Справа № 380/3350/23
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2023-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2023 рокусправа № 380/3350/23

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Кузана Р.І. розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: 79016, Львівська область, м.Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, ), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області шодо не проведення з 01 березня 2022 року нарахування і виплати ОСОБА_1 індексації пенсії відповідно до постанови КМ України від 16.02.2022 №118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01 березня 2022 року нарахування і виплату ОСОБА_1 індексації пенсії відповідно до постанови КМ України від 16.02.2022 №118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" виходячи з грошового забезпечення, вказаного в довідці від від 29.06.2021 №С/1195;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області шодо не збільшення з 01 березня 2022 року ОСОБА_1 пенсії на 25 відсотків та на суму індексації збільшення відповідно до постанови КМ України від 28.12.201 1 №1381 "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області відповідно до постанови КМ України від 28.12.2011 №1381 "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" нарахувати і виплатити з 01 березня 2022 року ОСОБА_1 пенсію збільшену на 25 відсотків та на суму індексації збільшення відповідно до постанови КМ України від 16.02.2022 №118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" виходячи з грошового забезпечення, вказаного в довідці від 29.06.2021 №С/1195 та з урахуванням раніше виплачених сум;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо не проведення з 01 липня 2019 року відповідно до Закону України від 22.10.1993 №3551-ХШ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" нарахування і виплати ОСОБА_1 пенсії з урахуванням збільшення в періоді з 01.07.2019 по 31.12.2022 розміру прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01 липня 2019 року нарахування і виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до Закону України від 22.10.1993 №3551-ХІІІ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" з урахуванням збільшення в періоді з 01.07.2019 по 31.12.2022 розміру прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, з урахуванням раніше виплачених сум;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо не проведення з 01 липня 2019 року нарахування і виплати ОСОБА_1 додаткової пенсії відповідно до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою КМ України від 23 листопада 2011 року №1210 з урахуванням збільшення в періоді з 01.07.2019 по 31.12.2022 розміру прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01 липня 2019 року нарахування і виплату ОСОБА_1 додаткової пенсії відповідно до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою КМ України від 23 листопада 2011 року №1210 з урахуванням збільшення в періоді з 01.07.2019 по 31.12.2022 розміру прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо не проведення з 01 липня 2019 року нарахування і виплати ОСОБА_1 надбавки відповідно до Закону України від 01.06.2000 №1767-111 "Про пенсії за особливі заслуги перед Україною" з урахуванням збільшення в періоді з 01.07.2019 по 31.12.2022 розміру прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01 липня 2019 року нарахування і виплату ОСОБА_1 надбавки відповідно до Закону України від 01.06.2000 №1767-111 "Про пенсії за особливі заслуги перед Україною" з урахуванням збільшення в періоді з 01.07.2019 по 31.12.2022 розміру прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо не виплати ОСОБА_1 з 1 січня 2023 року нарахованої відповідно до Перерахунку пенсії за пенсійною справою №ХВ50463 від 14 грудня 2022 року в розмірі 40008,33 грн.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 1 січня 2023 року виплату ОСОБА_1 нарахованої відповідно до Перерахунку пенсії за пенсійною справою №ХВ50463 від 14 грудня 2022 року пенсії в розмірі 40008,33 грн. без обмеження виплати максимальним розміром.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є пенсіонером, якому призначена пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.1992. Зазначає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30.08.2022 у справі №380/9517/22 з 01.04.2019 здійснено перерахунок основного розміру пенсії відповідно до рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28.02.2022 у справі №380/15982/21 без обмеження розміру десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність. Однак, при такому перерахунку відповідачем повторно та протиправно, на думку позивача, обмежено пенсію позивача максимальним розміром. Вказане зумовило звернення позивача до суду з цим позовом.

Ухвалою судді від 03.07.2023 позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Сторони належним чином повідомлялися про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно з ухвалою про відкриття спрощеного позовного провадження, відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк на подання відзиву з дати отримання ухвали про відкриття провадження. Однак, станом на момент розгляду цієї справи, жодних заяв по суті справи на адресу суду не надходило. При цьому, суд враховує, що згідно ч.4 ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до ч.6 ст.162 цього ж Кодексу, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 30.08.2022 у справі №380/9517/22 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області - задоволено повністю.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо обмеження виплати нарахованої суми пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівський області здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28.02.2022 у справі №380/15982/21, без обмеження розміру десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням раніше проведених виплат.

Як встановлено з перерахунку пенсії за пенсійною справою №ХВ50463 від 14.12.2022, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області на виконання вищевказаного рішення суду від 30.08.2022 у справі №380/9517/22 здійснило перерахунок пенсії позивача, основний розмір пенсії ОСОБА_1 з урахуванням індексації з 01.01.2023 становить 40008,33 грн., проте, сума, що підлягає виплаті, становить 34966,64 грн (з урахуванням максимального розміру пенсії).

Позивач 12.01.2023 звернувся до Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області із запитом на отримання публічної інформації щодо перерахунку пенсії на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30.08.20225 у справі №380/9517/22.

Відповідач за результатами розгляду запиту позивача, листом від 18.01.2023 повідомив, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30.08.20225 у справі №380/9517/22 виконано. Розмір пенсії на виконання рішення суду з 01.01.2023 становить 34966,64 грн. Доплата за період з 01.04.2019 по 31.12.2022 становить 734481,36 грн.

Вважаючи дії відповідача щодо застосування максимального розміру пенсії протиправними, позивач звернувся із цим позовом до суду.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-XII (далі-Закон № 2262-ХІІ).

Згідно з частиною третьою статті 43 Закону № 2262-ХІІ пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За приписами частин другої та третьої статті 51 Закону № 2262-ХІІ перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону № 2262-ХІІ у редакції Закону України від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (набрала чинності з 01 січня 2017 року) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Статтею 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" (з урахуванням змін, внесених Законами № 911-VIII, від 06 № 1774-VIII; далі - Закон № 3668-VI) визначено, що максимальний розмір пенсії (...) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до законів України ("Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб") не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Закон № 3668-VІ набрав чинності з 01.10.2011, як це передбачено пунктом 1 Прикінцевих та перехідних положень.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом. Пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.

Законом № 3668-VI частину п`яту статті 43 Закону № 2262-ХІІ викладено у такій редакції: "Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність".

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (далі - Закон № 911-VIII) частину п`яту статті 43 Закону № 2262-ХІІ доповнено реченням такого змісту: "Тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень".

Пунктом 2 Постанови №118 установлено, що з 1 березня 2022 року розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2021 року включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений абзацом другим пункту 1 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

Спір у цій справі стосується правомірності дій пенсійного органу щодо врахування при перерахунку пенсії позивача з 01.03.2022 на підставі Постанови № 118 норм щодо обмеження пенсійних виплат максимальним розміром.

Слід зазначити, що такі обмеження пенсійних виплат максимальним розміром у спірних відносинах передбачено частиною сьомою статті 43 Закону №2262-ХІІ та статтею 2 Закону №3668-VI. Однак, як вказано вище, положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-ХІІ визнані такими, що не відповідають Конституції України, Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, внаслідок чого втратили чинність з дати ухвалення відповідного Рішення, а тому не можуть застосовуватись у спірних відносинах.

Відповідно до висновків, викладені у постановах від 16.10.2018 у справі №522/16882/17, від 31.01.2019 у справі №638/6363/17, від 09.11.2020 у справі №813/678/18, Верховний Суд звернув увагу на те, що внесені Законом України від 06.12.2016 №1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" до частини сьомої 43 Закону №2262-ХІІ, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію щодо заборони обмеження максимальним розміром пенсії особам, яким вона призначена відповідно до Закону №2262-XII, зокрема у постановах від 09.02.2021 у справі №1640/2500/18, від 10.09.2021 у справі №300/633/19 та від 24.09.2021 у справі №370/2610/17.

Крім того, у постанові від 16.12.2021 у справі №400/2085/19 Верховний Суд наголосив про протиправність обмеження органом пенсійного фонду максимального розміру пенсії позивача, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом №2262-ХІІ, та зазначив, що у спірних відносинах підлягають застосуванню норми Закону №2262-XII з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, а не норми Закону №3668-VI.

Згідно з частиною п`ятою статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних відносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, як визначено частиною п`ятою статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Отже, наведені вище висновки Верховного Суду мали бути враховані пенсійним органом під час обчислення та виплати пенсії позивача 01.03.2022, а також ураховуються судом у ході розгляду цієї справи.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а (провадження №11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

У спірних відносинах наведене положення Постанови №118 суперечить приписам Закону №2262-XII з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, які є спеціальними та підлягають застосуванню відповідачем.

Таким чином, попри наявність в Постанові №118 застереження про підвищення розміру пенсії у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом, станом на момент здійснення відповідачем такого перерахунку пенсії позивача у зв`язку із проведенням її індексації чинної норми, яка б визначала розмір такого максимального обмеження, закон не містить, оскільки положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-ХІІ Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 визнані такими, що не відповідають Конституції України, внаслідок чого втратили чинність з дати ухвалення відповідного Рішення Конституційним Судом України.

З наявних у матеріалах справи доказів слідує, що після здійсненого позивачу перерахунку пенсії на підставі Постанови №118 з 01.03.2022 обрахований пенсійним органом розмір пенсії становить 40008,33 грн, однак, застосувавши обмеження максимальним розміром, пенсія розрахована у сумі 34966,64 грн.

З огляду на наведене, дії ГУПФУ у Львівській області щодо виплати позивачу з 01.03.2022 пенсії із збереженням розміру, що був визначений до проведення її перерахунку на підставі Постанови №118, у зв`язку із тим, що після такого перерахунку розмір пенсії обмежуватиметься максимальним розміром, не відповідають критеріям правомірності, визначеним ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд наголошує, що обмеження пенсії максимальним розміром, призначеної згідно із Законом №2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України.

За таких обставин, зважаючи на визнання неконституційними положень частини сьомої статті 43 Закону №2262-ХІІ, якою передбачено обмеження пенсії максимальним розміром, та відсутність правових підстав для застосування до спірних відносин положень Закону №3668-VI, суд вважає дії ГУПФУ у Львівській області щодо систематичного порушення прав позивача шляхом обмеження пенсії позивача максимальним розміром протиправними.

Аналізуючи наведені правові норми та обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про зобов`язання здійснити перерахунок пенсії з 01.03.2022 на підставі Постанови №118 без обмеження пенсійних виплат максимальним розміром є підставними та обґрунтованими.

Суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

За таких обставин, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо обмеження максимальним розміром пенсії ОСОБА_1 в сумі 34966,64 грн та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01 березня 2022 року перерахунок та виплату пенсії без застосування обмеження пенсійних виплат максимальним розміром виходячи із розміру 40008,33 грн та з урахуванням раніше виплачених сум.

Щодо інших позовних вимог позивача, суд зазначає таке.

Право на захист - це суб`єктивне право певної особи, тобто вид і міра її можливої (дозволеної) поведінки із захисту своїх прав. Воно випливає з конституційного положення: "Права і свободи людини і громадянина захищаються судом" (ст. 55 Конституції України).

Отже, кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання у сфері цивільних, господарських, публічно-правових відносин та за наявності неврегульованих питань.

Порушення права означає необґрунтовану заборону на його реалізацію або встановлення перешкод у його реалізації, або значне обмеження можливостей його реалізації тощо.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Із системного аналізу вказаних норм слідує, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин, а не можливість їх порушення в майбутньому.

При цьому, суд зазначає, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком № 45, повідомляють орган ПФУ.

Таким чином, перерахунок пенсії може бути здійснено або на підставі заяви пенсіонера, або рішення, прийнятого Кабінетом Міністрів України.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача із запитом на отримання публічної інформації щодо перерахунку пенсії на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30.08.20225 у справі №380/9517/22. Проте із іншими вимогами щодо перерахунку пенсії позивач не звертався із відповідною заявою, а відповідач не відмовляв у проведенні такого перерахунку.

Крім цього в матеріалах справи відсутні докази, порушеного права позивача щодо невірного перерахунку пенсії.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню частково.

Щодо судового збору, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, такий відповідно до ст.139 КАС України розподілу не підлягає.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 122, 139, 241-246, 250, 262, 291 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо обмеження максимальним розміром пенсії ОСОБА_1 в сумі 34966,64 грн.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01 березня 2022 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) без застосування обмеження пенсійних виплат максимальним розміром виходячи із розміру 40008,33 грн та з урахуванням раніше виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.І. Кузан