Справа № 280/2901/22
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2023-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

17 жовтня 2023 року Справа № 280/2901/22 м.Запоріжжя
Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Сацький Р.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощенного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

до - Головного Управління Державної податкової служби у Запорізькій області (код ВП )

про скасування вимог про сплату боргу та зобов язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

23 лютого 2022 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) до Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області (далі по тексту - відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними та скасувати Вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у Запорізькій області № Ф-104983-56 У від 25 березня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 недоїмки по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 8 495 грн 30 коп. та вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у Запорізькій області № Ф - 104983-56 - від 25.03.2021 про стягнення з ОСОБА_1 недоїмки по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суму 37 788 грн 74 коп.

23 травня 2022 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення та виклику учасників справита та проведення судового засідання.

Позов обгрунтовано наступним. Позивач, 09 лютого 2022 р. звернувся до виконавчого комітету Мелітопольської міської ради з метою включення відомостей про себе, як фізичну особу - підприємця, з метою подальшого закриття діяльності ФОП. У 1998 році позивач реєстрував діяльність як фізична особа - підприємець, та у зв`язку з неактуальністю закрив діяльність ФОП у лютому 2001 року.

09 червня 2022 року за вх. № 20940 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просить суд у задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі. Зокрема відзив обгрунтовано наступним. 31.08.1998 ФОП ОСОБА_1 здійснив державну реєстрацію у Головному управлінні ДПС у Запорізькій області, Мелітопольська державна податкова інспекція, як фізична особа - підприємець на загальній системі оподаткування.

11.02.2022 до ЄДР внесено запис щодо рішення фізичної особи - підприємця про припинення підприємницької діяльності.

Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наступне.

07 лютого 2022 року позивач отримав у приміщенні Мелітопольської податкової інспекції ГУ ДПС у Запорізькій області вимогу № Ф-104983-56 У про сплату боргу (недоїмки) від 25 березня 2021 року на суму 8495 грн 30 коп., про що здійснив напис на копії вимоги, оскільки дізнався від державного виконавця про наявність виконавчого провадження відносно нього відкритого на підставі такої вимоги. Також, позивач дізнався про наявність ще однієї вимоги стосовно нього № Ф-104983-56 від 25.03.2021 на суму 37 788 грн 74 коп. 15 лютого 2022 року у приміщенні Мелітопольської податкової інспекції ГУ ДПС у Запорізькій області позивач отримав вказані вимоги.

Судом встановлено, що Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 15 березня 2021 року № 280/9421/20 (суддя Бойченко Ю.В.) - позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДПС у Запорізькій області про сплату боргу (недоїмки) від 11.02.2020 № Ф-104983-56 У.

Визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДПС у Запорізькій області про сплату боргу (недоїмки) від 26.11.2020 № Ф-104983-56.

Рішення суду від 15 березня 2021 року по справі № 280/9421/20 набрало законної сили 07.06.2021.

Так, 25.03.2021 ГУ ДПС у Запорізькій області прийняло вимогу про сплату боргу (недоїмки станом на 12 липня 2021 р.) № Ф-104983-56 У на суму 8 495 грн 30 коп.

Як встановлено судом, вказану вимогу позивач раніше не отримував оскільки є зареєстрованим за іншою адресою, де і постійно проживає.

Позивач проживає за адресою своєї реєстрації: про що свідчить його копія паспорту з відміткою про реєстрацію, в той час, як місце проживання зазначене у вимозі відповідачем: АДРЕСА_1 .

25.03.2021 ГУ ДПС у Запорізькій області прийняло вимогу про сплату боргу (недоїмки станом на 28.02.2021 № Ф-104983-56 про стягнення з позивача єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суму 37 788 грн 74 коп.

Підставою для прийняття вказаних вимог про сплату боргу є, на думку контролюючого органу, факти виниклої заборгованості єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, відповідно до норм Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 2464-VI від 8.07.2010.

Позивач з вказаними вимогами про сплату боргу не погоджується, вважає їх безпідставними, оскільки свою діяльність як ФОП припинив ще у 2001 році.

Відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців стосовно ОСОБА_1 , як ФОП, станом на день прийняття спірних вимог не було.

Відомості про включення позивача до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців у якості ФОП станом на час формування спірних вимог, взагалі відсутні.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців (безкоштовний запит) станом на 16 лютого 2022 року міститься інформація про припинення підприємницької діяльності громадянина ОСОБА_1 що відбулося 11 лютого 2022 року. При цьому 09 лютого 2022 року позивач звернувся до виконавчого комітету Мелітопольської міської ради з метою включення відомостей про себе, як фізичну особу - підприємця, для того щоб потім припинити підприємницьку діяльність.

Позивач реєстрував свою підприємницьку діяльність у 1998 року, у зв`язку з неактуальністю, закрив свою діяльність в лютому 2001 р. з правильним виконанням всіх необхідних заходів.

А саме, позивач подавав в Мелітопольську ОДПІ заяву податковому інспектору, виготовлювалась довідка про відсутність заборгованості перед бюджетом. Копія такої заяви з відміткою про її отримання відповідачем, не збереглась оскільки з того часу пройшло 19 років.

Як встановлено судом.

Відповідачем при формуванні вимоги про сплату боргу не обґрунтовано не прийнято до уваги інформацію з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань про відсутність діючого ФОП ОСОБА_1 .

За вказаних обставин позивач не може мати борг з недоїмки по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування при тому що відомості про нього як діючого ФОП були відсутні.

Згідно із частиною другою статті 50 Цивільного кодексу України фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом.

Частиною першою статті 128 Господарського кодексу України визначено, що громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Усі юридичні особи та фізичні особи - підприємці, створені та зареєстровані до 01 липня 2004 року, зобов`язані у встановлений пунктом 2 цього розділу строк подати державному реєстратору реєстраційну картку для включення відомостей про них до ЄДР та для заміни свідоцтв про їх державну реєстрацію на свідоцтва про державну реєстрацію єдиного зразка або для отримання таких свідоцтв.

Оскільки позивач у лютому 2001 року припинив свою підприємницьку діяльність, то вказаних вимог закону він не виконував.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 01 липня 2020 року у подібній справі № 260/81/19 дійшла висновку, що відсутність офіційного підтвердження у позивача статусу ФОП шляхом проходження реєстраційних процедур у порядку, визначеному Законом № 755-IV, що виключає можливість законного здійснення підприємницької діяльності та отримання відповідних доходів, за відсутності фактичних доказів протилежного, виключає і можливість формальної та фактичної участі позивача у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування за відповідним статусом. Встановлення обов`язку сплати єдиного соціального внеску без отримання доходу не відповідає легальній меті державного регулювання цього виду відносин та є непослідовним у контексті самого Закону, який визначає об`єктом нарахування єдиного соціального внеску саме отриманий дохід.

Тож, у зв язку з наведеним, при розгляді вказаної справи суд враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду викладену у постанові від 01 липня 2020 року у справі № 260/81/19.

Нормами Закону України № 755-IV встановлено, що фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Отже, державна реєстрація засвідчує не тільки факт припинення статусу підприємця, але і його набуття.

Особисто позивач, після початку дії Єдиного державного реєстру не вчиняв жодних дій щодо набуття статусу фізичної особи - підприємця, заяв та документів державному реєстратору не подавав.

З лютого 2001 року позивач не був приватним підприємцем, оскільки в Державному реєстрі юридичних та фізичних осіб були відсутні будь які відомості про його реєстрацію в якості ФОП, що спростовує необхідність сплати ЄСВ за період з 2017 року по 2020 рік.

За змістом рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15.03.2021 та відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України (частина 2 статті 14 КАС України).

Як зазначено у частині 1 статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами.

Тобто фактично, не дивлячись на наявність судового рішення, що набрало законної сили, про скасування вимог про сплату боргу (недоїмки), якими визнано протиправність нарахування позивачу недоїмки з ЄСВ як фізичній особі - підприємцю контролюючий орган продовжує безпідставне формування та направлення за адресою, за якою позивач не зареєстрований з 2016 року позивачу вимог про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску за той самий період та з тих самих підстав з тією лише відмінністю, що сума недоїмки збільшується.

Вищенаведені обставини свідчать про те, що у спірних правовідносинах такий спосіб захисту порушеного права, як визнання протиправним та скасування рішення суб`єкта владних повноважень - вимоги про сплату боргу (недоїмки) - є неефективним, оскільки у всіх інших випадках судового захисту в аналогічних спорах такий спосіб захисту не призвів до відновлення порушених прав позивача.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Європейський суд з прав людини у пункті 75 рішення від квітня 2005 року у справі «Афанасьєв проти України» (заява № 38722/02) зазначив, що обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Для ефективного поновлення порушеного права необхідною умовою є існування чіткого зв`язку між правопорушенням та способом захисту права, тобто метою судового захисту має бути усунення перешкод в реалізації права, а її досягненням - визначений спосіб захисту права, який би вичерпував себе.

Отже вимога на захист права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Одже, судом встановлено безпідставне нарахування позивачу недоїмки з єдиного внеску за період з 01.01.2017 по 31.03.2019 в статусі фізичної особи - підприємця за даними ІТС «Податковий Блок» та, як наслідок, протиправне винесення вимог про сплату боргу (недоїмки).

Суд звертає увагу, на відсутність реєстрації в державному реєстрі Позивача в якості ФОП, в період нарахування ЄСВ та прийняття спірних вимог.

Відсутність належної реєстрації позивача в якості статусу фізичної особи - підприємця у державному реєстрі, у сукупності з описаними обставинами, виключає можливість нарахування відповідачем заборгованості із сплати єдиного соціального внеску.

Крім того, згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців (далі - державна реєстрація) - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Як зазначено у ч. 8 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

При цьому у випадку скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) судом, контролюючий орган повинен вчинити дії щодо відображення/коригування в інтегрованій картці платника податків дійсного стану зобов`язань перед бюджетом.

Разом з тим, за даними інтегрованої картки платника податків позивача результати розгляду адміністративних справ судом та наслідки скасування оскаржуваних вимог про сплату боргу (недоїмки) не відображені, недоїмка продовжує обліковуватись, відбувається нарахування штрафів та пені, здійснюється поступове погашення недоїмки за рахунок стягнення в примусовому порядку.

Одже, суд прийшов до висновку, що дії працівників ГУ ДПС в Запорізькій області є незаконними по нарахуванню вказаного боргу.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок дії органів державної податкової служби України під час реалізації владної управлінської функції контролю за правильністю та повнотою справляння податкових зобов`язань станом на момент виникнення спірних правовідносин, визначений Законом України «Про державну податкову службу України» та Податковим Кодексом України. Статтею 10 Закону України «Про державну податкову службу України» визначені функції податкових органів, а статтею 20 Податкового Кодексу визначені права органів ДПС.

Відповідно до норм ст. 19 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до норм ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб`єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення;

Таким чином, оскаржувана вимога про сплату боргу (недоїмки) прийнята всупереч встановленим нормам Закону України № 2464 та VI Інструкції № 449, без наявності належних на те підстав, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

За таких обставин з урахуванням вищевикладеного та доданих до матеріалів справи доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання протиправними та скасування Вимоги про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у Запорізькій області № Ф-104983-56 У від 25 березня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 недоїмки по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 8 495 грн 30 коп. та вимоги про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у Запорізькій області № Ф - 104983-56 - від 25.03.2021 про стягнення з ОСОБА_1 недоїмки по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суму 37 788 грн 74 коп. є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до ст. 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що, відповідно до частини першої статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Матеріалами справи встановлено факт сплати судового збору у розмірі 992,40 грн, що підтверджується квитанцією ІD 3817-2925-9384-5800 від 16.02.2022.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 14, 90, 139, 143, 241-246 та 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позвоні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , адреса проживання та реєстрації: АДРЕСА_2 ; адреса листування: АДРЕСА_3 ) до Головного Управління Державної податкової служби у Запорізькій області (код ВП , 69107, м. Запоріжжя, просп. Соборний, буд. 166) про скасування вимог про сплату боргу та зобов язання вчинити певні дії, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними та скасувати Вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у Запорізькій області № Ф-104983-56 У від 25 березня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 недоїмки по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 8 495 грн 30 коп. та вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у Запорізькій області № Ф - 104983-56 - від 25.03.2021 про стягнення з ОСОБА_1 недоїмки по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суму 37 788 грн 74 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення в повному обсязі виготовлено та підписане суддею 17 жовтня 2023 року.

Суддя Р.В. Сацький