Справа № 240/7958/23
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2023-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/7958/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Шуляк Л.А.

Суддя-доповідач - Драчук Т. О.

16 жовтня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Смілянця Е. С. Полотнянка Ю.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Тернопільської митниці на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 14 червня 2023 року у справі за адміністративним позовом приватного підприємства "Контакт" до Тернопільської митниці про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови,

В С Т А Н О В И В :

в березні 2023 року позивач, - ПП "Контакт", звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Тернопільської митниці про визнання протиправним і скасування виданого Тернопільською митницею Держмитслужби України рішення про коригування митної вартості товарів від 16.03.2023 №UA 403070/2023/000027/2.

Також, позивач просив визнати протиправною і скасувати видану Тернопільською митницею Держмитслужби України картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 16.03.2023 №UA 403070/2023/000036.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 14.06.2023 позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні адміністративного позову, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення спору, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, на виконання зовнішньоекономічного контракту №PFC1001 від 11.01.2010, укладеного між фірмою "Xiamen Eastern Pegasus Co., Ltd" (Китай) та Приватним підприємством "Контакт" (Україна), згідно із рахунком-проформою №EPA2212 від 26.12.2022, рахунком-фактурою (інвойс) №EPA2121 від 26.12.2022 позивачем на митну територію України ввезено товари.

14 березня 2023 року уповноваженою особою ПП"Контакт", агентом з митного оформлення ОСОБА_1 , було подано до митного оформлення митну декларацію (надалі - МД) типу ІМ40ДЕ №23UA58U0, у графі 31 якої заявлено до митного оформлення наступні товари:

1) "Верстати для різки каменю в комплекті з інструментом: модель ЕР-156 2 к-та, потужність 22 кВт, габаритний розмір:6000х2900х3300мм; модель ЕР-153 верстат для різки колон, оновлена модель - 4 к-та, потужність 11кВт, габаритний розмір: 3010х1020х1500мм; модель ЕР-154 -1 к-т, потужність 5.5кВт, габаритний розмір: 1920х3000х1800мм. Всього: 7 комплектів. Не військового призначення та не подвійного використання. Виробник -Xiamen Eastern Pegasus Co., Ltd, Китай".

2) "Верстат каменекольний в комплекті з інструментом модель ES-40 - 1 комплект, потужність 4,5кВт, габаритний розмір: 950х1100х2500мм. Не військового призначення та не подвійного використання. Виробник "Xiamen Eastern Pegasus Co., Ltd, Китай".

3) "Диски калібраційні для каменя з вмістом штучного алмазу діам.350мм -2шт. Фікерти металеві для шліфовки граніта з вмістом штучного алмазу довж.14см -18шт. Гравіровальний інструмент з вмістом штучного алмазу: діам.20-40мм -120шт, діам.10-12мм - 720шт. Призначені для встановлення на каменеобробне обладнання. Виробник "Xiamen Eastern Pegasus Co., Ltd, Китай".

4) "Фікерти абразивні для шліфовки граніта карборундові довж.14см - 5760шт. Щітки абразивні для шліфовки граніта карборундові: довж. 14см - 420шт, діам. 110мм - 108шт. Диски для поліровки камня карборундові: діам.150мм - 500шт, діам.200-250мм - 248шт. Призначені для встановлення на каменеобробне обладнання. Виробник "Xiamen Eastern Pegasus Co., Ltd, Китай".

5) "Приладдя для кріплення змінного інструмента: Кільця пластикові для тросоріжучих верстатів діам. 200-310мм - 840шт. Призначені для встановлення на тросові каменерізальні верстати. Не військового призначення та не подвійного використання. Виробник "Xiamen Eastern Pegasus Co., Ltd, Китай".

6) "Вироби з чорних металів: Рейки направляючі до каменерізальних верстатів нові, широкопідшовові, масою погонного метра більше 36кг, довжиною 7м -20шт. Призначені для використання з телігами каменерізальних верстатів. Не військового призначення. Виробник "Xiamen Eastern Pegasus Co., Ltd, Китай", всього на загальну суму 41306,80 дол. США на умовах поставки DAP Тернопіль згідно Правил Інкотермс.

До даної митної декларації, як вбачається із інформації, що міститься в гр. 44 МД, уповноваженою особою позивача до митного оформлення були подані наступні документи:

- пакувальний лист № EPA2121 від 26.12.2022;

- рахунок-проформа № EPA2212 від 26.12.2022;

- рахунок-фактура (інвойс) № EPA2121 від 26.12.2022;

- коносамент № MAEU 223725756 від 12.01.2023;

- накладна УМВС № 003645 від 26.02.2023;

- сертифікат про походження товару № 23C3502M1143/00004 від 29.01.2023;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 7 від 04.04.2022;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 8 від 11.01.2023;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №PFC1001 від 11.01.2010.

Під час митного оформлення позивачем було заявлено митну вартість за пунктом 1 частини першої статті 57 Митного кодексу України по ціні договору.

На вимогу митного органу декларантом для підтвердження митної вартості додатково надано:

- копію митної декларації країни відправлення №00712645 від 29.12.2022;

- експертний висновок №В-286 від 14.03.2023;

- копію судового рішення № 240/25573/22 від 23.01.2023;

- бухгалтерську довідку В-7 за серпень 2022 від 14.03.2023;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №4 від 11.01.2021;

- лист виробника товару №315 від 15.03.2023;

- прейскурант (прайс-лист) виробника товару №б/н від 01.12.2022;

- технічні характеристики верстата ЕР-156 № б/н від 15.03.2023.

16.03.2023 Тернопільською митницею Держмитслужби прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA 403070/2023/000027/2 та сформовано картку відмови № UA 403070/2023/000036 у прийнятті митної декларації.

Позивач, не погоджуючись із таким рішенням, яке призвело до надмірної сплати митних платежів розмірі 78086,06грн, звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Спрацювання ризиків є лише рекомендацією посадовій особі митного органу більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. При цьому, наявна інформація, яка міститься в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, повинна мати лише допоміжний характер. Митним законодавством встановлений вичерпний перелік документів, що зобов`язаний надати декларант на підтвердження митної вартості товару.

Під час здійснення митного контролю за МД № 23UA58U0 від 14.03.2023 митницею було опрацьовано інформацію, яка міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах, за результатами опрацювання якої встановлено:

1. декларантом надано до митного оформлення коносамент (копію) від 12.01.2023 №223725756 без відомостей щодо підписанта, яким підтверджується така інформація.

Також, згідно інформації зазначеній в коносаменті даний товар перевозило судно - TAMINA, рейс- 247W коли в експортній декларації країни відправлення зазначено найменування транспортного засобу MS KARINA/FT249W;

2. декларантом на вимогу митного органу надано додаткові документи, а саме бухгалтерська довідка до відомості В-7 за серпень 2022 року.

Дана довідка без відомостей щодо підписанта, яким підтверджується така інформація, а також не містить інформації про документ (договір, рахунок, тощо) на підставі якого вона видана, а тому співставити з договором неможливо;

3. проаналізувавши цінову інформацію з первинного ринку за кордоном, зазначену в експертному висновку від 14.03.2023 №В-226, виданому Житомирською торгово-промисловою палатою, та за результати аналізу відкритої цінової інформації на сайті виробника встановлено, що виробник - Xiamen Eastern Pegasus Co., Ltd, Китай здійснює відкритий продаж товару, який за зовнішнім виглядом та технічними характеристиками відповідає відомостям заявленим в гр.31 митної декларації "Верстат з інструментом: модель ЕР-153 , потужність 11кВт, габаритний розмір: 3010х1020х1500мм..." за вартістю 5000-5800 дол. США/ за шт.

Суд першої інстанції звернув увагу, що лише перший пункт стосується документів, що були подані вперше декларантом (основні), інші зауваження відносяться до додатково поданих документів.

Тобто, під час митного оформлення декларантом було надано достатньо документів, визначених ч.2 ст.53 МК України, на підтвердження заявленої митної вартості за ціною договору.

Розбіжностей щодо заявленої митної вартості в поданих вперше документах митним органом не було встановлено.

Платіжні документи декларантом не подавалися, оскільки за умовами договору було передбачено, що 100% оплата за поставлений товар здійснюється протягом 120 робочих днів після вивантаження товару на склад покупця. Інші платежі (транспортні витрати та страхування перевезення товару) за умовами договору та умовами поставки DAP "Тернопіль" позивачем не здійснювались, відповідно й документи не мали подаватись.

Зазначення різних назв судна-перевізника ніяким чином не впливає на заявлену митну вартість, оскільки поставка здійснювалась за умовами DAP, а тому вантажовідправник передає товар одержувачу готовим до розвантаження в кінцевому пункті призначення, отже всі транспортні витрати покладаються на продавця, тобто це не є розбіжністю щодо заявленої митної вартості.

Також митним органом не вказано, які саме відомості щодо підписанта мав надати декларант, оскільки в коносаменті є підпис представника перевізника і його печатка. Не обґрунтовано й як дані обставини могли вплинути на заявлену митну вартість.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що митним органом не доведено, що основні документи, подані декларантом, містили розбіжності, які мали вплив на правильність визначення митної вартості, чи мали місце ознаки підробки або не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягала сплаті за ці товари, як того вимагає ч.3 ст.53 МК України для виникнення права у митного органу витребувати додаткові документи.

Позивач на вимогу митного органу надав додаткові документи, які на думку суду, додатково та в повній мірі підтвердили заявлену митну вартість товару.

Крім того слід врахувати, що в оспорюваному рішенні відповідач посилався на значно вищу цінову інформацію фірми "Xiamen Eastern Pegasus Со., l.td." на товар "Верстат для профілювання гранітних перил моделі TJCZ-2", який на його думку, був подібний до товару "Верстат з інструментом ЕР-153. оновлена модель", задекларованому позивачем.

Так, на цій же інтернет-платформі міститься і цінова інформація на інші товари фірми "Xiamen Eastern Pegasus Со.. Ltd." (Китай), в тому числі і ті, які були задекларовані ПП"Контакт", зокрема вартість верстата ЕР-153 складає 2720 дол. США за 1 шт., верстата ЕP-156 - 5000 дол. США за 1 шт., верстата ЕР-154 - 3680 дол. США за 1 шт., що відповідає цінам комерційної пропозиції продавця відповідно до прайс-листа від 01.12.2022 та цінам, зазначеним в товаросупровідних документах - комерційному інвойсі, проформі-інвойсі, експортній митній декларації (скріншоти цінової інформації на сайті www.alibaba.com).

Вказану вартість товару підтверджено й експертним висновком Житомирської торгово-промислової палати №В-286 від 14.03.2023, де експертом також аналізувались цінові пропозиції сайту www.alibaba.com.

Обґрунтовуючи рішення про коригування митної вартості товарів №UA403070/2023/000027/2 від 16.03.2023, у гр.33 митний орган вказав, що митна вартість імпортованого товару не може бути визнана у зв`язку з тим, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товару, в документах поданих до митного оформлення документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні та на вимогу митного органу не подано документів, що підтверджують митну вартість товару: - каталоги, специфікації виробника товару.

Суд першої інстанції критично оцінив даний висновок митного органу з огляду на вищевикладені обставини, які підтверджують, що декларантом надано повний перелік документів, наведений у ч.ч.2-4 ст.53 МК України на підтвердження заявленої митної вартості, в тому числі й прейскурант (прайс-лист) виробника товару №б/н від 01.12.2022.

Як зазначає відповідач, у рішенні про коригування митної вартості митним органом використано інформацію щодо раніше визнаної митної вартості товару (товару аналогічного з оцінюваним товаром, відправником якого являється те ж саме підприємство - Xiamen Riches Firm International, ввезеного із тієї ж країни відправлення - Китай тощо) згідно митного оформлення, яке вже було здійснено позивачем за резервним методом визначення митної вартості згідно митних декларацій №UA101070/2021/014359 від 20.12.2021 та №UA101070/2021/013635 від 08.12.2021.

Разом з тим, слід врахувати, що наявність у автоматизованій системі митного органу інформації, що товар, який задекларовано позивачем, розмитнювався раніше за значно вищою вартістю, за відсутності інших визначених законом підстав, не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.

на підставі зазначеного суд першої інстанції дійшов висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях. На підставі досліджених письмових доказів суд вважає, що використані декларантом відомості підтверджені документально та визначені кількісно; їх достовірність не спростована відомостями від компетентних органів інших країн щодо не підтвердження обставин відчуження позивачу продавцем-нерезидентом товару, або що видані позивачу документи є фіктивними, недійсними.

При цьому митний орган належно не обґрунтував своє рішення про коригування митної вартості товару та не вказав, чому документи, надані декларантом згідно з переліком, передбаченим статтею 53 МК України, унеможливлюють застосування першого (основного) методу визначення митної вартості товару.

Отже, суд першої інстанції зазначив, що рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 16.03.2023 № UA 403070/2023/000027/2 не ґрунтується на нормах чинного законодавства, тому його слід визнати протиправним та скасувати.

Враховуючи, що картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 403070/2023/000036 прийнята митним органом на підставі рішення про коригування митної вартості № UA 403070/2023/000027/2 від 16.03.2023, протиправність якого встановлена судом, тому картка відмови також підлягає скасуванню як протиправна.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

У відповідності до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.1 ст.246 Митного кодексу України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до ч.1 ст.257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Як передбачено ст.49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч.1, 2 ст.51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до ч.2 ст.53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Як передбачено ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ч.3 ст.54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з ч.6 ст.54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.1 ст.55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Отже, митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У зв`язку з вказаним саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Зі змісту розділу ІІІ (Митна вартість товарів та методи її визначення) МК України вбачається, що в аспекті реалізації процедур з визначення митної вартості товарів, ключову роль відіграє принцип обґрунтованості.

Так, зокрема, митний орган повинен дотримуватися вимог принципу обґрунтованості при : а) встановлені належного до застосування методу визначення митної вартості товарів; б) встановлені достатнього переліку документів для цілей визначення митної вартості товарів.

Відповідно, рішення органу доходів і зборів не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Отже, встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які саме документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах 09.07.2020 по справі №804/5445/17, від 31.06.2020 по справі №809/1858/16, від 15.02.2022 по справі №826/12901/17, які в силу положень ч.5 ст.242 КАС України мають бути враховані при розгляді цієї справи.

Як встановлено з матеріалів справи, у митній декларації позивача митну вартість задекларованого товару було визначено декларантом за першим (основним) методом визначення митної вартості.

Також, позивачем надано пакет документів, а саме: пакувальний лист № EPA2121 від 26.12.2022; рахунок-проформа № EPA2212 від 26.12.2022; рахунок-фактура (інвойс) № EPA2121 від 26.12.2022; коносамент № MAEU 223725756 від 12.01.2023; накладна УМВС № 003645 від 26.02.2023; сертифікат про походження товару № 23C3502M1143/00004 від 29.01.2023; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 7 від 04.04.2022; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 8 від 11.01.2023; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №PFC1001 від 11.01.2010.

Крім того, на вимогу митного органу було надано: копію митної декларації країни відправлення №00712645 від 29.12.2022; експертний висновок №В-286 від 14.03.2023; копію судового рішення № 240/25573/22 від 23.01.2023; бухгалтерську довідку В-7 за серпень 2022 від 14.03.2023; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №4 від 11.01.2021; лист виробника товару №315 від 15.03.2023; прейскурант (прайс-лист) виробника товару №б/н від 01.12.2022; технічні характеристики верстата ЕР-156 № б/н від 15.03.2023.

Згідно з ст.57 МК України встановлено перелік методів визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Згідно з ч.2 ст.58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Отже, митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом.

Відповідно до ч.4-5 ст.58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Статтею 64 МК України передбачено, що у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Відповідно до ч.2 ст.7 Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ 1947), оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або подібного товару і не повинна ґрунтуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.(*) b) Під дійсною вартістю слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. У тому ступені, в якому на ціну такого чи подібного товару впливає кількість окремої трансакції, ціна, що розглядається, повинна єдиним способом пов`язуватися або i) з порівнюваними кількостями, або ii) з кількостями, не менш сприятливими для імпортерів, ніж ті, в яких більший обсяг товарів продається у торгівлі між країнами експорту та імпорту.(*) c) Якщо дійсна вартість не може бути визначена відповідно до підпункту b) цього пункту, оцінка для митних цілей повинна ґрунтуватися на найближчому еквіваленті такої вартості, який можна визначити.

Згідно з приміткою 4 до пункту 2 статті 7 Генеральної угоди з тарифів і торгівлі формулювання підпунктів a і b дозволяє стороні визначати вартість для митних цілей єдиним способом чи то (1) на базі цін, які певний експортер встановлює за імпортований товар, чи (2) на базі загального рівня цін на подібний товар.

Відповідно до положень Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року первинною основою для митної вартості за цією Угодою є контрактна вартість, визначена в статті 1. Статтю 1 необхідно розглядати разом зі статтею 8, яка передбачає, inter alia, коригування ціни, яка фактично сплачена або підлягає сплаті у випадках, коли певні конкретні елементи, які вважаються такими, що формують частину вартості для митних цілей, припадають на покупця, але не включені до ціни, яка фактично сплачена або підлягає сплаті за імпортовані товари.

Згідно з ч.1, 2 Приміток до статті 7 вказаної Угоди митні вартості, визначені згідно з положеннями статті 7, повинні настільки, наскільки можливо, ґрунтуватися на раніше визначених митних вартостях. Методи оцінювання, які мають використовуватися згідно зі статтею 6, повинні бути методами, викладеними в статтях 1 - 6, проте обґрунтована гнучкість у застосуванні таких методів відповідатиме цілям та положенням статті 7.

Відповідно до п.7 розділу 2 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Державної фіскальної служби України від 11 вересня 2015 року №689, при перевірці розрахунку та числового значення заявленої митної вартості товарів здійснюється перевірка наявності у підтверджуючих документах всіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості, а саме: ДМВ (якщо ДМВ подається); митній декларації графи 12, 20, 22, 31 (в частині зазначення характеристик товару, які впливають виключно на рівень митної вартості), 42, 43, 44 (в частині наявності реквізитів документів, які підтверджують митну вартість товарів), 45, 46; документах, поданих для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, для декларування яких не застосовується митна декларація (в частині зазначення характеристик товару, які впливають виключно на рівень його митної вартості); рахунку-фактурі або іншому документі, який визначає вартість товару.

Колегія суддів зазначає, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються та не можуть у зв`язку з цим бути підставою для відмови у визнанні митної вартості.

Як встановлено з матеріалів справи підставами для коригування митної вартості товару стало те, що документи подані згідно з частиною 2 статті 53 Митного кодексу України не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Крім того, товар, який задекларовано позивачем, розмитнювався раніше за значно вищою вартістю (товару аналогічного з оцінюваним товаром, відправником якого являється те ж саме підприємство - Xiamen Riches Firm International, ввезеного із тієї ж країни відправлення - Китай тощо) згідно митного оформлення, яке вже було здійснено позивачем за резервним методом визначення митної вартості згідно митних декларацій №UA101070/2021/014359 від 20.12.2021 та №UA101070/2021/013635 від 08.12.2021.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що за умовами зовнішньоекономічного контракту від 11.01.2010 №PFC1001, товар поставляється на умовах Інкотермс 1990 FOB Китай порт. Однак, згідно з Додатку №7 від 04.04.2022 до договору (контракту) від 11.01.2010 №PFC1001 поставка товару змінена на DAP Тернопіль, Україна, а його вартість визначається в проформ-інвойсі підписаному сторонами контракту. Оплата здійснюється 100% суми проформ-інвойса на протязі 120 робочих днів після відвантаження товару на склад покупця.

Поставка на умовах DAP Інкотермс (англ. Delivered At Place Поставка в місце призначення), продавець несе ризики за вантаж до моменту його доставки в місце призначення. Умова може застосовуватися до будь-якого способу перевезення.

За умовами DAP вантажовідправник передає товар одержувачу готовим до розвантаження в кінцевому пункті призначення. Всі транспортні витрати лягають на продавця, у той час як митне оформлення (для імпорту) оплачує покупець.

Отже, поставка на умовах DAP Інкотермс не передбачає обов`язку позивача, як покупця товару щодо оплати послуг з перевезення та страхування товару до позивача та, відповідно, обов`язку отримання від продавця товару документів, які підтверджують зазначені витрати.

Колегія суддів приймає доводи позивача про те, що використовуючи під час митного контролю повноваження щодо отримання від декларанта додаткових документів, які підтверджують числові значення митної вартості товару, поставленого на умовах DAP Інкотермс, задекларованого в митній декларації, відповідач не мав підстав покладати на позивача обов`язок щодо надання для підтвердження числових значень вартості товару транспортних (перевізних) документів та інших документів (в межах даних правовідносин).

Крім того, дана обставина, як вірно вказано судом першої інстанції, свідчить про те, що зазначення різних назв судна-перевізника ніяким чином не впливає на заявлену митну вартість, оскільки поставка здійснювалась за умовами DAP, а тому вантажовідправник передає товар одержувачу готовим до розвантаження в кінцевому пункті призначення, отже всі транспортні витрати покладаються на продавця, тобто це не є розбіжністю щодо заявленої митної вартості.

Також, колегія суддів погоджується з доводом суду першої інстанції, що на інтернет-платформі, яку використав відповідач при встановленні цінової політики міститься і цінова інформація на інші товари фірми "Xiamen Eastern Pegasus Со.. Ltd." (Китай), в тому числі і ті, які були задекларовані ПП"Контакт", зокрема вартість верстата ЕР-153 складає 2720 дол. США за 1 шт., верстата ЕP-156 - 5000 дол. США за 1 шт., верстата ЕР-154 - 3680 дол. США за 1 шт., що відповідає цінам комерційної пропозиції продавця відповідно до прайс-листа від 01.12.2022 та цінам, зазначеним в товаросупровідних документах - комерційному інвойсі, проформі-інвойсі, експортній митній декларації (скріншоти цінової інформації на сайті www.alibaba.com).

Щодо звіту по вартості (Експертного висновку) наданого Житомирською ТПП №В-286 від 14.03.2023, колегія суддів зазначає, що часткове врахування вказаного висновку, є недоцільним оскільки вказаний документ підтверджує вартість товару.

З урахуванням вказаного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції вірно зазначено, що митний орган не довів, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, та не надані достатні докази, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за ціною договору.

Також, ЄСПЛ у п.36 по справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), №37801/97 від 1 липня 2003 року зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (див. п.30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 року).

Судова колегія зазначає, що згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема, в рішенні по справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, п. 29).

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав належну оцінку наявним у справі доказам та зробив вірний висновок щодо задоволення адміністративного позову.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Тернопільської митниці залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 14 червня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Драчук Т. О.

Судді Смілянець Е. С. Полотнянко Ю.П.