Справа № 120/10545/23
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2023-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 р. Справа № 120/10545/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Слободонюка М.В., розглянувши у м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - ГУ ПФУ у Вінницькій області, відповідач) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з 01.03.2007 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Вінницькій області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262) у розмірі 74% від сум грошового забезпечення. Позивач із вказаним відсотковим значенням розміру пенсії не погоджується та вважає, що відповідачем протиправно не було включено 5% до розміру грошового забезпечення за звільнення його за станом здоров`я (через хворобу) за п. 64 пп. "б" "Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України". У зв`язку із цим він звернувся до відповідача із заявою в якій просив здійснити перерахунок його пенсії виходячи із відсоткового значення 79 % сум грошового забезпечення, однак листом від 28.02.2023 ГУ ПФУ у Вінницькій області відмовило у здійснені вказаного перерахунку.

Відтак, вважаючи наведені дії відповідача протиправними, позивач за захистом порушених, на його думку, прав та інтересів звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою від 19.07.2023 судом відкрито провадження у справі за вказаним позовом та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними статтею 263 КАС України.

25.08.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову. Свої заперечення мотивує тим, що позивач з 01.01.2007 перебуває на обліку в Головному управлінні та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 2262. При цьому відповідач вказує, що позивач безпідставно вважає що його пенсія має бути перерахована у розмірі 79% від суми грошового забезпечення.

Зазначає, що згідно із пунктом 62 постанови Кабінету Міністрів УРСР Про затвердження Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ від 29.07.1991 №114 (далі - Положення №114) звільнення осіб рядового і начальницького складу зі служби провадиться:

а) у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік), якщо звільнені особи не досягли граничного віку, встановленого Законом України Про військовий обов`язок і військову службу для перебування в запасі осіб, які мають військові звання і за станом здоров`я придатні до військової служби;

б) відставку, якщо звільнені особи досягли граничного віку, встановленого Законом України Про військовий обов`язок і військову службу для перебування в запасі осіб, які мають відповідні військові звання або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби (із зняттям з військового обліку).

Відповідач вказує, що для визначення відсотку грошового забезпечення, з якого проводиться обчислення розміру пенсії 50% чи 55%, визначальне значення мала форма звільнення зі служби, а саме у відставку чи у запас.

А відтак, на переконання відповідача, оскільки позивача було звільнено з органів податкової міліції у запас через хворобу (п. 64 "б" Положення №114), а не у відставку через хворобу (п. 65 "б" Положення №114), то відповідно до наведених норм ОСОБА_1 правомірно призначено пенсію у розмірі 74% грошового забезпечення. За таких обставин просить суд відмовити в задоволенні позову повністю.

01.09.2023 позивачем подано до суду відповідь на відзив, однак суд не приймає її до уваги, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 263 КАС України допустимими заявами по суті справи у цій категорії справ є лише позов та відзив.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Вивчивши матеріали адміністративної справи та оцінивши надані сторонами докази суд встановив, що ОСОБА_1 з 01.03.2007 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Вінницькій області, де отримує пенсію за вислугу років, призначену згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ.

Так, з матеріалів справи слідує, що пенсія позивачу була призначена із розрахунку 74 % від суми грошового забезпечення (з яких 50% за 20 років вислуги та 24% за 8 років (як за кожний рік вислуги понад 20 років 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення)).

Втім, не погоджуючись із вказаним розрахунком пенсії в частині визначення відсоткового значення її розміру та вважаючи, що йому ще має бути враховано 5% за звільнення його за станом здоров`я (через хворобу) за п. 64 пп. "б" "Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України", позивач 03.02.2023 звернувся до відповідача із відповідною заявою від 01.02.2023 щодо здійснення перерахунку його пенсії виходячи із відсоткового значення 79% сум грошового забезпечення.

За результатами розгляду такої заяви, ГУ ПФУ у Вінницькій області листом від 28.02.2023 № 2851-1643/Б-02/8-0200/23 повідомило позивача про те, що згідно матеріалів електронної пенсійної справи він був звільнений у запас, та вислуга років складає 28 років. Враховуючи зазначене, розмір пенсії позивача становить 74% (20 років вислуги 50% + 8 років - 24%) відповідних сум грошового забезпечення.

Вважаючи наведені дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема, Закон № 2262-ХІІ.

Відповідно до п. "а" статті 13 Закону № 2262-ХІІ, у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу, передбачала, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт а статті 12): за вислугу 20 років 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;

Частиною 1 ст. 26 Закону України Про військову службу і військовий обов`язок від 25.03.1992 року №2232-ХП в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу було визначено, що звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється: а) у запас, якщо військовослужбовці не досягли граничного віку перебування в запасі і за станом здоров`я придатні до військової служби; б) у відставку, якщо військовослужбовці досягли граничного віку перебування в запасі або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби з виключенням з військового обліку.

Згідно із пунктом 62 постанови Кабінету Міністрів УРСР Про затвердження Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ від 29.07.1991 №114 (далі - Положення №114) звільнення осіб рядового і начальницького складу зі служби провадиться:

a) у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік), якщо звільнені особи не досягли граничного віку, встановленого Законом України Про військовий обов`язок і військову службу для перебування в запасі осіб, які мають військові звання і за станом здоров`я придатні до військової служби;

б) відставку, якщо звільнені особи досягли граничного віку, встановленого Законом України Про військовий обов`язок і військову службу для перебування в запасі осіб, які мають відповідні військові звання або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби (із зняттям з військового обліку).

Отже, з аналізу вищезазначених норм слідує, що для визначення відсотку грошового забезпечення з якого проводиться обчислення розміру пенсії (50% чи 55%) визначальне значення має форма звільнення зі служби, а саме у відставку чи у запас.

Відповідно до вимог Положення №114 особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через хворобу на підставі п. 64 пп. "б". В той час як, особи рядового і начальницького складу звільняються зі служби у відставку (із зняттям з військового обліку) через хворобу на підставі п. 65 "б" вказаного Положення №114.

Згідно із пунктом 64 "б" Положення №114 (в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу) особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через хворобу - у разі визнання їх непридатними до військової служби в мирний час (у військовий час - обмежено придатними 2-го ступеня) за рішенням військово-лікарської комісії.

Так, з долученої до матеріалів справи копії наказу Державної податкової адміністрації Вінницької області №242-о від 30.08.2005 вбачається, що позивача звільнено зі служби в податковій міліції саме в запас Збройних Сил на підстав п. 64 пп. "б" (через хворобу) Положення №114.

Відтак, з суд доходить висновку, що оскільки позивача звільнено з органів податкової міліції у запас через хворобу (п. 64 пп. "б" Положення №114), а не у відставку через хворобу (п. 65 пп. "б" Положення №114), то відповідно до наведених норм ОСОБА_1 правомірно призначено пенсію у розмірі 74% грошового забезпечення, а тому правових підстав для проведення перерахунку та виплати його пенсії з 01.03.2023 у розмірі 79% відповідних сум грошового забезпечення суд не вбачає.

Наведене вказує на те, що заявлені у цій справі позовні вимоги є безпідставними та задоволеними бути не можуть.

Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку системно проаналізувавши приписи законодавства України, надавши оцінку з урахуванням усіх доказів у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в задоволенні адміністративного позову належить відмовити.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, судові витрати згідно ст. 139 КАС України присудженню на користь позивача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні вимог адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 18.10.23.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100, ).

Суддя Слободонюк Михайло Васильович