Справа № 560/2289/23
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2023-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/2289/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Гнап Д.Д.

Суддя-доповідач - Сторчак В. Ю.

17 жовтня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Граб Л.С. Полотнянка Ю.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 травня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 травня 2023 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 21.12.2022 року № 20.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період навчання з 1 вересня 1980 року по 15 липня 1982 року та періоди роботи з 27 липня 1982 року по 09 липня 1983 року, з 28 листопада 1983 року по 02 грудня 1983 року, з 23 липня 1984 року по 27 лютого 1989 року, з 01 березня 1989 року по 02 вересня 1995 року, з 18 березня 1997 року по 05 травня 2011 року.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору. Зазначив, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області №20 від 21.12.2022 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи 29 років, передбаченого ст. 26 Закону №1058-IV. До страхового стажу не враховано періоди роботи за трудовою книжкою НОМЕР_1 , оскільки дошлюбне прізвище заявниці в трудовій книжці " ОСОБА_2 " не відповідає прізвищу в свідоцтві про шлюб " ОСОБА_3 ", а також період навчання за довідкою №295 від 21.10.2022, оскільки прізвище заявниці в довідці " ОСОБА_4 " не відповідає прізвищу " ОСОБА_3 " в свідоцтві про шлюб.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується відомостями з паспорта серії НОМЕР_2 .

15 грудня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 21.12.2022 року №20 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком. У рішенні, поміж іншого, зазначено, що до страхового стажу не зараховано періоди роботи за трудовою книжкою НОМЕР_1 , оскільки дошлюбне прізвище заявниці в трудовій книжці " ОСОБА_2 " не відповідає прізвищу в свідоцтві про шлюб " ОСОБА_3 ", а також період навчання за довідкою №295 від 21.10.2022, оскільки прізвище заявниці в довідці " ОСОБА_4 " не відповідає прізвищу " ОСОБА_3 " в свідоцтві про шлюб. Страховий стаж особи становить 19 років 07 місяців 21 день.

Позивач, вважаючи порушеним його право на пенсійне забезпечення, звернувся з цим позовом до суду.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з обгрунтованості вимог позивача, відтак і наявності підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору та, відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється, зокрема Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до статті 1 Закону № 1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Особи мають право на призначення пенсії за віком, згідно з частиною першою статті 26 Закону № 1058-IV, після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 01 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Згідно паспортних даних судом встановлено, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому має право на призначення пенсії за віком, враховуючи 29 років страхового стажу.

15.12.2022 року позивачка звернулася до ГУ ПФУ в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком, враховуючи ст. 26 Закону № 1058-IV.

При оформленні пенсії за віком ОСОБА_1 надала необхідний пакет документів для призначення пенсії.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Кодексу Законів про працю України - трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Згідно пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Відповідно до п.3 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

З наведеного слідує, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.

Згідно ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Суд звертає увагу, що з 1 вересня 1980 року по 15 липня 1982 року позивачка навчалась в Грицівському Технічному училищі №9 художніх промислів на денній формі навчання, що підтверджується записом №1 в трудовій книжці серії НОМЕР_1 та довідкою Вищого професійного училища №19 від 21.10.2022 №295 про те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно навчалась в Грицівському Технічному училищі №9 художніх промислів.

З 27 липня 1982 року по 09 липня 1983 року працювала в Клембівській філії виробничо-художнього об`єднання «Вінничанка» на посаді вишивальниці вручну по третьому розряду, що підтверджується записами №2-3 в трудовій книжці.

З 28 листопада 1983 року по 02 грудня 1983 року працювала в Джанкойському комбінаті побутового обслуговування, що підтверджується записами №5-6 в трудовій книжці.

З 23 липня 1984 року по 27 лютого 1989 року працювала на посаді медреєстратора Сдобідко-Шелехівської лікарської амбулаторії, що підтверджується записами №7-8 в трудовій книжці, а також довідкою, виданою комунальним некомерційним підприємством «Деражнянська міська багатопрофільна лікарня» від 19.01.2023 №98, згідно якої ОСОБА_6 (згідно довідки) дійсно працювала на посаді медреєстратора Сдобідко-Шелехівської лікарської амбулаторії. До довідки додано витяг з особової справи ОСОБА_6 за 1984 рік з відміткою про прийняття на посаду, копія наказу про звільнення №16 від 27.02.1989. Також даний період роботи підтверджується довідкою про заробіток для обчислення пенсії, виданою комунальним некомерційним підприємством «Деражнянська міська багатопрофільна лікарня» від 30.01.2023 №177.

З 01 березня (в трудовій книжці зазначено помилково з 30 березня) 1989 року по 02 вересня 1995 року працювала в Деражнянському районному вузлі зв`язку на посаді листоноші, що підтверджується записами №9-10 в трудовій книжці, довідкою, виданою Хмельницькою дирекцією АТ «Укрпошта» від 17 січня 2023 року № 03-50 в якій зазначено, що ОСОБА_1 дійсно працювала листоношею ВПЗ Слобідка Шелехівська Деражнянського району, копією наказу №27 від 02.03.1989 про прийняття, та копією наказу № 98 від 02.09.1995 про звільнення з посади. Також даний період роботи підтверджується довідкою про заробітну плату для обчислення пенсії, виданою Хмельницькою дирекцією АТ «Укрпошта» від 16 січня 2023 року за № 19.

З 18 березня 1997 року по 05 травня 2011 року працювала на посаді зав.бібліотекою с. Слобідка Шелехівська, що підтверджується записами №11-12 в трудовій книжці, довідкою, виданою Деражнянською міською централізованою бібліотечною системою від 16.01.2023 №1, додатком до неї про відомості про заробітну плату за період роботи 1997-2001 рр. та копією наказу про звільнення по переводу ОСОБА_1 від 18 квітня 2011 року №23-к.

Судом першої інстанції встановлено, що записи трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_7 за періоди роботи виконані без перекреслень, дати наказів не містить ніяких виправлень. Крім того, записи зроблені у чіткій послідовності та відповідності дати, номеру запису з посиланням на відповідний наказ, на підставі якого внесений відповідний запис, і завірені печаткою роботодавця.

При цьому, суд вірно відмітив, що відповідальність за можливі помилки або виправлення у трудовій книжці, у тому числі якість записів та відбитків печаток не може бути перекладена на працівника та призводити до позбавлення його права на врахування фактично відпрацьованого часу у складі трудового стажу, який враховується для призначення пенсії.

Недотримання правил ведення трудової книжки, якщо є такі факти, може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, щодо якої такі порушення було вчинено, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 року у справі №677/277/17.

Працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці.

В свою чергу, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо призначення пенсії за віком.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 21.02.2018 року в справі №687/975/17.

Перелік видів трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, визначено статтею 56 Закону № 1788-ХІІ.

Підпунктом «д» п.1 ст. 56 Закону № 1788-ХІІ передбачено, що до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Як встановлено з матеріалів справи, запис № 1 трудової книжки НОМЕР_1 від 30.07.1982 року внесено на підставі диплому № НОМЕР_3 , що повністю підтверджує факт навчання.

Суд вірно врахував ту обставину, що діловодство в радянські часи велося російською мовою, через що могла допускатися плутанина в написанні імен, прізвищ, зокрема при перекладі з російської мови на українську і навпаки.

В трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 30 липня 1982 року заповненій російською мовою, прізвище позивачки зазначено « ОСОБА_2 ». Прізвище « ОСОБА_2 » виправлено на « ОСОБА_8 », про що в трудовій книжці здійснено запис: « ОСОБА_9 изменена на ОСОБА_7 согласно паспорта НОМЕР_4 », який засвідчений печаткою Деражнянського районного вузлу зв`язку та підписом посадової особи.

В свідоцтві про народження серії НОМЕР_5 , виданому Деражнянським райвідділом ЗАГС від 29.02.1980, зазначено прізвище « ОСОБА_3 ».

При подачі заяви на призначення пенсії до Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області позивачкою було надано витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №0, в якому зазначено, що відповідно до актового запису про шлюб №5 від 23 травня 1987 року ОСОБА_5 змінила прізвище після реєстрації шлюбу з ОСОБА_10 на ОСОБА_8 .

В свою чергу відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що спірні записи у трудовій книжці є недійсними та недостовірними.

Таким чином, оскільки спірні періоди роботи позивачки підтвердженні записами в трудовій книжці та архівними довідками, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу позивача період навчання з 1 вересня 1980 року по 15 липня 1982 року та періоди роботи з 27 липня 1982 року по 09 липня 1983 року, з 28 листопада 1983 року по 02 грудня 1983 року, з 23 липня 1984 року по 27 лютого 1989 року, з 01 березня 1989 року по 02 вересня 1995 року, з 18 березня 1997 року по 05 травня 2011 року.

Враховуючи встановлені у справі обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду, що рішення ГУ ПФУ у Київській області від 21 грудня 2022 №20 прийняте відповідачем необґрунтовано, є протиправним та підлягає скасуванню.

При вирішенні даного публічно-правового спору, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку і, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 березня 2023 року, відповідає.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що Хмельницький окружний адміністративний суд не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 березня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Граб Л.С. Полотнянко Ю.П.