Справа № 521/948/23
Суддя: Маркарова С. В.
Дата ухвалення: 2023-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Справа №521/948/23
Провадження №2-а/521/56/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2023 року м.Одеса

Малиновський районний суд м.Одеси у складі

судді Маркарової С.В.

за участю секретаря Іськової В.О.

розглянувши матеріали адміністративної справи

позивач : ОСОБА_1

відповідач : Одеська митниця Державної митної служби України

предмет позову : зміна заходу стягнення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в межах встановленого ст.122 КАС України строку звернувся до суду з вищезазначеним адміністративним позовом.

В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що 3.11.2022 року постановою № 1207/50000/22 в.о. заступника начальника Одеської митниці його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розміром 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Позивач стверджував, що відсутність в санкції статті 485 МК України інших видів стягнень та неможливість зміни розміру відсотків, за якими визначався штраф, унеможливлює реалізацію принципу індивідуалізації юридичної відповідальності порушника митних правил з урахуванням характеру вчиненого протиправного діяння, форми вини, характеристики особи, винної у вчиненні правопорушення, можливості відшкодування заподіяної шкоди, наявності обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.

Зазначене стало підставою для розгляду Конституційним Судом України конституційних скарг на відповідність Конституції України статті 485 Митного кодексу України щодо індивідуалізації юридичної відповідальності.

Так, рішенням КСУ від 15.06.2022 року визнано, що абзац другий статті 485 Митного Кодексу суперечить частинам першій, четвертій статті 41 Конституції України.

Конституційний Суд України у рішенні відтермінував втрату чинності абзацу другого статті 485 Митного кодексу України, що визнаний неконституційним на шість місяців з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення, а також вустановив Верховній Раді України привести нормативне регулювання, встановлене абзацом другим статті 485 Митного кодексу України, що визнаний неконституційним, у відповідність із Конституцією України та цим рішенням.

Позивач стверджував, що за ч. 3 ст. 3 Митного Кодексу України норми законів України, які пом`якшують або скасовують відповідальність особи за порушення митних правил, передбачені цим Кодексом, мають зворотну дію в часі, тобто їх норми поширюються і на правопорушення, вчинені до прийняття цих законів.

Враховуючи викладене, позивач просив суд змінити захід адміністративного стягнення за постановою відповідача, обравши позивачу такий вид стягнення як 50 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 20 929 грн. 21 коп.

Позивач в процесі розгляду справи позов підтримав.

Відповідач Одеська митниця Держмитслужби вважала притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності правомірним.

Дослідивши обставини справи, доводи сторін, наявні докази, надані учасниками справи в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ст. 458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 530 МК України визначено, що законність та обґрунтованість постанови митниці у справі про порушення митних правил можуть бути перевірені судом або центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, а постанови центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - судом у зв`язку з поданням адміністративного позову або в порядку контролю.

Перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною п`ятою ст. 55 Конституції України кожному гарантується захист своїх прав, свобод та інтересів від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.

Так, конструкцією цієї конституційної норми передбачена можливість застосування способів захисту права, в тому числі, не передбачених процесуальними нормами.

Такий підхід відповідає проявам верховенства права, що не обмежується лише законодавством, а містить і інші соціальні регулятори, норми моралі, традиції, звичаї тощо.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював необхідність ефективного захисту прав заявників як у законі, так і на практиці.

Конституційний Суд України у рішенні від 30.01.2003 № 3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. 10 п. 9).

Так, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до поновлення порушеного права, є адекватним наявним обставинам.

Зміст адміністративної юстиції ефективний судовий захист від порушень у публічно-правових відносинах.

Загальні способи звернення до адміністративного суду та захисту права у публічно-правових відносинах визначені ч. 1 ст. 5 та ч. 2 ст. 245 КАС України.

У разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про обрання способу захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Судом встановлено, що 3.11.2022 року постановою № 1207/50000/22 в.о. заступника начальника Одеської митниці позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розміром 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Недобір митних платежів - 41 858 грн. 41 коп.

Разом із тим, Рішенням Конституційного Суду України від 15.06.2022 року визнано, що абзац другий статті 485 Митного Кодексу суперечить частинам першій, четвертій статті 41 Конституції України.

Так, Конституційний Суд України встановив «що статтею 485 Кодексу визначено адміністративну відповідальність за дії та (або) бездіяльність, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні діяння, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

В абзаці другому цієї ж статті Кодексу, визначено санкцію штраф у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Цей припис установлює відповідальність за низку різних протиправних діянь, визначених в абзаці першому цієї ж статті Кодексу, які можуть різнитися за ступенем суспільної шкідливості, змістом, тощо.

Водночас, санкція статті є безальтернативною та фактично встановлює лише один вид стягнення штраф, який до того ж визначається у сталому розмірі відсотків.

Суд наголосив, що відсутність інших видів стягнень та неможливість зміни розміру відсотків, за якими визначається штраф, унеможливлює реалізацію принципу індивідуалізації юридичної відповідальності порушника митних правил з урахуванням характеру вчиненого протиправного діяння, форми вини, характеристики особи, винної у вчиненні правопорушення, можливості відшкодування заподіяної шкоди, наявності обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.

Внаслідок застосування оспорюваного припису статті 485 Кодексу не забезпечується справедливого балансу між вимогами публічного інтересу та захистом права власності особи».

Конституційний Суд України у рішенні відтермінував втрату чинності абзацу другого статті 485 Митного кодексу України, що визнаний неконституційним на шість місяців з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення, а також встановив Верховній Раді України привести нормативне регулювання, встановлене абзацом другим статті 485 Митного кодексу України, що визнаний неконституційним, у відповідність із Конституцією України та цим рішенням.

Суд погоджується із доводам позивача, що за ч. 3 ст. 3 Митного Кодексу України норми законів України, які пом`якшують або скасовують відповідальність особи за порушення митних правил, передбачені цим Кодексом, мають зворотну дію в часі, тобто їх норми поширюються і на правопорушення, вчинені до прийняття цих законів.

Враховуючи викладене, вимоги позивача про зміну судом заходу стягнення в межах санкції статті 485 МК України (на час вирішення спору) не суперечать закону, забезпечують справедливий баланс між вимогами публічного інтересу та захистом прав позивача.

Керуючись Розділами І, ІІ КАС України, -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Змінити спосіб адміністративного стягнення, накладеного на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за постановою Одеської митниці Державної митної служби України в справі про порушення митних правил № 1207/50000/22 від 3.11.2022 року на 50 % несплаченої суми митних платежів, що становить 20 930 грн.

Рішення може бути оскаржено: Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Малиновський районний суд м.Одеси.

Суддя С.В. Маркарова

Повний текст рішення виготовлений 11.10.2023 року

27.09.23