Справа № 202/10527/23
Суддя: Бєльченко Л. А.
Дата ухвалення: 2023-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/202/61/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2023 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Бєльченко Л.А., за участю секретаря судового засідання Ульянченко А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом до відповідача, указуючи, що 15.02.2023 року головним спеціалістом відділення призову ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 відносно нього складено протокол №86 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.210-1 КУпАП України.

В протоколі в якості складу адміністративного правопорушення зазначено наступне: «В порушення вимог ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» військовозобов`язаний ОСОБА_1 відмовився від отримання мобілізаційного розпорядження до частини НОМЕР_1 для призначення до складу команди».

Також йому повідомлено, що 16.02.2023 року, о 13 год. 00 хв., в кабінеті №1 ІНФОРМАЦІЯ_1 відбудеться розгляд адміністративної справи про адміністративне правопорушення.

16.02.2023 року з об`єктивних причин він не зміг прибути до відповідача по справі і про подальший розгляд адміністративної справи йому не повідомлялось.

20.05.2023 року у застосунку «ДІЯ» за номером телефону НОМЕР_2 він отримав повідомлення, що відносно нього відкрите виконавче провадження за постановою №86 від 16.02.2023 року, прийнятою 16.02.2023 року, згідно з якою його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 10 200,00 грн.

Постанова №86 від 16.02.2023 року йому не оголошувалася та не направлялася.

Позивач вважає, що зазначена постанова прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: заброньовані на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до постанови КМУ від 03.03.2022 року №194 «Деякі питання бронювання військовозобов`язаних в умовах правового режиму воєнного стану» (яка діяла на той час), наказом Міністерства економіки України від 06.09.2022 року №2962 «Про бронювання військовозобов`язаних за суб`єктами господарювання паливно-енергетичного комплексу» його заброньовано за ТДВ «Шахта «Білозерська» з 06.09.2022 року та їм надана відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації та на воєнний час строком на 6 (шість) місяців.

Постановою КМУ від 04.11.2022 року №1259 «Про продовження строків дії відстрочок від призиву на військову службу під час мобілізації» установлено, що строки дії відстрочок від призиву на військову службу під час мобілізації наданих військовозобов`язаним відповідним рішенням Міністерства економіки України, відповідно до постанови КМУ №194 від 03.03.2022 року продовжуються автоматично на три місяці.

Зазначене також підтверджується листом Мінекономіки №2704-20/10871-07 від 13.03.2023 року.

Тобто строк дії відстрочки наказом Міністерства економіки України від 06.09.2022 року №2962 автоматично продовжено до 06.06.2023 року.

15 лютого 2023 року, перебуваючи в ІНФОРМАЦІЯ_1, він співробітникам центру повідомив про вищезазначене, надавши відповідний витяг з наказу про бронювання та зазначив, що бажає скористатися правом на відстрочку від мобілізації, про що вніс пояснення безпосередньо до протоколу №86 від 15.02.2023 року.

У зв`язку з викладеним, позивач просив суд скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії №86 від 16.02.2023 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210-1 КУпАП та застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн.

Позивач в судове засідання не з`явився. На адресу суду надіслав заяву, в котрій просив провести розгляд справи без його участі (а.с.45).

Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 15.02.2023 року головним спеціалістом відділення призову ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 складено протокол №86 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.210-1 КУпАП України.

Постановою начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_1 №86 від 16.02.2023 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210-1 КУпАП України та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5 100,00 грн. На підставі ч.2 ст.308 КУпАП, у разі несплати штрафу протягом 15 днів, з метою примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби стягується з правопорушника подвійний розмір штрафу - 10 200,00 грн.

Відповідно до змісту вказаної постанови, ОСОБА_1 в порушення вимог ч.10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», відмовився від отримання мобілізаційного розпорядження до частини НОМЕР_1 для призначення до складу команди.

Частиною 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:

- прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень призовника, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

-проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України;

-проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;

-виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Резервісти зобов`язані прибувати до військової частини, в якій вони проходять службу у військовому резерві, за викликом командира цієї військової частини.

Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Так, громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період; надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, Оперативно-рятувальній службі цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом.

Громадяни, які перебувають у запасі і не призвані на військову службу або не залучені до виконання обов`язків щодо мобілізації за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, під час мобілізації, можуть бути відповідно до закону залучені до виконання робіт, які мають оборонний характер.

Громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність, виконують мобілізаційні завдання (замовлення) згідно з укладеними договорами (контрактами).

Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Громадяни, які перебувають у запасі, завчасно приписуються до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу.

Призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України - відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Військовозобов`язані та резервісти, які перебувають на зборах, у разі оголошення мобілізації продовжують перебувати на зборах. За необхідності зазначені особи призиваються на військову службу командирами відповідних військових частин за розпорядженням Генерального штабу Збройних Сил України.

Особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України.

Громадянам, які перебувають на військовому обліку, з моменту оголошення мобілізації забороняється зміна місця проживання без дозволу посадової особи, визначеної у частині третій цієї статті.

Частиною першою ст. 210-1 КУпАП передбачена відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Частиною другою ст.210-1 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема особу правопорушника та наявність його вини у вчиненні такого правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Надаючи оцінку встановленим у справі обставинам і відповідним їм правовідносинам, суд вважає, що начальником територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_1 правомірно було винесено постанову №86 від 16.02.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 210-1 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 було порушено вимоги ч.10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», оскільки військовозобов`язаний ОСОБА_1 відмовився від отримання мобілізаційного розпорядження до частини НОМЕР_1 для призначення до складу команди, чого останній сам не спростовував, звернувшись до суду з цим позовом.

Посилання позивача на наявність в нього на той час бронювання і права на відстрочку, не позбавляє його обов`язку виконання вимог ч.10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Враховуючи викладене, суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 і приходить до висновку про залишення позовних вимог без задоволення, а постанови начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_1у справі про адміністративне правопорушення №86 від 16.02.2023 року відносно ОСОБА_1 - без змін.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 9, 73, 242-244, 246 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Залишити постанову начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_1, полковника ОСОБА_3 в справі про адміністративне правопорушення №86 від 16.02.2023 року відносно ОСОБА_1 без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 - без задоволення.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Бєльченко Л.А.