Справа № 120/13819/23
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2023-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

16 жовтня 2023 р. Справа № 120/13819/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дончика Віталія Володимировича, розглянувши у письмовому провадженні заяву про забезпечення позову у справі за позовом приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Державне підприємство "Національні інформаційні системи" про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії

в с т а н о в и в :

08.09.2023 року приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_1 звернулась до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України, у якому просила:

- визнати протиправним та скасувати абзац 5 пункту 1 наказу Міністерства юстиції України № 3038/5 від 23.08.2023 «Про внесення змін до переліку нотаріусів, якими в умовах воєнного стану вчиняються нотаріальні дії щодо цінного майна», в частині виключення приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_1 з переліку нотаріусів якими в умовах воєнного стану вчиняються нотаріальні дії щодо цінного майна та, як наслідок, включити приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_1 до переліку нотаріусів, якими в умовах воєнного стану вчиняються нотаріальні дії щодо цінного майна.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначила, що наказом Міністерства юстиції України № 3038/5 від 23.08.2023 року «Про внесення змін до переліку нотаріусів, якими в умовах воєнного стану вчиняються нотаріальні дії щодо цінного майна», її виключено з Переліку нотаріусів якими в умовах воєнного стану вчиняються нотаріальні дії щодо цінного майна, у зв`язку з невідповідністю критерію, визначеному абзацом 2 підпунктом 9 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №164 "Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану".

На переконання позивача, наказ є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, у зв`язку із чим, вона звернулась з цим позовом до суду.

Одночасно з пред`явленням позову до суду, позивачем, до відкриття провадження у справі, подано заяву про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 11.09.2023 року у задоволенні заяви про забезпечення адміністративного позову відмовлено.

Ухвалою суду від 13.09.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку статті 262 КАС України.

Цією ж ухвалою суду залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Державне підприємство "Національні інформаційні системи".

12.10.2023 року на адресу суду надійшла заява представника позивача про збільшення позовних вимог.

Одночасно, 12.10.2023 року представником позивача подано заяву про забезпечення позову шляхом:

- зупинення дії пункту 1 наказу Міністерства юстиції України №3038/5 від 23.08.2023 «Про внесення змін до переліку нотаріусів, якими в умовах воєнного стану вчиняються нотаріальні дії щодо цінного майна», в частині виключення приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_1 з Переліку нотаріусів якими в умовах воєнного стану вчиняються нотаріальні дії щодо цінного майна - до набрання законної сили рішенням суду у даній справі;

- зобов`язання Державного підприємства «Національні інформаційні системи» відновити доступ приватному нотаріусу Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - до набрання законної сили рішенням суду у даній справі;

- зупинення дії наказу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)1108/7 від 06.09.2023 року «Про тимчасове зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса ОСОБА_1 » - до набрання законної сили рішенням суду у даній справі;

- заборони Вищій кваліфікаційній комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України вчиняти дії щодо розгляду подання про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_1 та приймати рішення за результатами цього розгляду - до набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

Обґрунтовуючи необхідність забезпечення позову, позивач зазначила, що спірним наказом її фактично позбавлено можливості отримувати дохід від своєї професійної діяльності при забороні провадження іншої оплачуваної діяльності та наявності зобов?язань у вигляді сплати податків, не зважаючи на фактичне припинення професійної діяльності на підставі оскаржуваного наказу.

Крім того, позивач вважає, що існує реальна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам не тільки позивачу, а й іншому невизначеному колу осіб, які внаслідок анулювання доступу нотаріусу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, будуть позбавлені права на своєчасність розгляду їх заяв, які уже подані на розгляд нотаріусу.

Таким чином, позивач вважає, що в даному випадку невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить чи навіть унеможливить ефективний захист і поновлення порушених прав позивача, за захистом яких вона звернулася до суду, що є підставою для забезпечення позову відповідно до п.1 ч.2 ст. 150 КАС України.

Ухвалою суду від 16.10.2023 року заяву представника позивача про збільшення позовних вимог прийнято до розгляду. Цією ж ухвалою залучено до участі у справі співвідповідача Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Визначаючись щодо наявності підстав для забезпечення позову, суд виходить із наступного.

Положеннями частини 1 статті 150 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 статті 150 КАС України передбачено що, забезпечення позову допускається до пред`явлення позову, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Як передбачено частиною першою статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (ч. 2 ст. 151 КАС України).

За приписами частин четвертої шостої статті 154 КАС України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Отже, забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову; для задоволення судом поданої позивачем заяви про забезпечення адміністративного позову останній має обґрунтувати необхідність задоволення такої заяви та довести, що незадоволення клопотання призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

При цьому, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Тобто, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Як вже зазначено судом вище, наказом Міністерства юстиції України № 3038/5 від 23.08.2023 року «Про внесення змін до переліку нотаріусів, якими в умовах воєнного стану вчиняються нотаріальні дії щодо цінного майна», позивача виключено з Переліку нотаріусів якими в умовах воєнного стану вчиняються нотаріальні дії щодо цінного майна, у зв`язку з невідповідністю критерію, визначеному абзацом 2 підпунктом 9 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №164 "Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану".

При цьому, згідно з пунктом 3 наказу Міністерства юстиції України № 3038/5 від 23.08.2023 року Державному підприємству «Національні інформаційні системи» забезпечено доступ нотаріусів, включених до переліку, до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України.

Підставою для прийняття оскаржуваного наказу стали висновки позапланової перевірки Центральним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Київ) приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_1., під час якої встановлено, що позивач вчиняла виконавчі написи на кредитних договорах, які не були нотаріально посвідченими, а саме 06.04.2020 року, 08, 11, 12, 20 та 26 травня 2020 року, однак 19.06.2020 року, їх скасувала.

На переконання позивача, такий наказ є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки всі виконавчі написи вчинені на кредитних договорах, які не були нотаріально посвідченими, самостійно скасовані та про їх скасування повідомлено Міністерство юстиції України до включення її до Переліку нотаріусів якими в умовах воєнного стану вчиняються нотаріальні дії щодо цінного майна.

Вподальшому, 06.09.2023 року Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) внесло подання Вищій кваліфікаційній комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України про анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю, виданого на ім`я ОСОБА_1 на підстав підпунктів «з», «і» пункту 2 частини першої статті 12 Закону України «Про нотаріат», а саме набрання законної сили рішенням суду про порушення нотаріусом вимог законодавства при вчиненні ним нотаріальної дії; неодноразового порушення нотаріусом правил професійної етики, затверджених Міністерством юстиції України.

Наказом Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)1108/7 від 06.09.2023 року зупинено нотаріальну діяльність приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_1. тимчасово з 07.09.2023 року, але не більше як на шість місяців, до вирішення питання про анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю №3353, виданого Міністерством юстиції України 30.03.1999 року на ім?я ОСОБА_2 .

Поряд з цим, суд вважає за необхідне зазначити, що ухвалою суду від 11.09.2023 року відмовлено у задоволенні заяви представника позивача про забезпечення адміністративного позову шляхом:

- зупинення дії пункту 1 наказу Міністерства юстиції України №3038/5 від 23.08.2023 «Про внесення змін до переліку нотаріусів, якими в умовах воєнного стану вчиняються нотаріальні дії щодо цінного майна», частині виключення приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_1 з Переліку нотаріусів якими в умовах воєнного стану вчиняються нотаріальні дії щодо цінного майна;

- зобов`язання Державного підприємства «Національні інформаційні системи» відновити доступ приватному нотаріусу Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Втім, звертаючись із заявою про забезпечення позову від 10.10.2023 року заявником наведено інші мотиви та повідомлено про суттєві зміни обставин справи, а саме зупинення її нотаріальної діяльності та внесення Вищій кваліфікаційній комісії нотаріату подання про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

Дійсно, після подачі позовної заяви до суду Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) тимчасово зупинило нотаріальну діяльності позивача та звернулося до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України з проханням розглянути подання про анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю №3353, виданого Міністерством юстиції України 30.03.1999 року на ім?я ОСОБА_2 .

Ці обставини зумовили позивача звернутись до суду із заявою про збільшення позовних вимог та просити суд:

- визнати протиправним та скасувати абзац 5 пункту 1 наказу Міністерства юстиції України №3038/5 від 23.08.2023 «Про внесення змін до переліку нотаріусів, якими в умовах воєнного стану вчиняються нотаріальні дії щодо цінного майна», частині виключення приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_1 з переліку нотаріусів якими в умовах воєнного стану вчиняються нотаріальні дії щодо цінного майна та як наслідок включити приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_1 до переліку нотаріусів, якими в умовах воєнного стану вчиняються нотаріальні дії щодо цінного майна;

- визнати протиправним та скасувати наказ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)1108/7 від 06.09.2023 року «Про тимчасове зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса ОСОБА_1 »;

- визнати протиправними дії Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) стосовно внесення Подання до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України про анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю № 3353, виданого Міністерством юстиції України 30 березня 1999 року на ім?я ОСОБА_4 .

З наведеного слідує, що наслідком не вжитих судом заходів забезпечення позову, на підставі первинно поданої позивачем заяви є можливі порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів позивача, в той час, як метою забезпечення позову є уникнення можливих порушень в майбутньому, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

В даному випадку, необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу може призведе до реалізації наданих Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату повноважень на ухвалення рішення про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, що очевидно утруднить чи навіть унеможливить виконання рішення суду в разі задоволення позову.

На думку суду, на сьогодні існує реальна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення по даній справі, оскільки у разі реалізації наданих ВККН повноважень, даний спір фактично втратить сенс та, з огляду на фактичні обставини, може призвести до виникнення нових спорів.

Також, слід вказати, що зупинивши нотаріальну діяльність позивача до вирішення питання про анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю, відповідач фактично позбавив можливості позивача отримувати дохід від професійної чи іншої діяльності. При цьому, у позивача є зобов`язання перед державою у вигляді сплати податків та виплати заробітної плати помічнику не зважаючи на фактичне зупинення її діяльності.

Разом з тим, суд вважає, що передумовою настання таких наслідків як внесення подання про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, його подальший розгляд Вищою кваліфікаційною комісією нотаріату та зупинення нотаріальної діяльності є встановлені Центральним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Київ), під час позапланової перевірки позивача, невідповідність останньої критеріям, визначеним абзацом 2 підпунктом 9 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №164 "Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану", що стало наслідком виключення її з Переліку нотаріусів якими в умовах воєнного стану вчиняються нотаріальні дії щодо цінного майна.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги дії відповідачів щодо реалізації наданих їм повноважень на зупинення та можливе анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю, з метою тимчасового зупинення настання негативних наслідків для позивача до перевірки правомірності вчинених відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, відповідних дій, суд вважає за необхідне вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії пункту 1 наказу Міністерства юстиції України №3038/5 від 23.08.2023 «Про внесення змін до переліку нотаріусів, якими в умовах воєнного стану вчиняються нотаріальні дії щодо цінного майна», в частині виключення приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_1 з Переліку нотаріусів якими в умовах воєнного стану вчиняються нотаріальні дії щодо цінного майна та дії наказу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)1108/7 від 06.09.2023 року «Про тимчасове зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса ОСОБА_1 ".

Крім того, оскільки оскарження подання про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю не перешкоджає його розгляду Комісією, що на думку суду, свідчить про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, оскільки у разі прийняття рішення про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю позивач буде змушена докласти значних зусиль та витрат для їх відновлення, а тому Вищій кваліфікаційній комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України слід заборонити вчиняти дії щодо розгляду подання про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_1 та приймати рішення за результатами цього розгляду.

При цьому, суд враховує, що вжиті заходи забезпечення позову у такий спосіб не є рішенням по суті спору та у жодному разі не вирішує спір по суті, оскільки відповідно до положень частини 1 статті 151 КАС України позов може бути забезпечено зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта.

Якщо предметом позову є вимога про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень, метою вирішення спору по суті є остаточне вирішення питання про те, чи прийнято оскаржуваний акт індивідуальної дії з дотриманням ч. 2 ст. 2 КАС України, чи порушують оскаржуваним актом індивідуальної дії права позивача, та чи підлягає скасуванню акт індивідуальної дії, якщо він є протиправним та порушує права позивача.

Також, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 151 КАС України захід забезпечення позову у вигляді зупинення дії індивідуального акта має схожі, водночас не тотожні з вирішенням спору по суті ознаки, а саме дія владно-управлінської функції оскаржуваного акта індивідуальної дії відносно позивача на певний час (протягом дії заходів забезпечення позову) призупиняється. При цьому, суд, за виключенням випадків очевидної протиправності, утримується від висновків щодо законності оскаржуваного акта. У разі, відмови від позову, дія владно-управлінської функції оскаржуваного рішення відновлюється, та до позивача продовжують застосовуватись наслідки, передбачені таким актом з моменту його ухвалення.

Отже, хоча наслідки ухвалення рішення по суті і наслідки вжиття заходів забезпечення позову у вигляді зупинення дії оскаржуваного індивідуального акта є схожими і полягають у не розповсюдженні дії та наслідків оскаржуваного рішення на позивача, вони, при цьому, не є тотожними і саме по собі вжиття заходів забезпечення позову у вигляді зупинення дії оскаржуваного рішення, у жодному разі не призводять до вирішення спору по суті, оскільки такий спосіб забезпечення позову прямо передбачений положеннями чинного процесуального законодавства, та суд не вдається до констатації та встановлення факту протиправності оскаржуваного рішення, та головне, дія заходів забезпечення позову обмежена у часі і жодним чином не є остаточною.

Більше того, будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є надання тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується за наявності об`єктивних обставин, котрі дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

При цьому, відповідний процесуальний документ лише тимчасово зупиняє настання негативних наслідків для заявника, до перевірки правомірності вчинених відповідачем як суб`єктом владних повноважень відповідних дій, - до набрання законної сили судовим рішенням у справі.

Що стосується визначеного позивачем порядку та способу виконання ухвали про забезпечення позову, зокрема, шляхом зобов?язання Державного підприємства «Національні інформаційні системи» відновити доступ приватному нотаріусу Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, то суд вважає, що ухвала суду є обов`язковою для виконання усіма суб`єктами владних повноважень які приймають участь та задіяні у спірних правовідносинах, а тому не потребує додаткового окреслення щодо зобов`язання вчинення дій, як порядку її виконання.

З урахуванням вищевикладених мотивів та встановлених судом, на підставі поданих позивачем доказів, обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 156, 248, 256, 294 КАС України, -

у х в а л и в :

Заяву про забезпечення позову приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_1 задовольнити.

Вхити заходи забезпечення позову до набрання законної сили рішенням суду у даній справі шляхом:

- зупинення дії пункту 1 наказу Міністерства юстиції України №3038/5 від 23.08.2023 «Про внесення змін до переліку нотаріусів, якими в умовах воєнного стану вчиняються нотаріальні дії щодо цінного майна», в частині виключення приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_1 з Переліку нотаріусів якими в умовах воєнного стану вчиняються нотаріальні дії щодо цінного майна;

- зупинення дії наказу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)1108/7 від 06.09.2023 року «Про тимчасове зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса ОСОБА_1 » ;

- заборони Вищій кваліфікаційній комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України вчиняти дії щодо розгляду подання про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_1 та приймати рішення за результатами цього розгляду.

Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання).

Суддя Дончик Віталій Володимирович