Справа № 140/31419/23
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2023-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 року ЛуцькСправа № 140/31419/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області) звернулося з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі Відділ ПВР) про скасування постанови державного виконавця Трофимюка П.В. від 12.09.2023 у виконавчому провадженні № 66870786 про накладення штрафу в розмірі 10200,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуваною постановою державного виконавця Відділу ПВР Трофимюка П.В. від 12.09.2023 у виконавчому провадженні № 66870786 за невиконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30.06.2021 у справі № 140/3771/23 накладено на боржника ГУ ПФУ у Волинській області штраф в розмірі 10200,00 грн.

Позивач вказану постанову вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню з тих підстав, що державним виконавцем не дотримано вимоги Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII) в частині перевірки виконання рішення та окремих ухвал суду, а тому були відсутні правові підстави для винесення постанови.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 09.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за цим позовом, залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 , та ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін, з урахуванням § 2 глави 11 розділу ІІ Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) (а. с. 27).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву від 16.10.2023 № 27280 (а. с. 36-38) представник відповідача Трофимюк П.В. позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні з підстав правомірності оскаржуваної постанови.

Третя особа ОСОБА_1 письмових пояснень до суду не подала.

З урахуванням приписів частини третьої статті 268 КАС України, та враховуючи норму частини четвертої статті 229 КАС України, у зв`язку із неприбуттям в судове засідання учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи (а. с. 29-35), судовий розгляд справи проведено в порядку письмового провадження.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 30.06.2021, яке набрало законної сили, у справі № 140/3771/21 за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ у Волинській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії позов задоволено повністю, визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ у Волинській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-ХІІ (далі Закон № 796-ХІІ), зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області провести ОСОБА_1 з 11.10.2020 нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону № 796-ХІІ, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із Законом про Державний бюджет на відповідний рік), стягнуто з ГУ ПФУ у Волинській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908,00 грн (суд звертає увагу, що усі судові рішення, на які є покликання в цьому рішенні суду, оприлюднені в Єдиному державному реєстрі судових рішень).

10.08.2021 Волинський окружний адміністративний суд, на виконання вказаного судового рішення в зобов`язальній частині, видав стягувачу ОСОБА_1 виконавчий лист № 12318/2021 (а. с. 44).

Постановою державного виконавця Відділу ПВР Трофимюка П.В. від 21.09.2021 ВП № 66870786 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 12318/2021, виданого 10.08.2021 Волинським окружним адміністративним судом про зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області провести ОСОБА_1 з 11.10.2020 нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону № 796-ХІІ, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із Законом про Державний бюджет на відповідний рік) (а. с. 46).

Листом від 11.10.2021 ГУ ПФУ у Волинській області, у відповідь на вимогу державного виконавця, повідомило про те, що на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30.06.2021 у справі № 140/3771/21 в добровільному порядку проведено нарахування підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону № 796-ХІІ, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із Законом про Державний бюджет на відповідний рік), виплата заборгованості за період з 11.10.2020 по 30.07.2021 в сумі 34069, 36 грн буде здійснена в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету (а. с. 47).

31.01.2023 державний виконавець Відділу ПВР Трофимюк П.В. виніс постанову ВП № 66870786 про накладення штрафу, відповідно до якої за невиконання рішення суду від 30.06.2021 № 140/3771/21 на боржника ГУ ПФУ у Волинській області накладено штраф у розмірі 5100,00 грн (а. с. 49-50).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 17.03.2023 у справі № 140/2852/23 (яке в апеляційному порядку не було оскаржено) відмовлено в задоволенні позову ГУ ПФУ у Волинській області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування постанови державного виконавця Трофимюка П.В. від 31.01.2023 у виконавчому провадженні № 66870786 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн.

Окремою ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 16.03.2023 у справі № 140/3771/21 заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду у вказаній справі задоволено, визнано протиправними дії ГУ ПФУ у Волинській області, вчинені на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30.06.2021 у справі № 140/3771/21, щодо припинення нарахування та виплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону № 796-ХІІ, після набрання рішенням суду законної сили, зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону невиконанню рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30.06.2021 у справі № 140/3771/21 в частині здійснення нарахування та виплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону № 796-ХІІ, після набрання рішенням суду законної сили, встановлено ГУ ПФУ у Волинській області строк для надання Волинському окружному адміністративному суду відповіді щодо вжитих заходів за цією ухвалою п`ятнадцять днів з дня набрання окремою ухвалою законної сили.

02.05.2023 за № 12760 державний виконавець Відділу ПВР Трофимюк П.В. скерував боржнику вимогу державного виконавця (а. с. 51), у відповідь на яку листом від 09.05.2023 № 0300-0501-5/23640 ГУ ПФУ у Волинській області повідомило, зокрема, що з 01.05.2023 виплата доплати до пенсії ОСОБА_1 буде здійснюватися щомісячно разом з основною пенсією (а. с. 52-53).

В подальшому, окремою ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 11.07.2023 визнано протиправними дії ГУ ПФУ у Волинській області, вчинені на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30.06.2021 у справі № 140/3771/21, щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону № 796-ХІІ, із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законодавством станом на 01.01.2020, а не станом на 1 січня календарного року виплати пенсії, зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону невиконанню рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30.06.2021 у справі № 140/3771/21 в частині здійснення нарахування та виплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону № 796-ХІІ, із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законодавством станом на 1 січня календарного року виплати пенсії, та встановлено ГУ ПФУ у Волинській області строк для надання Волинському окружному адміністративному суду відповіді щодо вжитих заходів за цією ухвалою п`ятнадцять днів з дня набрання окремою ухвалою законної сили (а. с. 54-56).

Постановою державного виконавця Відділу ПВР Трофимюка П.В. від 12.09.2023 у виконавчому провадженні № 66870786 про накладення штрафу, за невиконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30.06.2021 у справі № 140/3771/23, накладено на боржника ГУ ПФУ у Волинській області штраф в розмірі 10200,00 грн. Вказану постанову винесено з покликанням на окрему ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 11.07.2023 у справі № 140/3771/21, у зв`язку із поданням стягувачем заяви про невиконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30.06.2021 у справі № 140/3771/23 щодо нарахування підвищення до пенсії із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законодавством станом на 01.01.2020, а не станом на 1 січня календарного року виплати пенсії (а. с. 58).

Відповідно до частини першої статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 287 КАС України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Копію оскаржуваної постанови про накладення штрафу від 12.09.2023 ВП № 66870786 було скеровано позивачу поштовим зв`язком листом від 12.09.2023 № 25393 (а. с. 57) та отримано 22.09.2023 за № 8779/14, про що вказано у позовній заяві. Враховуючи, що позовну заяву подано (надіслано поштовим зв`язком) до суду 29.09.2023 (а. с. 24), тому суд дійшов висновку про дотримання позивачем десятиденного строку звернення до суду з цим позовом.

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За правилами частин першої третьої статті 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно із частинами першою, другою статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Суд також наголошує, що обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Пунктом 2 частини першої статті 2 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: обов`язковості виконання рішень.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

За правилами частини першої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 1 частини другої статті 18 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

За приписами пункту 1 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

Згідно із частинами п`ятою, шостою статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до частин першої, другої статті 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Частиною першою статті 75 Закону № 1404-VIII визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Згідно із частиною другою статті 75 Закону № 1404-VIII у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Стосовно наявності фактичних підстав для винесення оскаржуваної постанови про накладення штрафу від 12.09.2023 ВП № 66870786 (а саме невиконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30.06.2021 у справі № 140/3771/23 щодо нарахування підвищення до пенсії із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законодавством станом на 01.01.2020, а не станом на 1 січня календарного року виплати пенсії) суд зазначає про таке.

З матеріалів справи вбачається, що нарахування та виплата підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону № 796-ХІІ, на стадії виконання судового рішення у справі № 140/3771/23 правомірно проведено відповідачем із застосуванням пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 № 1774-VIII (далі Закон № 1774-VIII). На думку суду, правового підходу щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини, викладеного у постановах Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2019 у зразковій справі № 240/4946/18, від 04.11.2020 у справі № 200/9195/19-а, необхідно дотримуватися і на стадії виконання судового рішення при визначенні конкретного розміру підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, передбаченого статтею 39 Закону № 796-ХІІ (у редакції, що діяла до 01.01.2015). Правові підстави для не застосування до цих правовідносин пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1774-VIII відсутні.

За приписами статті 1 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000 № 2017-ІІІ (далі Закон № 2017-ІІІ) у цьому Законі терміни і поняття вживаються у такому значенні:

державні соціальні стандарти - встановлені законами, іншими нормативно-правовими актами соціальні норми і нормативи або їх комплекс, на базі яких визначаються рівні основних державних соціальних гарантій;

державні соціальні гарантії - встановлені законами мінімальні розміри оплати праці, доходів громадян, пенсійного забезпечення, соціальної допомоги, встановлені законами пільги, розміри інших видів соціальних виплат, встановлені законами та іншими нормативно-правовими актами, які забезпечують рівень життя не нижчий від прожиткового мінімуму;

прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Статтею 6 Закону № 2017-ІІІ передбачено, що базовим державним соціальним стандартом є прожитковий мінімум, встановлений законом, на основі якого визначаються державні соціальні гарантії та стандарти у сферах доходів населення, житлово-комунального, побутового, соціально-культурного обслуговування, охорони здоров`я та освіти.

Згідно із статтею 7 Закону № 2017-ІІІ державні соціальні стандарти у сфері доходів населення встановлюються з метою визначення розмірів державних соціальних гарантій у сфері оплати праці, виплат за обов`язковим державним соціальним страхуванням, права на отримання інших видів соціальних виплат і державної соціальної допомоги та їх розмірів, а також визначення пріоритетності напрямів державної соціальної політики.

Відповідно до статті 16 Закону № 2017-ІІІ держава гарантує забезпечення основних потреб громадян на рівні встановлених законом державних соціальних стандартів і нормативів.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» від 15.07.1999 № 966-ХІV (далі Закон № 966-ХІV) прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

За змістом статті 2 Закону № 966-ХІV прожитковий мінімум застосовується для: встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сім`ям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат виходячи з вимог Конституції України та законів України.

Відповідно до частини третьої статті 4 Закону № 966-ХІV прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.

Пунктом 9 частини першої статті 40 Бюджетного кодексу України передбачено, що Законом про Державний бюджет України визначаються: розмір прожиткового мінімуму на відповідний бюджетний період у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для основних соціальних і демографічних груп населення та рівень забезпечення прожиткового мінімуму на відповідний бюджетний період.

Отже, зміна (підвищення) розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 01 січня наступного календарного року Законом про Державний бюджет України, є підставою для зміни (збільшення) розміру підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, відповідно до статті 39 Закону № 796-ХІІ.

При вирішенні спору суд враховує, що порушення у вигляді невиконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30.06.2021 у справі № 140/3771/23 (щодо нарахування ОСОБА_1 підвищення до пенсії із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законодавством станом на 01.01.2020, а не станом на 1 січня календарного року виплати пенсії), яке стало фактичною підставою для винесення постанови про накладення штрафу від 12.09.2023 ВП № 66870786, встановлено окремою ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 11.07.2023 у справі № 140/3771/21, яку ГУ ПФУ у Волинській області не оскаржило та фактично виконало, а у позовній заяві відсутнє будь-яке нормативно-правове обґрунтування правомірності дій ГУ ПФУ у Волинській області, вчинених на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30.06.2021 у справі № 140/3771/21, щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону № 796-ХІІ, саме із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законодавством станом на 01.01.2020, а не станом на 1 січня календарного року виплати пенсії.

Стосовно наявності правових підстав та дотримання процедури винесення оскаржуваної постанови про накладення штрафу від 12.09.2023 ВП № 66870786 суд зазначає про таке.

Суд бере до уваги, що оскаржуваною постанови про накладення штрафу від 12.09.2023 ВП № 66870786 на відповідача накладено штраф в розмірі 10200,00 грн, тобто штраф за повторне невиконання рішення боржником без поважних причин у подвійному розмірі (частина друга статті 75 Закону № 1404-VIII).

При цьому, 31.01.2023 державний виконавець Відділу ПВР Трофимюк П.В. попередньо виніс постанову ВП № 66870786 про накладення штрафу, відповідно до якої за невиконання рішення суду від 30.06.2021 № 140/3771/21 на боржника ГУ ПФУ у Волинській області накладено штраф у розмірі 5100,00 грн відповідно до частини першої статті 75 Закону № 1404-VIII (а. с. 49-50) та рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 17.03.2023 у справі № 140/2852/23 (яке в апеляційному порядку не було оскаржено) в задоволенні позовних вимог ГУ ПФУ у Волинській області про скасування вказаної постанови було відмовлено.

Суд також враховує, що за приписами пункту 1 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право (а не обов`язок) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону. При цьому, за змістом частини другої статті 75 Закону № 1404-VIII умовою накладення на боржника штрафу у подвійному розмірі є повторне невиконання рішення боржником без поважних причин.

На думку суду, оскільки порушення у вигляді невиконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30.06.2021 у справі № 140/3771/23 (щодо нарахування ОСОБА_1 підвищення до пенсії із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законодавством станом на 01.01.2020, а не станом на 1 січня календарного року виплати пенсії), яке стало підставою для винесення постанови про накладення штрафу від 12.09.2023 ВП № 66870786, встановлено окремою ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 11.07.2023 у справі № 140/3771/21, поважних причин такого невиконання рішення суду боржником ГУ ПФУ у Волинській області не наведено та судом не встановлено, та враховуючи, що постановою державного виконавця Відділу ПВР Трофимюка П.В. від 31.01.2023 ВП № 66870786 уже було накладено на боржника штраф у розмірі 5100,00 грн за невиконання рішення суду від 30.06.2021 № 140/3771/21, тому суд дійшов висновку про те, що у державного виконавця були фактичні та правові підстави для прийняття оскаржуваної постанови.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що постановою про накладення штрафу від 12.09.2023 ВП № 66870786 боржника ГУ ПФУ у Волинській області правомірно притягнуто до відповідальності за повторне невиконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30.06.2021 № 140/3771/21 без поважних причин, вказану постанову винесено за наявності фактичних та правових підстав, а також з дотриманням встановленого порядку, оскаржувана у цій справі постанова є правомірною та такою, що прийнята відповідно до вимог частини другої статті 2 КАС України, у зв`язку із чим у задоволенні позовних вимог про скасування зазначеної постанови з підстав, викладених у позовній заяві, належить відмовити.

Керуючись статтями 229, 243 - 246, 268, 287 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку у спосіб подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.М. Валюх