Справа № 340/3673/22
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2023-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 жовтня 2023 року

м. Київ

справа №340/3673/22

адміністративне провадження № К/990/33190/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Кашпур О.В.,

суддів - Радишевської О.Р., Уханенка С.А.,

перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 27 липня 2023 року у справі №340/3673/22 за позовом ОСОБА_1 до Управління освіти виконкому Світловодської міської ради, Управління освіти, молоді та спорту Світловодської міської ради про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління освіти, молоді та спорту Світловодської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову, на стороні відповідача - Управління освіти виконкому Світловодської міської ради, в якому, з урахування уточнених позовних вимог, просив:

- стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 14 травня 2021 року по 01 липня 2022 року в сумі 272606,95 грн з розрахунку 949,85 грн за один робочий день;

- стягнути з відповідача на його користь грошову компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки за період з 14 травня 2021 року по 01 липня 2022 року в сумі 48442,35 грн.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2022 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача - Управління освіти виконкому Світловодської міської ради.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2022 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 28 травня 2021 року по 01 липня 2022 року включно, в розмірі 259309,05 грн.

Зобов`язано Управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки за період з 28 травня 2021 року по 01 липня 2022 року.

Допущено до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток в межах суми стягнення за один місяць в розмірі 19946,85 грн.

В задоволені решти позовних вимог - відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 27 липня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено частково.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2022 року у справі №340/3673/22 - скасовано.

Прийнято нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління освіти виконкому Світловодської міської ради, Управління освіти, молоді та спорту Світловодської міської ради про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та грошової компенсації за невикористані дня щорічної відпустки - задоволено частково.

Стягнуто з Управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) заробітну плату за вимушений прогул за період з 14 травня 2021 року по 01 липня 2022 року включно у розмірі 272606 (двісті сімдесят дві тисячі шістсот шість) грн 95 копійок, без урахування обов`язкових платежів у бюджет.

Стягнуто з Управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) компенсацію за невикористані відпустки за період з 14 травня 2021 року по 01 липня 2022 року включно у розмірі 48442 (сорок вісім тисячі чотириста сорок дві) грн 35 копійок, без урахування обов`язкових платежів у бюджет.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Допущено до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за один місяць у розмірі 19946 (дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот сорок шість) грн 85 копійок.

Ухвалою Верховного Суду від 07 вересня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 27 липня 2023 року у справі №340/3673/22 повернуто скаржнику.

28 вересня 2023 року позивач повторно засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 27 липня 2023 року. Скаржник просить змінити оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції, стягнувши на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 14 травня 2021 року по 01 липня 2022 року в сумі 272606,95 грн та грошову компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки за період з 14 травня 2021 року по 01 липня 2022 року в сумі 48442,35 грн з відповідача - Управління освіти, молоді та спорту територіальної громади Світловодської міської ради ().

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 55 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Водночас, пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

За змістом пункту 1 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Відповідно до примітки до статті 51-3 Закону України «Про запобігання корупції» під службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище у цій статті розуміються, зокрема, особи, посади яких частиною першою статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» віднесені до першої - третьої категорій.

З матеріалів касаційної скарги та рішень судів попередніх інстанцій установлено, що позивач займав посаду начальника управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради.

Відповідно до частини першої статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посада позивача відноситься до п`ятої категорії.

З огляду на викладене, посада публічної служби, яку обіймав позивач та у зв`язку з перебуванням на якій виник цей спір, не відноситься до категорії службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище в розумінні примітки до статті 51-3 Закону України «Про запобігання корупції».

Отже, враховуючи, що ця справа відноситься до категорії справ незначної складності, для можливості відкриття касаційного провадження процесуальним законом передбачено необхідність обґрунтувати наявність підстав для розгляду цієї касаційної скарги, визначених підпунктами «а-г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

В обґрунтування права на касаційне оскарження скаржник зазначає про наявність виключних обставин, наведених у підпунктах «а», «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Зокрема, скаржник зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування пункту 10 частини другої статті 51 Бюджетного Кодексу України.

Суд касаційної інстанції відхиляє доводи скаржника про те, що справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, з огляду на те, що в обґрунтування вказаного твердження скаржник не обґрунтував в чому саме полягає фундаментальне значення цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин. У поданій касаційній скарзі відсутні посилання на конкретні справи або їх кількісні показники, які б свідчили про те, що судами сформульовано різну правову позицію при вирішенні справ з аналогічними обставинами справи.

Окрім цього, Верховний Суд зауважує, що зазначена скаржником норма права, а саме пункт 10 частини другої статті 51 Бюджетного Кодексу України, судом апеляційної інстанції при винесенні оскаржуваного судового рішення не застосовувалась.

Отже, доводи скаржника, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики при вирішенні аналогічних судових прав є необґрунтованими.

Суд зауважує, що сама лише вказівка на те, що справа стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, без належного та фундаментального обґрунтування, не може бути визнана судом підставою, що підпадає під дію підпункту «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Також скаржник зазначає, що ця справа має виняткове значення для нього, оскільки він є людиною пенсійного віку та інвалідом 2-ї групи, а також вказує, що оскаржуваним судовим рішенням, яке фактично є неможливим для виконання через вибуття Управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради із матеріальних правовідносин, він позбавлений можливості отримати справедливе та законне відшкодування за порушення права на працю.

Суд враховує, що для кожної із сторін справа, в якій він є учасником, має виняткове значення для нього, оскільки спірні правовідносини, що склались, потребують судового втручання.

Разом з тим, скаржник повинен довести, що спірні правовідносини є винятковими та такими, що без судового захисту можуть призвести до незворотних наслідків.

Суд відхиляє твердження скаржника, що справа має виняткове значення для нього, оскільки вони не підтверджені належними доказами та не обґрунтовані обставинами, які б виділяли вимоги скаржника у цій справі в якусь особливу категорію спорів, є винятковими та такими, що без судового захисту можуть призвести до незворотних наслідків.

Доводи скаржника зводяться лише до припущень щодо можливого невиконання судового рішення відповідачем, які він пов`язує із ліквідацією Управління освіти виконавчого комітету Світловодської міської ради.

Проте, із оскаржуваного рішення вбачається, що Управління освіти виконкому Світловодської міської ради надало до суду апеляційної інстанції копію листа від 01 травня 2023 року №17 на адресу Світловодського міського голови, згідно якого Управління просило виділити кошти для виконання судових рішень у сумі 309369,82 грн на підставі рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2022 року у справі №340/3673/22 згідно розрахунку, який додано. Отже, з даного листа вбачається, що Управління освіти виконкому Світловодської міської ради не заперечує проти виплати ОСОБА_1 суми заробітної плати за вимушений прогул та компенсації за невикористані відпустки, які на даний момент не виплачені у зв`язку з відсутністю коштів. Окрім цього, суд апеляційної інстанції врахував, що Управління освіти виконкому Світловодської міської ради на даний момент знаходиться у стані припинення.

Отже, наведені у касаційній скарзі доводи та мотиви не дають підстав для висновку, що судові рішення, постановлені у зазначеній справі, можливо віднести до випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Щодо посилання скаржника на підстави касаційного оскарження, визначені у частині четвертій статті 328 КАС України, Суд зазначає, що передумовою для перевірки наявності підстав касаційного оскарження рішень судів попередніх інстанцій, встановлених пунктами 1-4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу у справі незначної складності, є наявність обставин, визначених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

З огляду на зазначене та враховуючи, що скаржник, оскаржуючи рішення суду апеляційної інстанції у цій справі, не обґрунтував наявності випадків для відкриття касаційного провадження, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, підстави перевірки інших доводів касаційної скарги відсутні.

Своєю чергою колегія суддів зазначає, що переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію «суду права», що розглядає справи, які мають найважливіше (найбільш принципове) значення для суспільства та держави, та не є «судом фактів», а тому не може здійснювати повторну оцінку доказів, належно досліджених судами першої та апеляційної інстанцій, та/або переоцінювати їх.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини умови прийнятності касаційної скарги можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у цьому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції.

На підставі викладеного суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем «розумних обмежень» в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.

Оскільки касаційна скарга подана на судове рішення прийняте у справі, яка відноситься до категорії справ незначної складності, а аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України виняткових обставин справи, то у відкритті касаційного провадження у цій справі слід відмовити.

Згідно пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 27 липня 2023 року у справі №340/3673/22 за позовом ОСОБА_1 до Управління освіти виконкому Світловодської міської ради, Управління освіти, молоді та спорту Світловодської міської ради про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала, у спосіб їх надсилання до суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.В. Кашпур

Судді: О.Р. Радишевська

С.А. Уханенко