Справа № 521/12664/23
Суддя: Плавич І. В.
Дата ухвалення: 2023-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/521/130/23
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

04 серпня 2023 року місто Одеса

Суддя Малиновського районного суду міста Одеси Плавич І.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

УСТАНОВИВ:

Через канцелярію суду в порядку статті 18, пункту 15.2 розділу VII КАС України надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з частиною 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зважаючи на зміст даної норми звернення особи до суду повинне відповідати вимогам, що регламентуються процесуальним законом, зокрема статтями 160, 161 КАС України.

Однак дослідивши відповідні матеріали, суд виявив, що даний позов поданий без додержання певних вимог закону, а саме:

- відсутнє повне найменування (для юридичних осіб) відповідача, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України);

-відсутній реєстраційний номер облікової картки платника податків позивача;

- заявником до суду подано документи, не засвідчені належним чином.

Позовна заява містить вимоги немайнового характеру, судовий збір не сплачено., разом з позовною заявою подано заяву про звільнення від сплати судового збору. В обґрунтування заяви позивачка посилається на те, що вона не працює та не має постійного доходу, у зв`язку з чим просить звільнити її від сплати судового збору.

Дослідивши матеріали заяви, суддя доходить висновку про відмову в задоволенні заяви з огляду на наступне.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік, позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа ,яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Також з зазначених підстав суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

Проте, вказаною нормою Закону передбачено право суду, а не обов`язок щодо відстрочення сплати судового збору, а відповідна заява сторони розглядається виходячи із визначених нею обставин, що унеможливлюють сплату судового збору на момент звернення до суду, та підтвердження цих обставин належними та достатніми доказами. Позивач, який заявляє відповідне клопотання, повинен навести доводи і подати докази на підтвердження того, що майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

При цьому, суд звертає увагу позивача, що статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, тому самі лише обставини, пов`язані з фінансуванням скаржника, та відсутність у нього коштів для сплати судового збору не можуть вважатися безумовною підставою для звільнення від такої сплати або її відстрочення.

Враховуючи даний принцип, а також положення статті 5 Закону України «Про судовий збір», суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні, в тому числі й у питанні звільнення від сплати судового збору чи відстрочення такої сплати.

Документів, на підтвердження матеріального становища позивачем суду не надано.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення стягується судовий збір в сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня відповідного року, що на дату подання позову складає 536 грн. 80 коп.

Така ж сума судового збору підлягає сплаті при поданні позовної заяви у разі незгоди з постановою про накладення адміністративного стягнення.

Зазначений висновок ґрунтується на правовій позиції, викладеній в постанові Великої палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 543/775/17.

Таким чином, ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір у розмірі 536,80 грн, або надати документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору.

Згідно з параграфом 22 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» («Melnyk v. Ukraine», заява №23436/03) право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (див. «Голдер проти Сполученого Королівства» («Golder v. the United Kingdom», рішення від 21 лютого 1975 року, п. 36), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Тим не менше, право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (див. «Герин проти Франції» («Guеrin v. France», рішення від 29 липня 1998 року, п. 37).

Водночас відповідно до параграфів 59, 60 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland», заява №28249/95) суд ще раз нагадує, що він ніколи не виключав можливості того, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду (див. «Толстой-Милославський проти Сполученого Королівства» («Tolstoy-Miloslavsky v. the United Kingdom», рішення від 13 липня 1995 року, п. 54, 61). Більше того, суд вважає, що положення пункту 1 статті 6 про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (див., mutatis mutandis, «Ейрі проти Ірландії» («Airey v. Ireland», рішення від 09 жовтня 1979 року, п. 25, 26). Відповідно суд постановляє, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції.

Згідно з частиною 1 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Зважаючи на викладене суддя вбачає, що дана заява підлягає залишенню без руху із наданням позивачеві строку для усунення наведених недоліків шляхом подання до суду належним чином оформленої позовної заяви (з визначенням кола сторін по справі), та документу про сплату судового збору в сумі 536 грн. 80 коп, або докуметів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору.

Керуючись статтями 2, 160, 161, 169, 241, 243, 248 КАС України, пунктами 9, 15.5 розділу VIІ КАС України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення залишити без руху.

Надати заявникові строк для усунення недоліків протягом десяти днів з моменту отримання копії ухвали.

Роз`яснити позивачеві, що у разі, якщо позивач усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважатиметься поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та прийматиметься до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 КАС України. Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута позивачеві.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено КАС України. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду в частині визначення розміру судових витрат подається безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду або через Малиновський районний суд міста Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

В іншій частині ухвалу суду оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя: І.В. Плавич