Справа № 440/11322/23
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2023-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 року м. ПолтаваСправа №440/11322/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шевякова І.С. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Державної міграційної служби України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Полтавській області від 03.02.2023 про припинення громадянства України ОСОБА_1 ;

зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Полтавській області прийняти декларацію форми 45 про відмову від громадянства Російської Федерації і видати довідку про реєстрацію громадянином України.

Під час розгляду справи суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі також позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до управління Державної міграційної служби України в Полтавській області (далі також відповідач, УДМС України в Полтавській області) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 14.08.2023 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи /а.с. 58-59/.

Аргументи учасників справи

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що у 2020 році набув громадянство України та зобов`язався припинити громадянство російської федерації протягом двох років, однак, відповідач, відмовивши у прийнятті декларації про відмову від іноземного громадянства, не врахував, що позивач не може отримати та подати документ про припинення громадянства з незалежних він нього причин, а саме у зв`язку з призупиненням діяльності російських закордонних установ в Україні, розривом дипломатичних відносин та закриттям дипломатичних установ.

Позивач стверджував, що 28.01.2022 звернувся зі заявою до посольства російської федерації в м. Києві з проханням вийти з громадянства росії в спрощеному порядку, але офіційну відповідь не отримав. Листування з російським посольством проводилось електронними засобами.

ОСОБА_1 наголошував, що неотримання ним документа про припинення громадянства російської федерації відбулось з незалежних від нього причин, а саме: карантинні обмеження через коронавірусну хворобу (COVID-19) та оголошення воєнного стану, у зв`язку із чим позивач відповідно до пункту 2 частини другої статті 9 Закону України "Про громадянство України" має право на подання декларації про відмову від іноземного громадянства. Однак, відповідач, вирішуючи питання про прийняття декларації позивача, обмежився лише роз`ясненням норм законодавства щодо процедури припинення іноземного громадянства, не прийняв декларацію та не надав мотивування відмови в прийнятті такої декларації.

11.09.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача просила суд відмовити у задоволенні позову. Зазначала, що 28.02.2020 позивач звернувся до УДМС України в Полтавській області зі заявою про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням, вказавши, що він перебуває в громадянстві російської федерації та надавши також паспортний документ російської федерації серії № НОМЕР_1 , виданий 14.09.2011 ФМС 29002.

При цьому разом із встановленим переліком документів, позивач подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, в якому зазначав про те, що:

- зобов`язується протягом двох років з моменту набуття громадянства України припинити громадянство росії;

- подати до органу , що видав тимчасове посвідчення громадянина України, документ про припинення громадянства росії;

- у разі неотримання з незалежних від нього причин документа про припинення громадянства російської федерації зобов`язується подати декларацію про відмову від громадянства цієї держави і повернути національний паспорт громадянина рф до уповноваженого органу цієї держави.

Представник відповідача звертала увагу на те, що позивач був ознайомлений з тим, що в разі невиконання ним поданого зобов`язання, громадянство України буде скасовано на підставі статті 21 Закону №2235-III.

Позивач набув громадянство України 20 липня 2020 року та до 20 липня 2022 року повинен був надати до органу міграційної служби підтвердження виконання зобов`язання взятого на себе, щодо припинення іноземного громадянства, в даному випадку громадянства - рф.

З посиланням на абзац тринадцятий статті 1, частину п`яту статті 8 Закону України "Про громадянство України", представник відповідача зазначила, що законом визначено виключний перелік підстав для визнання причин неотримання документа про припинення іноземного громадянства незалежними від особи, при цьому особа має вчинити дії щодо виходу з громадянства, а саме звернутись до відповідного органу з клопотанням.

Як доказ звернення із відповідним клопотанням позивач надав суду копію заяви до посольства російської федерації про вихід із громадянства російської федерації. Однак, доказів направлення такої заяви уповноваженому органу російської федерації з питань громадянства, позивач суду не надав.

Тобто, позивачем не надано належних доказів на підтвердження факту звернення/прийняття клопотання уповноваженим органом російської федерації.

Щодо посилання позивача у позові на постанову Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №165 "Про зупинення строків надання адміністративних послуг та видачі документів дозвільного характеру" як на підставу продовження строку для подання довідки про вихід із громадянства рф або декларації про відмову від громадянства рф представник відповідача зауважила, що припинення строків надання адміністративних послуг згідно постанови Кабміну від 28.02.2022 №165 стосується лише суб`єктів їх надання та трактується позивачем на свою користь безпідставно, без належного обґрунтування.

Наголошувала, що під час воєнного стану, запровадженого в Україні у зв`язку із збройною агресією рф, зміни до Закону в частині виконання взятого іноземцем зобов`язання припинити іноземне громадянством, не вносилися /а.с. 62-67/.

Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Обставини справи, встановлені судом

Позивач, громадянин російської федерації ОСОБА_1 , звернувся 28.02.2020 до УДМС України в Полтавській області зі заявою про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням /а.с. 72-73/.

28.02.2020 позивачем було власноруч підписано зобов`язання, що протягом двох років з моменту набуття громадянства України ним буде припинено громадянство російської федерації і подано до органу, що видав тимчасове посвідчення громадянина України, документ про припинення громадянства рф, виданий уповноваженим на те органом цієї держави /а.с.74/.

20.07.2020 відповідачем прийнято рішення про оформлення громадянину російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Архангельськ/СРСР, набуття громадянства України відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про громадянство України" та 07.08.2020 видано довідку про реєстрацію особи громадянином України № 238/2020 /а.с. 113/.

06.10.2020 УДМС України в Полтавській області на ім`я ОСОБА_1 оформлено тимчасове посвідчення громадянина України серії НОМЕР_2 строком дії до 20.07.2022 /а.с. 118/.

Листом від 29.11.2022 №5301.41/17653-22 відповідач поінформував територіальний підрозділ за місцем проживання ОСОБА_1 про відсутність відомостей про виконання ОСОБА_1 взятого при подачі заяви зобов`язання припинити іноземне громадянство російської федерації протягом 2 років з моменту набуття громадянства України та про необхідність проведення перевірки наявності або відсутності обставин, які перешкодили особі своєчасно надати відповідні документи /а.с. 155, зворотній бік/.

06.12.2022 ОСОБА_1 надано письмові пояснення працівникам міграційної служби України /а.с. 119/.

Горішньоплавнівським відділом УДМС в Полтавській області направлено відповідачу подання від 06.12.2022 про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України відносно ОСОБА_1 /а.с. 116-117/

За поданням Горішньоплавнівського відділу 03.02.2023 УДМС України у Полтавській області відповідно до статті 21 Закону прийнято рішення про скасування рішення УДМС у Полтавській області від 20.07.2020 про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до частини першої статті 8 Закону ОСОБА_1 /а.с. 117, зворотній бік/.

Позивач 22.02.2023 надав до Горішньоплавнівського відділу заяву, якою повідомив про неможливість повернення тимчасового посвідчення громадянина України у зв`язку із його втратою /а.с. 128/.

22.02.2023 ОСОБА_1 отримав довідку про припинення громадянства України від 04.02.2023 /а.с. 128, зворотній бік/.

До УДМС 13.03.2023 засобами поштового зв`язку надійшла заява ОСОБА_1 від 02.03.2023, до якої було додано декларацію про відмову від іноземного громадянства зі зазначенням підстави, що вартість оформлення виходу з громадянства російської федерації становила 130 доларів США і станом на 20.07.2020 складала 3556,8 грн., що перевищує половину розміру мінімальної заробітної плати, установленого законом в Україні на момент, коли особа набула громадянство України /а.с. 134 - 143/.

Аналогічна заява від 02.03.2023 ОСОБА_1 зареєстрована 10.03.2023 у Горішньоплавнівському секторі /а.с. 147-154/.

Листом від 23.03.2023 відповідачем надано відповідь за №5301.4.1-3590/53.2-23, у якій повідомлено, що декларація від 02.03.2023 про відмову від іноземного громадянства не має жодних правових наслідків, оскільки підстави для її подання станом на 23.03.2023 у ОСОБА_1 відсутні. Роз`яснено, що 03.02.2023 у зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 взятого зобов`язання припинити громадянство рф та не наданням документа про припинення іноземного громадянства, Управлінням відповідно до статті 21 Закону було скасовано рішення про набуття громадянства України від 20.07.2020 /а.с. 144/.

Вважаючи рішення відповідача від 03.02.2023 про скасування рішення УДМС України в Полтавській області від 20.07.2020 про оформлення набуття громадянства України протиправним, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Норми права, які підлягають застосуванню

Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб, визначено Законом України "Про громадянство України" від 18.01.2001 № 2235-III (далі за текстом - Закон №2235-III, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до визначень, які містить частина перша статті 1 Закону №2235-III, громадянство України це правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках; громадянин України це особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України.

Статтею 6 Закону №2235-III закріплено підстави набуття громадянства України, зокрема, згідно з пунктом 2 частини першої цієї статті громадянство України набувається за територіальним походженням.

Так, особа (іноземець або особа без громадянства), яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24.08.1991 на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), а також її неповнолітні діти мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням (частина перша статті 8 Закону №2235-III).

Відповідно до частини п`ятої статті 8 Закону №2235-III іноземці, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство (підданство), повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації їх громадянами України. Іноземці, які мають усі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання документа про припинення громадянства (підданства), але з незалежних від них причин не можуть отримати його, подають декларацію про відмову від іноземного громадянства.

При цьому, зобов`язання припинити іноземне громадянство - письмово оформлена заява іноземця про те, що в разі набуття громадянства України він припинить громадянство (підданство) іншої держави або громадянства (підданства) інших держав і протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України подасть документ про припинення громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав до органу, що видав йому тимчасове посвідчення громадянина України (частина перша статті 1 Закону №2235-III).

Відповідно до частини дванадцятої статті 8 Закону №2235-III особа, яка набула громадянство України і подала декларацію про відмову від іноземного громадянства, зобов`язується повернути паспорт іноземної держави до уповноважених органів цієї держави. Вимога про взяття зобов`язання повернути паспорт іноземної держави не поширюється на осіб, яких визнано біженцями або яким надано притулок в Україні.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону №2235-III декларацією про відмову від іноземного громадянства є документ, у якому іноземець, який узяв зобов`язання припинити іноземне громадянство і в якого існують незалежні від нього причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) або іноземних громадянств (підданств), засвідчує свою відмову від громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав.

Частиною першою статті 9 Закону №2235-III передбачено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути за їх клопотаннями прийняті до громадянства України.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 9 Закону №2235-III однією з умов прийняття до громадянства України, зокрема, є подання декларації про відсутність іноземного громадянства (для осіб без громадянства) або зобов`язання припинити іноземне громадянство (для іноземців).

У статті 9 цього Закону також передбачено, що іноземці, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство (підданство), повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту прийняття їх до громадянства України. Іноземці, які мають усі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання документа про припинення громадянства (підданства), але з незалежних від них причин не можуть отримати його, подають декларацію про відмову від іноземного громадянства.

При цьому, незалежною від особи причиною неотримання документа про припинення іноземного громадянства є невидача особі, в якої уповноважені органи держави її громадянства прийняли клопотання про припинення іноземного громадянства (підданства), уповноваженим органом такої держави документа про припинення громадянства (підданства) особи у встановлений законодавством іноземної держави строк (крім випадків, коли особі було відмовлено у припиненні громадянства) чи протягом двох років з дня подання клопотання, якщо строк не встановлено, або відсутність у законодавстві іноземної держави процедури припинення її громадянства за ініціативою особи чи нездійснення такої процедури (частина перша статті 1 Закону №2235-III).

Указом Президента України від 27.03.2001 №215 затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі за текстом - Порядок).

Зазначений Порядок визначає перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України.

Відповідно до пункту 28 Порядку для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, дід чи баба якої народилися до 24.08.1991 на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент їх народження до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону України "Про громадянство України"), подає документи, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 24 цього Порядку:

а) заяву про набуття громадянства України за територіальним походженням;

б) дві фотокартки (розміром 35х45 мм);

в) один із таких документів: - декларацію про відсутність іноземного громадянства - для осіб без громадянства; - зобов`язання припинити іноземне громадянство - для іноземців. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Подання зобов`язання припинити іноземне громадянство не вимагається від іноземців, які є громадянами (підданими) держав, законодавство яких передбачає автоматичне припинення особами громадянства (підданства) цих держав одночасно з набуттям громадянства іншої держави, або якщо міжнародні договори України з іншими державами, громадянами яких є іноземці, передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України; - декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства разом із документом, що підтверджує надання особі статусу біженця чи притулку в Україні, - для іноземців, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні; - декларацію про відмову особи, яка є громадянином Російської Федерації і зазнала переслідувань через політичні переконання у країні своєї громадянської належності, від іноземного громадянства разом із документом, що підтверджує переслідування через політичні переконання (довідка Міністерства закордонних справ України, дипломатичного представництва чи консульської установи України, видана в установленому Кабінетом Міністрів України порядку), - для іноземців, які є громадянами Російської Федерації та зазнали переслідувань через політичні переконання у країні своєї громадянської належності; - заяву про зміну громадянства - для іноземців, які є громадянами держав, міжнародні договори України з якими передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України;

г) копію свідоцтва про народження або інший документ, що підтверджує факт народження особи на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту;

а також: а) документ, що підтверджує факт народження діда чи баби заявника на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту; б) документи, що засвідчують родинні стосунки заявника відповідно з дідом чи бабою, які народилися на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту.

Висновки щодо правозастосування

20.07.2020 відповідачем прийнято рішення про оформлення ОСОБА_1 набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про громадянство України"; 07.08.2020 оформлено довідку №238/2020 про реєстрацію особи громадянином України на ім`я ОСОБА_1 , яка була надана особою при оформленні тимчасового посвідчення громадянина України; 06.10.2020 відповідачем на ім`я ОСОБА_1 оформлено тимчасове посвідчення громадянина України серії НОМЕР_2 строком дії до 20.07.2022.

При цьому, позивачем 28.02.2020 подано зобов`язання, що протягом двох років з моменту набуття громадянства України ним буде припинено громадянство російської федерації і подано до органу, що видав тимчасове посвідчення громадянина України, документ про припинення громадянства рф, виданого уповноваженим на те органом цієї держави.

Відповідно до статті 1 Закону №2235-III зобов`язання припинити іноземне громадянство - письмово оформлена заява іноземця про те, що в разі набуття громадянства України він припинить громадянство (підданство) іншої держави або громадянства (підданства) інших держав і протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України подасть документ про припинення громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав до органу, що видав йому тимчасове посвідчення громадянина України.

Згідно зі статтею 8 Закону №2235-III іноземці, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство (підданство), повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації їх громадянами України.

Якщо іноземці, маючи всі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання такого документа, з незалежних від них причин не можуть отримати його, вони подають декларацію про відмову від іноземного громадянства.

Декларація про відмову від іноземного громадянства - документ, у якому іноземець, який узяв зобов`язання припинити іноземне громадянство і в якого існують незалежні від нього причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) або іноземних громадянств (підданств), засвідчує свою відмову від громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав.

Відповідно до статті 1 Закону №2235-III незалежними від особами причинами неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) є невидача особі, в якої уповноважені органи держави її громадянства (підданства) прийняли клопотання про припинення іноземного громадянства (підданства), уповноваженим органом такої держави документа про припинення громадянства (підданства) особи у встановлений законодавством іноземної держави строк (крім випадків, коли особі було відмовлено у припиненні громадянства (підданства) чи протягом двох років з дня подання клопотання, якщо строк не встановлено, або відсутність у законодавстві іноземної держави процедури припинення її громадянства (підданства) за ініціативою особи чи нездійснення такої процедури.

Наведений перелік причин, що вважаються незалежними від особи - є вичерпним і закон не передбачає їх розширеного тлумачення.

Враховуючи вищевикладене, позивачу необхідно було надати документ про припинення громадянства російської федерації до УДМС України в Полтавській області або її територіальних підрозділів до 20.07.2022 або ж вичерпно: докази невидачі уповноваженими органами рф документа про припинення громадянства у встановлений строк чи докази про відсутність у законодавстві рф процедури припинення її громадянства (підданства) за ініціативою особи чи нездійснення такої процедури.

Інших варіантів правомірних дій особи українське законодавство не передбачає.

У визначений законодавством термін позивачем не надано підтверджуючих документів про існування незалежних від особи причин неотримання документа про припинення іноземного громадянства та не надано документ про припинення громадянства російської федерації.

Керівництвом УДМС України в Полтавській області прийнято рішення про скасування рішення Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області від 20.07.2020 про набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про громадянство України" у зв`язку з тим, що громадянство України було набуто, але не виконано поданого зобов`язання про припинення іноземного громадянства російської федерації протягом двох років з моменту набуття громадянства України, незалежні від особи причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства не існують.

Отже, суд констатує, що УДМС в Полтавській області діяло у відповідності та на підставі закону.

Суд зауважує, що позивач не був позбавлений можливості своєчасно здійснити процедуру виходу з громадянства російської федерації шляхом подання як клопотання (заяви) про припинення іноземного громадянства, так і декларації про відмову від громадянства російської федерації до уповноваженого органу цієї держави чи до консульства російської федерації в Україні (поштою або через представника) у строки, передбачені Законом.

Натомість, ОСОБА_1 почав вживати дії шляхом ведення листування, подання декларації про відмову від громадянства російської федерації лише після скасування відповідачем 03.02.2023 рішення від 20.07.2020 про набуття громадянства України за територіальним походженням.

У позовній заяві позивач зазначає, що з метою оформлення виходу з громадянства російської федерації 28.01.2022 він звернувся зі заявою до посольства російської федерації в м. Києві з проханням вийти з громадянства росії в спрощеному порядку, але офіційну відповідь не отримав. Листування з російським посольством проводилось електронними засобами.

При цьому, суд зауважує, що відсутні докази, які б підтверджували здійснення дій позивачем до 20.07.2022 щодо виходу з громадянства російської федерації. Також відсутні докази направлення позивачем заяви від 28.01.2022.

Ухвалою суду від 14.08.2023, яку надіслано ОСОБА_1 на електронну адресу, зазначену у позовній заяві, позивачу запропоновано надати докази ведення листування з російським посольством електронними засобами.

Однак, позивачем ані до позовної заяви, ані на пропозицію суду жодних доказів ведення листування щодо припинення громадянства не надано.

Усі дії, вчинені вже після 20.07.2022, не можуть підтверджувати виконання зобов`язання позивача припинити громадянство іноземної держави протягом двох років з моменту реєстрації громадянином України.

Крім того, посилаючись на введення в державі карантинних обмежень у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), позивач не надав суду жодного доказу на підтвердження обставин, пов`язаних із такими подіями, які мали місце у відношенні безпосередньо до нього та перешкоджали своєчасному зверненню до Консульства рф в Україні.

Розрив Україною дипломатичних відносин з російською федерацією у лютому 2022 року не впливає на правомірність оскаржуваного рішення УДМС у Полтавській області, оскільки позивач у будь-який час, починаючи з 20.07.2020, міг звернутись із відповідною заявою до дипломатичного (консульського) представництва російської федерації, яке може бути розташоване на території будь-якої держави, однак цього не зробив.

Отже, подання ОСОБА_1 декларації від 02.02.2023 про відмову від іноземного громадянства без актуальної (вже після скасування рішення про набуття громадянства), незалежної причини її подання, є необґрунтованим заходом і не може вплинути на оцінку законності оскаржуваного рішення УДМС України ва Полтавській області.

Суд наголошує, що позивач зобов`язався протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України подати до органу, що видав йому тимчасове посвідчення громадянина України, документ про припинення громадянства рф, виданий уповноваженим на те органом цієї держави, а у разі неотримання ним з незалежних від нього причин документа про припинення громадянства рф, зобов`язався подати декларацію про відмову від громадянства цієї держави і повернути національний паспорт громадянина рф до уповноваженого органу цієї держави, однак жодних дій до виконання зобов`язання реально не вчинив, а подана ним декларація про відмову від іноземного громадянства від 02.03.2023, подана з порушенням строку та без актуальної незалежної причини для її подання.

Отже, позов до задоволення не підлягає.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення правомірно прийнято відповідачем, з урахуванням пасивної поведінки позивача та ігноруванням ним вимог чинного законодавства України протягом тривалого часу.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30.06.2022 у справі №280/7910/20.

Розподіл судових витрат

Оскільки суд відмовляє в задоволенні позову, то згідно з вимогами статті 139 КАС України судові витрати на користь позивача не стягуються.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 ) до Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області (вул. Пушкіна, буд. 63, м. Полтава, Полтавська область, 36039, код ЄДРПОУ 3782929) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.С. Шевяков