Справа № 825/1194/18
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2023-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

17 жовтня 2023 року

м. Київ

справа №825/1194/18

адміністративне провадження №К/9901/13048/19

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Тацій Л.В. у порядку підготовки до касаційного розгляду справи за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 лютого 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішень, -

встановив:

08 травня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій просить постановлені у цій справі судові рішення скасувати та прийняти нове рішення - про задоволення позову.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 травня 2019 року визначено такий склад колегії суддів: головуючий суддя - ОСОБА_2., судді: Бучик А.Ю., Гімон М.М.

У зв`язку зі зміною спеціалізації та введенням до іншої судової палати судді Гімона М.М. на підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 22.05.2019 № 428/0/78-19 здійснено за допомогою автоматизованої системи заміну судді Гімона М.М. та визначено таку колегію суддів: головуючий суддя ОСОБА_2., судді: Бучик А.Ю., Рибачук А.І.

Верховний Суд ухвалою від 23 травня 2019 року відкрив касаційне провадження.

У зв`язку з ухваленням Вищою радою правосуддя рішення від 08 червня 2023 року № 622/0/15-23 «Про звільнення ОСОБА_2 з посади судді Верховного Суду у зв`язку з поданням заяви про відставку» на підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 13.06.2023 № 902/0/78-23 призначено повторний автоматизований розподіл судових справ та протоколом повторного автоматизованого розподілу судових справи між суддями визначено такий склад колегії: головуючий суддя Тацій Л.В., суддів: Стеценко С.Г., Стрелець Т.Г., справу передано судді доповідачу.

25 червня 2019 року позивач подав до Верховного Суду клопотання, зі змісту якого вбачається, що він (позивач) просить залучити до касаційного судового розгляду Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Денисову Л.Л. відповідно до пункту 4 статті 3, пунктів 2, 9, 10 статті 13 та статті 16 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини».

Що стосується права Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини вступати у справи, провадження в яких відкрито за позовами (заявами, клопотаннями (поданнями) інших осіб, на будь-якій стадії їх судового розгляду (пункт 10 статті 13 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини») слід зазначити таке.

Правовий статус та порядок вступу у справу третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору та виступають на стороні позивача або відповідача, встановлений Главою 4 КАС України.

Відповідно до частини другої статті 49 КАС України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи. Якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Вступ третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, не має наслідком розгляд адміністративної справи спочатку.

Згідно з частиною п`ятою статті 49 КАС України про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі. Ухвала за наслідками розгляду питання про вступ у справу третіх осіб окремо не оскаржується. Заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Враховуючи викладене, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на підставі відповідної ухвали, постановленої за клопотанням такої особи (не виключно) до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання за умови якщо ухвалене рішення по суті спору може вплинути на їхні права та обов`язки.

При цьому КАС України не конкретизує суд якої інстанції уповноважений залучати третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, до участі у справі.

За правилами частини другої статті 51 КАС України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, мають права та обов`язки, визначені у статті 44 цього Кодексу, серед яких зокрема: подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб та інше.

Зі змісту викладених положень можна дійти висновку про те, що з метою недопущення ухвалення несприятливого судового рішення для третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, таких осіб наділено загальними правами сторін у справі для активної ролі у сприянні встановлення всіх обставин справи в судовому процесі.

За правилами частини другої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Системний аналіз викладених положень дає підстави для висновку про те, що здійснення на стадії касаційного перегляду судових рішень залучення третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, до участі у справі не відповідає правовій природі такого інституту, оскільки обмежує зазначених осіб у праві користуватися усім комплексом процесуальної дієздатності та захистити свої власні інтереси.

З огляду на викладене, клопотання позивача про залучення Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини до судового розгляду в якості третьої особи задоволенню не підлягає.

Що стосується забезпечення права Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини бути присутнім на засіданні Верховного Суду (пункти 2, 9 статті 13 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини»), то таке право Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини реалізується за його ініціативою та без ухвалення процесуального рішення судом.

Касаційне провадження у цій справі відкрито, у ньому здійснено ряд процесуальних дій, пов`язаних з підготовкою справи до касаційного розгляду.

З огляду на викладене, керуючись статтями 340, 343 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Прийняти справу до провадження.

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про залучення Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини в якості третьої особи.

Призначити справу до розгляду у попереднє судове засідання в приміщенні Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. Князів Острозьких, 8, корпус 5.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.В. Тацій