціонерного товариства «Експортно-кредитне агентство»» та від 22.12.2022 №138-П «Про покладання виконання обов`язків голови правління приватного акціонерного товариства «Експортно-кредитне агентство».

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.07.2023, залишеною без змін Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.09.2023, відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі.

Вважаючи такі судові рішення постановленими з порушенням вимог процесуального закону, позивачка подала касаційну скаргу.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 4 КАС України публічно-правовий спір - це спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином КАС України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб`єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із неможливості розгляду цього позову за правилами адміністративного судочинства з огляду на те, що спір у цій справі перебуває поза межами не лише юрисдикції адміністративних судів, а й не належить до юрисдикції жодного іншого суду, оскільки оскаржувані позивачкою накази є актами індивідуальної дії, які стосуються призначення на посаду конкретної особи ( ОСОБА_2 ).

Нормативно-правовий акт - це акт, ухвалений суб`єктом владних повноважень на виконання покладених на нього чинним законодавством владних управлінських функцій, дія якого поширена на невизначене коло осіб, чинність якого може бути втрачена внаслідок ухвалення іншого нормативно-правового акта, рівного за юридичною силою чи внаслідок закінчення терміну дії, зазначеного в самому нормативному акті. Правовий акт індивідуальної дії - акт, ухвалений суб`єктом владних повноважень у межах визначеної законодавством компетенції щодо здійснення владних управлінських функцій, дія якого поширюється на вирішення конкретного питання або стосується конкретної особи (фізичної чи юридичної).

Суд першої інстанції зазначив, що оскаржувані накази стосуються обрання ОСОБА_2 заступником голови правління Приватного акціонерного товариства «Експортно-кредитне агентство» та покладання на нього виконання обов`язків голови правління Приватного акціонерного товариства «Експортно-кредитне агентство», отже, зазначені накази є актами індивідуальної дії, які стосуються виключно ОСОБА_2 , а відтак породжують права й обов`язки тільки для того суб`єкта, якому вони адресовані. При цьому позивачка до кола таких суб`єктів не належить.

Законодавчі обмеження стосовно можливості оскарження актів індивідуальної дії не шкодять самій суті права на доступ до суду, оскільки ці акти можуть бути оскаржені в суді їхніми адресатами, тобто суб`єктами, для яких відповідні акти створюють права та/чи обов`язки. Однією із цілей таких обмежень є недопущення розгляду в судах позовів третіх осіб в інтересах (або всупереч інтересам) адресатів індивідуальних актів, зокрема, як у цій справі.

Колегія суддів зауважує, що захисту адміністративним судом підлягають фактично порушені права особи у публічно-правових відносинах з суб`єктом владних повноважень і саме при здійсненні ним чітко визначених чинним законодавством владних управлінських функцій. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Як установлено судами попередніх інстанцій, відповідач у цій справі - Міністерство економіки України не здійснювало відносно позивачки жодних публічно-владних управлінських функцій, а оскаржувані накази жодним чином не стосуються її прав та/або обов`язків.

Колегія суддів зазначає, що право на оскарження індивідуального акта суб`єкта владних повноважень має особа, щодо якої цей акт прийнятий або прав, свобод та інтересів якої він безпосередньо стосується.

Отже, оскаржувані накази Міністерства економіки України є актами індивідуальної дії, які не порушують безпосередніх конкретних прав чи обов`язків позивачки, а отже, не породжують для неї права на захист, тобто права на звернення до суду із цим позовом.

За таких обставин колегія суддів зазначає, що у цій справі відсутній предмет спору.

Поняття "юридичний спір" має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття "спір про право" (пункт 1 статті 6 Конвенції). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу зазначеної Конвенції поняття "спір про право" має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює звернення позивачки до суду щодо вирішення питання незаконності наказів Міністерства економіки України в порядку судової ревізії (контролю).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Поняття "спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства" слід тлумачити в більш ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Отже, Верховний Суд констатує, що суд першої інстанції, позицію якого підтримав суд апеляційної інстанції, дійшовши висновку про необхідність відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, вірно застосував положення пункту 1 частини першої статті 170 КАС України, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначеної норми процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно з частиною другою статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Враховуючи наведене вище, Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини першої, частиною другою статті 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 13.07.2023 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.09.2023 у справі №320/21154/23 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства економіки України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Кабінет Міністрів України, ОСОБА_2 , Приватне акціонерне товариство «Експортно-кредитне агентство», про визнання незаконними та скасування наказів.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

........................

........................

........................

А.І. Рибачук

А.Ю. Бучик

Л.В. Тацій,

Судді Верховного Суду