Справа № 480/9246/23
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2023-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 жовтня 2023 року Справа № 480/9246/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Осіпової О.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/9246/23 за позовом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради до Приватного підприємця ОСОБА_1 про скасування реєстрації декларації,-
В С Т А Н О В И В:
Управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради, звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Приватного підприємця ОСОБА_1 , в якій посить:
При цьому, оскільки об`єкт будівництва належав до III категорії складності, то після набрання чинності Законом № 1817- VIII від 17.01.2017 року об`єкт належить до об`єктів із середніми (СС2) наслідками.
Зазначає, що відповідачем було наведено недостовірні дані у декларації про початок виконання будівельних робіт в частині зазначення інформації щодо містобудівних умов та обмежень, оскільки останні ним не було отримано, а зазначені в декларації архітектурно-планувальні завдання, видані 24.12.2006 року № 437, втратили чинність 06.09.2008р. та повторно ПП ОСОБА_1 всупереч п.5 Порядку надання архітектурно-планувального завдання та технічних умов щодо інженерного забезпечення об`єкта архітектури і визначення розміру плати за їх видачу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1999 року №2328 (чинною на момент видачі АПЗ), для отримання архітектурно-планувального завдання або містобудівних умов та обмежень до Управління архітектури та містобудування не звертався, що є істотним порушенням будівельних норм, стандартів та правил.
Ухвалою від 25.08.2023р. позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.
Ухвалою від 05.09.2023р. провадження у справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, встановлено відповідачу 15-денний строк для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та відзиву на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 162 КАС України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.
Проте у встановлений судом строк відзив ПП ОСОБА_1 , який отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі, подано не було, тому відповідно до ч.6 ст. 162 КАС України суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 16.06.2023 року до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради надійшло звернення гр. ОСОБА_2 вх. № 47/29.01-13 щодо перевірки достовірності даних, наведених у декларації про початок виконання будівельних робіт по АДРЕСА_1 .
В межах розгляду цього звернення Управлінням було встановлено, що 29.12.2005 року рішенням Сумської міської ради № 1585-МР «Про затвердження договорів оренди земельних ділянок та договорів про внесення змін до договорів оренди земельних ділянок» затверджено договір оренди земельної ділянки від 26.12.2005 року про надання в оренду ФОП ОСОБА_1 земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно з цим договором земельна ділянка була надана відповідачу в оренду під розташування магазину, згідно з Українським класифікатором цільового призначення - землі комерційного використання.
Відповідно до переліку архітектурно-планувальних завдань, зареєстрованих Управлінням архітектури та містобудування Сумської міської ради, у 2006 році Приватному підприємцю ОСОБА_1 було видано архітектурно-планувальне завдання на об`єкт «Розташування магазину за адресою АДРЕСА_2 ».
Згідно з листом Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради від 25.07.2011 року № 1035/11.01-13, 06.09.2006 року управлінням архітектури та містобудування Сумської міської ради було погоджено архітектурно-планувальне завдання № 2110/01-12.3 на проектування магазину по АДРЕСА_2 , виконане на замовлення підприємця ОСОБА_1 . Термін дії виданого архітектурно-планувального завдання сплив 06.09.2008 року.
Згідно з пунктом 13 «Інформація про містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки» цієї декларації, зазначено містобудівні умови та обмеження видані Міським управлінням архітектури міста Суми від 24.12.2006 року № 437.
Проте, відповідно до переліку архітектурно-планувальних завдань, зареєстрованих Управлінням архітектури та містобудування Сумської міської ради, у 2006 році Приватному підприємцю ОСОБА_1 було видано архітектурно-планувальне завдання на об`єкт «Розташування магазину за адресою АДРЕСА_2 ».
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів визначено Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VI (далі - Закон № 3038-ІV).
Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюють органи державного архітектурно-будівельного контролю, визначені статтею 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».
Згідно зі ст. 41 Закону № 3038-ІV державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.
Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 6 Закону № 3038-ІV управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, органами державного архітектурно-будівельного контролю, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування.
До уповноважених органів містобудування та архітектури належать органи, визначені у статті 13 Закону України «Про архітектурну діяльність».
До органів державного архітектурно-будівельного контролю належать:
1) структурні підрозділи з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій;
2) виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад.
Відповідно до положення про Управління державного архітектурно- будівельного контролю Сумської міської ради, затвердженого рішенням Сумської міської ради від 23.11.2022 року №3210-МР, Управління є виконавчим органом Сумської міської ради, основними завданнями якого є здійснення відповідно до законодавства державного архітектурно-будівельного контролю та виконання дозвільних та реєстраційних процедур у сфері містобудівної діяльності.
Статтею 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» від 20 травня 1999 року № 687-XIV (далі - Закон № 687-XIV) визначено, що будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".
Відповідно до ст. 1 Закону № 3038-VІ (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) замовник - це фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.
Згідно зі ст. 4 Закону № 3038-VІ (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) об`єктом будівництва є будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення, їх комплекси та частини, лінійні об`єкти інженерно-транспортної інфраструктури.
Суб`єктами містобудування є, поміж іншого, фізичні та юридичні особи.
Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.8 Закону №3038-VІ планування та забудова земельних ділянок здійснюється їх власниками чи користувачами в установленому законодавством порядку.
Згідно зі ст.26 Закону № 3038-VІ забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва. Суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів. Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.
Проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 3-1) отримання права на виконання підготовчих та будівельних робіт у випадках, визначених цим Законом; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 4-1) державна реєстрація спеціального майнового права на об`єкт незавершеного будівництва та майбутній об`єкт нерухомості у випадках, визначених законом; 4-2) проведення контрольного геодезичного знімання закінчених будівництвом об`єктів (крім об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1)) та здійснення їх технічної інвентаризації (крім об`єктів, перелік яких визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування); 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; 6) державна реєстрація права власності на закінчений будівництвом та прийнятий в експлуатацію у випадках, визначених цим Законом, об`єкт (його складову).
Відповідно до ч.1-2, 8-10 ст.29 Закону № 3038-VІ основними складовими вихідних даних є: 1) містобудівні умови та обмеження; 2) технічні умови; 3) завдання на проектування.
Фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва.
Містобудівні умови та обмеження є чинними до завершення будівництва об`єкта незалежно від зміни замовника. Внесення змін до містобудівних умов та обмежень може здійснювати орган, що їх надав, за заявою замовника або за рішенням суду.
Завдання на проектування об`єктів будівництва складається і затверджується замовником за погодженням із проектувальником.
Завдання на проектування визначає обґрунтовані вимоги замовника до планувальних, архітектурних, інженерних і технологічних рішень об`єкта будівництва, його основних параметрів, вартості та організації його будівництва і складається з урахуванням технічних умов, містобудівних умов та обмежень.
Згідно з ч.1 ст.31 Закону № 3038-VI проектна документація на будівництво об`єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм і правил та затверджується замовником.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення містобудівної діяльності» № 1817-УІІІ від 17.01.2017 року до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» були внесені зміни, відповідно до яких: частина 1 ст. 34 Закону викладена в наступній редакції: Замовник має право виконувати будівельні роботи після: 1) подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України; 2) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (ССЗ) наслідками або підлягають оцінці впливу га довкілля згідно із Законом України «Про оцінку впливу довкілля».
Відповідно до п. 2, п. 4 та 5 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення містобудівної діяльності» зареєстровані до набрання чинності цим Законом декларації про початок виконання підготовчих/будівельних робіт є чинними до завершення будівництва об`єктів, крім випадків їх скасування відповідно до пункту 3 цього розділу.
Внесення змін до зареєстрованих в установленому законодавством порядку декларацій про початок виконання підготовчих та/або будівельних робіт, а також надання іншої інформації, обов`язковість якої для замовників визначена законодавством, здійснюється в порядку, визначеному законодавством для будівництва об`єктів будівництва відповідного класу наслідків (відповідальності).
З дня набрання чинності цим Законом об`єкти будівництва: І та II категорії складності належать відповідно до об`єктів з незначними (СС1) наслідками; III (крім об`єктів, які виробляють електричну енергію з енергії вітру) та IV категорій складності належать відповідно до об`єктів з середніми (СС2) наслідками; V категорія складності належать відповідно до об`єктів із значними (ССЗ) наслідками.
При цьому, оскільки об`єкт будівництва належав до III категорії складності, то після набрання чинності Законом № 1817- VIII від 17.01.2017 року об`єкт належить до об`єктів із середніми (СС2) наслідками.
Відповідно до ч. 8 ст. 36 Закону № 3038-VІ замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданому ним повідомленні про початок виконання будівельних робіт, та за виконання будівельних робіт без повідомлення.
Відповідно до ч. 2 ст. 39-1 Закону № 3038-VI у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, а також у разі набрання законної сили судовим рішенням про скасування містобудівних умов та обмежень відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду звертається до суду із позовом про скасування реєстрації такої декларації або про припинення права на виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення.
Відомості про набрання законної сили судовим рішенням про скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або права на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення, вносяться до Реєстру будівельної діяльності.
Таким чином, скасування права на початок виконання підготовчих або будівельних робіт та реєстрації декларації може бути у разі виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю факту наведення у ній недостовірних даних, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом.
Отже, виключною підставою для скасування права на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі відповідного повідомлення, та декларації про готовність об`єкта до експлуатації є встановлений факт здійснення самочинного будівництва, зокрема, якщо: 1) будівництво здійснюється на земельній ділянці, що не відведена для цієї мети; 2) будівництво здійснюється за відсутності документа, який дає право виконувати будівельні роботи; 3) будівництво здійснюється за відсутності затвердженого проекту або будівельного паспорту; 4) скасовано містобудівні умови та обмеження.
При цьому, виявлені недостовірні дані, зазначені у деклараціях про початок виконання будівельних робіт або про введення в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, повинні відповідати одній із зазначених умов, які дають підстави вважити об`єкт самочинним будівництвом.
Наявність даних, які не свідчать про самочинне будівництво, не є підставою для скасування права на виконання будівельних, набуте на підставі відповідного повідомлення, та для скасування реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта, однак, може бути підставою для притягнення винних осіб до відповідальності іншого характеру.
При цьому, суд вважає необхідним відмітити, що ч. 2 ст. 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року передбачає випадки, за яких орган державного архітектурно-будівельного контролю звертається до суду з позовом про скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або припинення права на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення. Дана норма не врегульовує підстав для припинення права на початок виконання будівельних робіт, що виникло на підставі декларації про початок виконання будівельних робіт, яка зареєстрована в установленому законом порядку до вступу в дію Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення містобудівної діяльності» № 1817-VІІІ від 17.01.2017 року.
Натомість, підстави та порядок скасування декларації про початок будівельних робіт, яка зареєстрована в установленому законом порядку до вступу в дію Закону № 1817-VІІІ, врегульовані спеціальною нормою права, а саме п. 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону, відповідно до якого зареєстровані до набрання чинності цим Законом декларації про початок виконання підготовчих та/або будівельних робіт можуть бути скасовані відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у разі: 1) подання замовником заяви про скасування декларації про початок виконання підготовчих та/або будівельних робіт; 2) наявності відомостей про припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичною особою підприємцем (замовником), смерті фізичної особи - замовника або визнання її безвісно відсутнім; 3) встановлення під час перевірки порушень вимог містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень, невідповідності об`єкта будівництва проектній документації на будівництво такого об`єкта та вимогам будівельних норм, стандартів і правил, порушень містобудівного законодавства, невиконання вимог приписів посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю; 4) скасування містобудівних умов та обмежень; 5) виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта; 6) Виконання будівельних робіт, не передбачених згідно з декларацією про початок виконання будівельних робіт.
Згідно з пунктом 13 «Інформація про містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки» даної декларації, зазначено містобудівні умови та обмеження, видані Міським управлінням архітектури міста Суми від 24.12.2006 року № 437.
Проте, відповідно до переліку архітектурно-планувальних завдань, зареєстрованих Управлінням архітектури та містобудування Сумської міської ради, у 2006 році Приватному підприємцю ОСОБА_1 було видано архітектурно-планувальне завдання на об`єкт «Розташування магазину за адресою АДРЕСА_2 ».
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про архітектурну діяльність» (у редакції, чинній на момент видачі АПЗ № 437 від 24.12.2006 року) архітектурно- планувальні завдання це - документ, який містить комплекс містобудівних та архітектурних вимог і особливих умов проектування і будівництва об`єкта архітектури, що випливають з положень затвердженої містобудівної документації, місцевих правил забудови населених пунктів, відповідних рішень органів виконавчої влади і органів місцевого самоврядування, законних прав та інтересів громадян та юридичних осіб при розташуванні об`єкта архітектури на конкретній земельній ділянці.
Згідно з Порядком надання архітектурно-планувального завдання та технічних умов щодо інженерного забезпечення об`єкта архітектури і визначення розміру плати за їх видачу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1999 року №2328 (чинною на момент видачі АПЗ), архітектурно- планувальне завдання і технічні умови є складовими частинами вихідних даних на проектування.
Пунктом 5 цього Порядку встановлено, що архітектурно-планувальне завдання діє протягом нормативного терміну проектування і будівництва об`єкта архітектури, але в будь-якому випадку не менше двох років з дати видачі вихідних даних.
Після закінчення терміну дії архітектурно-планувальне завдання підлягає перереєстрації та продовженню в місцевому органі містобудування та архітектури, який його видав.
Згідно з листом Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради від 25.07.2011 року № 1035/11.01-13, 06.09.2006 року управлінням архітектури та містобудування Сумської міської ради було погоджено архітектурно-планувальне завдання № 2110/01-12.3 на проектування магазину по АДРЕСА_2 , виконане на замовлення підприємця ОСОБА_1 . Термін дії цього архітектурно-планувального завдання сплив 06.09.2008 року.
Також даним листом було повідомлено, що повторно підприємець ОСОБА_1 для отримання архітектурно-планувального завдання або містобудівних умов та обмежень до Управління архітектури та містобудування не звертався.
Слід зазначити, що архітектурно-планувальне завдання, як складова вихідних даних для проектування було скасоване з прийняттям Закону України від 16.09.2008 року № 509-VІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сприяння будівництву» та втратою чинності у травні 2009 року постанови Кабінету Міністрів України від 20.12.1999 року №2328 «Про Порядок надання архітектурно-планувального завдання та технічних умов щодо інженерного забезпечення об`єкта архітектури і визначення розміру плати за їх видачу».
Вказаний Закон № 509-VІ набрав чинності з дня його опублікування - 14.10.2008 року, отже максимальний термін дії архітектурно-планувальних завдань, виданих для об`єктів, не розпочатих будівництвом, 14.10.2010 року. При цьому датою початку будівництва слід вважати дату отримання документа, що дає право на виконання будівельних робіт.
Документом, що став основною складовою вихідних даних після скасування АПЗ, стали містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки.
У разі коли проектно-кошторисна документація розроблена на підставі раніше отриманого АПЗ, але коригується, отримання містобудівних умов та обмежень є обов`язковою умовою.
Таким чином, відповідачем було наведено недостовірні дані у декларації про початок виконання будівельних робіт в частині зазначення інформації щодо містобудівних умов та обмежень, оскільки останні ним не було отримано, а зазначені в декларації АПЗ видані 24.12.2006 року № 437 втратили чинність, що є істотним порушенням будівельних норм, стандартів та правил, а також є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, оскільки він будується на земельній ділянці без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи.
Крім того, на момент реєстрації спірної декларації про початок виконання будівельних робіт у відповідача була відсутня розроблена та належним чином затверджена проектна документація, оскільки згідно з пунктом 10 декларації про початок будівельних робіт «Інформація про відповідальних осіб проектувальника: головного архітектора (інженера) проекту, особу, що здійснює авторський нагляд (за наявності)» відповідачем вказано ФОП ОСОБА_3 , а у пункті 12 «Інформація про проектну документацію» оскаржуваної декларації про початок виконання будівельних робіт ПП ОСОБА_1 зазначено «Проекту документацію, затверджену 2006 року приватним підприємцем ОСОБА_1 »
Проте, за інформацією, наявною в Управлінні, робочий проект будівництва продовольчого магазину по АДРЕСА_1 було розроблено ФОП Комісаром за заявою ПП ОСОБА_1 про виготовлення робочого проекту від липня 2012 року.
Інформації та/або документи, які б підтверджували наявність (існування), на момент подання та реєстрації спірної декларації у відповідача проектної документації, розробленої ФОП ОСОБА_3 та затвердженої у 2006 році, в Управлінні відсутня.
Разом з тим, під час розгляду справи № 480/6468/21 за позовом ФОП ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Сумської міської ради, Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради про визнання протиправним та скасування пункту рішення, визнання дій протиправними Сумським окружним адміністративним судом було досліджено інформацію, наведену у декларації про початок виконання будівельних робіт, зокрема інформацію щодо проектної документації.
Так, у рішенні Сумського окружного адміністративного суду від 03.06.2022 року у справі № 480/6468/21, залишеному без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17.01.2023р., зазначено, що відповідно до відомостей у вказаній Декларації, головним архітектором проекту, особою, що здійснює авторський нагляд зазначено ФОП ОСОБА_3 .. Проект затверджений 2006 р. ПП ОСОБА_1 . Разом з тим, на запит суду ФОП ОСОБА_3 повідомив, що в 2006 році ним був виготовлений та розроблений ескізний та робочий проект «Продовольчого магазину по АДРЕСА_1 » та в період часу 2006 - 2011 рік ОСОБА_1 декілька разів змінював проектне рішення, останній проект був ним втрачений та в подальшому проект розроблявся ФОП ОСОБА_4 .
ФОП ОСОБА_4 повідомив суд, що 10.04.2012р. між ним та ОСОБА_1 був підписаний договір на виконання проектних робіт. Екземпляр розробленого ним на замовлення ОСОБА_1 . Робочого проекту будівництва продовольчого магазину за адресою АДРЕСА_1 , у нього не зберігся.»
Відповідно до ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Під час розгляду справи по суті судом встановлено, що відповідач зазначив недостовірні у декларації про початок виконання будівельних робіт, які відповідають умовам, які дають підстави вважити об`єкт самочинним будівництвом, а тому на підставі викладеного суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити.
Підстави для стягнення на користь позивача судових витрат відповідно до ст.139 КАС України відсутні.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов Управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради до Приватного підприємця ОСОБА_1 про скасування реєстрації декларації задовольнити в повному обсязі.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Осіпова