Справа № 557/1073/23
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2023-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 рокуЛьвівСправа № 557/1073/23 пров. № А/857/16675/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Мікули О.І., Пліша М.А.,

з участю секретаря Бедрій В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Гощанського районного суду Рівненської області від 30 серпня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про оскарження постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності,-

суддя в 1-й інстанції Оленич Ю.В.,

час ухвалення рішення 30.08.2023 року, 09:37 год.,

місце ухвалення рішення м.Гоща

дата складання повного тексту рішення 30.08.2023 року

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про оскарження постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішенням Гощанського районного суду Рівненської області від 30 серпня 2023 року позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, його оскаржив позивач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невстановлення всіх обставин справи, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що так як несправність транспортного засобу, яким він керував виникла в дорозі і таку він усунути не зміг, а рухався дотримуюсь вимог п. 31.5 Правил дорожнього руху, тому, на його переконання, в діях останнього відсутні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП. Що стосується наданих фото- та відеоматеріалів, то такі представник вважає неналежними та недопустимими доказами, оскільки в оскарженій постанові відсутнє посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено фото- та відеофіксацію, а також у ній взагалі не зазначено про те, чи здійснювалася будь-яка фіксація правопорушення, окрім того, останні не містять будь-яких відомостей про час та місце вчинення правопорушення, назву, серійний та інвентарний номер технічного засобу, що прямо суперечить Інструкції, затвердженій Наказом МВС 18 грудня 2018 року № 1026 та є порушенням імперативних вимог ч. 3 ст. 283 КУпАП. З огляду на вказані обставини представник просив врахувати висновки Верховного Суду у справі № 592/5576/17 від 24 січня 2019 року.

Учасники справи в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про його дату, час та місце. У відповідності до ч. 3 ст. 268 і ч. 4 ст. 229 КАС України неприбуття сторін не перешкоджає апеляційному розгляду справи і такий проведено у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Зі змісту оскарженої постанови убачається, що 13 червня 2023 року о 12 годині 26 хвилин на вул. Незалежності, 76 в смт Гоща ОСОБА_1 керував транспортним засобом «АЗЛК», д.н.з. НОМЕР_1 , в якого відсутній передбачений конструкцією передній бампер, чим порушив вимоги підпункту «е» пункту 31.4.7 Правил дорожнього руху.

Підпунктом «е» пункту 31.4.7 Правил дорожнього руху передбачено, що у разі відсутності передбаченого конструкцією бампера або задніх захисних пристроїв, грязезахисних фартухів і бризковиків, експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством забороняється.

Частиною першою статті 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Із наведеного слідує, що факт керування водієм транспортним засобом у якому відсутній передбачений конструкцією бампер утворює подію та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вірно установлено судом першої інстанції зі змісту позовної заяви та пояснень представника позивача у судовому засіданні, позивач, не оспорюючи факту керування 13 червня 2023 року о 12 годині 26 хвилин на вул. Незалежності, 76 в смт Гоща транспортним засобом «АЗЛК», д.н.з. НОМЕР_1 , в якого був відсутній передбачений конструкцією передній бампер, вказує на те, що така несправність виникла в дорозі після того, як він в`їхав у яму, яку не помітив, а тому, не маючи можливості усунути на дорозі вказану несправність, дотримуючись правил дорожнього руху, рухався додому якомога коротшим шляхом з увімкненою світловою сигналізацією, у зв`язку з чим вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП. Окрім того, позивач вказує на те, що процедура розгляду справи була проведена поліцейським із порушенням процесуальних вимог чинного законодавства.

Так, в матеріалах справи наявні фото- та відеозаписи із фіксацією обставин, що мали місце 13 червня 2023 року на вул. Незалежності, 76 в смт Гоща за участю позивача.

Як убачається із відеозапису, працівники поліції під час несення служби виявили транспортний засіб «АЗЛК 2140», д.н.з. НОМЕР_1 , без переднього бампера. Інспектор поліції ВП № 5 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області Михальчук В.І., підійшовши до транспортного засобу та представившись водію, запитав у нього де його передній бампер, на що той повідомив, що зняв такий, бо він погнутий. При цьому, на запитання водія з приводу існування заборони керувати транспортним засобом без переднього бампера, поліцейським були надані відповідні роз`яснення, а у подальшому на підставі наданих водієм документів встановлено, що за кермом перебував ОСОБА_1 . У подальшому останньому інспектором було повідомлено, що відносно нього, у зв`язку з виявленим порушенням, буде винесена постанова, після чого роз`яснено права, передбачені ч. 1 ст. 268 КУпАП і ст. 63 Конституції України.

Окрім того, із фотофайлів, які містяться на диску, судом достовірно вбачається відсутність на транспортному засобі «АЗЛК 2140», д.н.з. НОМЕР_1 , переднього бампера, який передбачений конструкцією такого транспортного засобу. Даний факт ОСОБА_1 не оспорювався як на місці події, так і не оспорюється у його адміністративному позові та письмових поясненнях, долучених до такого.

Колегія суддів зазначає, що оскаржена постанова в повній мірі відповідає вимогам матеріального права, оскільки факт керування позивачем транспортним засобом, у якому відсутній передбачений конструкцією передній бампер, зафіксований в належний спосіб та підтверджується допустимими доказами.

При цьому, суд зауважує, що ОСОБА_1 під час здійснення провадження у справі не був позбавлений можливість після роз`яснення йому його процесуальних прав скористатися такими, однак у будь-який спосіб відповідного бажання не виявив. Як наслідок, інспектор поліції ВП № 5 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області Михальчук В.І. здійснив оформлення оскарженої постанови, копія якої була вручена позивачу, про що свідчить наявність підпису останнього у відповідній графі постанови, дійсність якого представником позивача у судовому засіданні не оспорювалася.

Вищенаведене свідчить про дотримання працівником поліції чинних норм процесуального законодавства під час здійснення провадження щодо ОСОБА_1 в справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Що стосується аргументів сторони позивача про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, так як ОСОБА_1 здійснював рух транспортним засобом з дотриманням вимог п. 31.5 Правил дорожнього руху, то такі судом оцінюються критично та відхиляються, оскільки спростовуються даними досліджених відеофайлів.

Як установлено судом при дослідженні таких відеофайлів, позивачем обставини виникнення несправності транспортного засобу в дорозі через потрапляння у яму поліцейському не повідомлялися, а навпаки ОСОБА_1 безпосередньо останньому на його запитання ствердив про те, що сам зняв бампер, оскільки такий погнутий.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, серед іншого показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що вказаний відеозапис здійснений на підставі ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» з метою фіксування правопорушення, та виходячи із положень ст. 251 КУпАП, є джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Крім того, відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ст. 74 КАС України).

Згідно із ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 цього Закону передбачено, що поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: 1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень; 2) технічні прилади та технічні засоби з виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз; 3) безпілотні повітряні судна та спеціальні технічні засоби протидії їх застосуванню; 4) спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння; 5) спеціалізоване програмне забезпечення для здійснення аналітичної обробки фото- і відеоінформації, у тому числі для встановлення осіб та номерних знаків транспортних засобів.

При цьому, позивачем та його представником не наведено обставин, які б свідчили про порушення поліцейським вимог Закону України «Про Національну поліцію» при здійсненні відеозапису, що може бути підставою для виключення такого доказу з числа доказів у розумінні ст. 251 КУпАП.

Суд вважає, що сама по собі відсутність посилання на технічний засіб у змісті оспорюваної постанови, яким здійснено фото- та відеозапис, ні в якому разі не підтверджує порушення поліцейським вимог Закону України «Про Національну поліцію» при здійсненні фото- та відеозапису.

Колегія суддів наголошує, що представником позивача у судовому засіданні не оспорювалися обставини з приводу фіксації дослідженими фото- та відеоматеріалами подій, що мали місце саме 13 червня 2023 року о 12 годині 26 хвилин на вул. Незалежності, 76 в смт Гоща за участю ОСОБА_1 , який у свою чергу у наданих письмових поясненнях та позові не оспорює факту керування за вказаних обставин транспортним засобом «АЗЛК», д.н.з. НОМЕР_1 , в якого був відсутній передбачений конструкцією передній бампер.

Обставини, які визнаються учасниками справи, в силу вимог ч. 1 ст. 78 КАС України, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Щодо посилання представника позивача на висновки Верховного Суду по справі № 592/5576/17, слід зазначити, що обставини цієї справи та даної справи не є ідентичними.

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, інші, зазначені позивачем в апеляційній скарзі доводи, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Керуючись ч.3 ст. 243, ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Гощанського районного суду Рівненської області від 30 серпня 2023 року у справі № 557/1073/23 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді О. І. Мікула
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 18 жовтня 2023 року.