Справа № 440/6502/22
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2023-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 р.Справа № 440/6502/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бартош Н.С.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Подобайло З.Г. ,

за участю секретаря судового засідання Дуднік Н.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду (головуючий І інстанції Н.І. Слободянюк) від 07.04.2023 року (повний текст складено 10.04.2023 року) по справі № 440/6502/22

за позовом ОСОБА_1

до Управління містобудування та архітектури Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив:

визнати протиправним та скасувати рішення Управління містобудування та архітектури Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області щодо відмови гр. ОСОБА_1 у наданні будівельного паспорту забудови земельної ділянки на нове будівництво житлового будинку та гаражу по АДРЕСА_1 , оформленого листом Управління містобудування та архітектури Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 10 червня 2022 року № 28-01-11/0584/33;

зобов`язати Управління містобудування та архітектури Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області повторно розглянути заяву гр. ОСОБА_1 та вирішити питання щодо надання будівельного паспорту забудови земельної ділянки на нове будівництво житлового будинку та гаражу по АДРЕСА_1 з урахуванням висновків суду у справі.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що йому на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 976 кв.м (кадастровий номер :04:003:1444) за адресою: АДРЕСА_1 . З метою здійснення будівництва нового будинку та гаражу на вказаній земельній ділянці позивач звернувся до відповідача із заявою від 01 червня 2022 року про надання будівельного паспорту забудови земельної ділянки. Листом Управління містобудування та архітектури Кременчуцької міської ради № 28-01-11/0584/33 від 10 червня 2022 року позивачу повернуто додані до його заяви документи у зв`язку з невідповідністю намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні. Посилаючись на положення статті 41 Конституції України, статті 375 Цивільного кодексу України та статей 24, 25 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", позивач вважає, що відповідачем порушено його право на вільне розпорядження земельною ділянкою, яка знаходиться в його приватній власності.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 07.04.2023 року по справі №440/6502/22 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подав.

Сторони про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та його представника у судовому засіданні, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку з господарськими будівлями, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , а також земельної ділянки загальною площею 0,0976 га з кадастровим номером :04:003:1444 з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №189247589, Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 328178909 та витягом з рішення Кременчуцької міської ради восьмого скликання «Про передачу земельних ділянок у власність громадянам» від 23 листопада 2021 року /а.с. 9-10, 277-278/.

Також судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Управління містобудування та архітектури Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради із заявою на видачу будівельного паспорта від 01 червня 2022 року /а.с. 93/, в якій просив видати будівельний паспорт забудови земельної ділянки площею 0,0976 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . До заяви додано: копії документів, що засвідчують право власності земельною ділянкою та об`єктом нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці; схему намірів забудови земельної ділянки.

Листом Управління містобудування та архітектури Кременчуцької міської ради від 10 червня 2022 року № 28-01/-11/0584/33 гр. ОСОБА_2 повідомлено, що при розгляді заяви було з`ясовано, що згідно з Генеральним планом міста Кременчука, затвердженим міською радою 25 грудня 2007 року (зі змінами від 29 квітня 2014 року та додатковими змінами від 01 квітня 2016 року та від 30 квітня 2021 року) та Планом зонування території м. Кременчука Полтавської області, затвердженим рішенням Кременчуцької міської ради від 30 вересня 2014 року (зі змінами від 07 вересня 2017 року), земельна ділянка за вищезазначеною адресою частково відноситься до зони перспективної багатоквартирної житлової забудови 9-12 поверхів, частково до зони вулиць в межах червоних ліній (вулиця Якова Петруся) та частково до території вулично-дорожньої мережі (пров. Якова Петруся), де не дозволяється нове будівництво житлового будинку та гаражу. На підставі вищевикладеного, відповідно до пункту 2.4 Порядку у зв`язку з невідповідністю намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні Управління містобудування та архітектури повертає додані до заяви документи.

Не погодившись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду першої інстанції із вищевказаними позовними вимогами.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов до висновку, що повертаючи позивачу пакет документів у зв`язку із невідповідністю намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, відповідач діяв в межах чинного законодавства.

В доводах апеляційної скарги позивач по справі послався на те. що рішенням Кременчуцької міської ради восьмого скликання «Про передачу земельних ділянок у власність громадянам» від 23.11.2021 р. позивачу передано у власність земельну ділянку із цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) з урахуванням та у відповідності до Генерального плану міста Кременчука, затвердженого Кременчуцькою міською радою 25.12.2007 (зі змінами від 29.04.2014 та додатковими змінами від 01.04.2016 та від 30.06.2021) та плану зонування території м. Кременчука Полтавської області, затвердженого рішенням Кременчуцької міської ради від 30.09.2014 (зі змінами від 07.09.2017). Враховуючи Генеральний план міста Кременчука вказує, що рішення про передачу земельної ділянки не містило обмежень щодо заборони будівництва житлового будинку. Також посилається на те, що фактична заборона щодо будівництва нового житлового будинку обмежує його право на користування земельною ділянкою. Апелянт також посилається на те, що на схемі намірів забудови земельної ділянки є будівля, що демонтується і позивач бажав її замінити, а отже, земельна ділянка, яка була передана у власність вже містила будинок, який він і бажав замінити. Крім того вказує, що заплановане позивачем будівництво відповідає цільовому призначенню земельної ділянки позивача за кадастровим номером :04:003:1444 та звертає увагу на те, що діючим земельним законодавством не передбачено можливості визначення (встановлення та/або зміни) функціонального призначення земельних ділянок Генеральним планом міста чи планом зонування території міста.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, з урахуванням доводів сторін у справі та висновків суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Судовим розглядом встановлено, що дійсно рішенням Кременчуцької міської ради восьмого скликання «Про передачу земельних ділянок у власність громадянам» від 23.11.2021 р. ОСОБА_1 передано у власність земельну ділянку загальною площею 0,0976 га з кадастровим номером :04:003:1444 з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (код КВЦПЗ В 02.01) по АДРЕСА_1 (а.с. 9, т. 1).

Разом з тим, згідно цього ж рішення органу місцевого самоврядування, зазначена вище земельна ділянка має обмеження в частині: зона особливого режиму забудови (код обмеження 06.01); забезпечення цілодобового безперешкодного доступу на земельну ділянку обслуговуючому персоналу та транспортним засобам інженерних служб міста для прокладання, ремонту та обслуговування інженерних мереж.

Після набуття права власності на земельну ділянку, ОСОБА_1 звернувся до Управління містобудування та архітектури Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради із заявою на видачу будівельного паспорта від 01 червня 2022 року /а.с. 93/, в якій просив видати будівельний паспорт забудови земельної ділянки площею 0,0976 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . До заяви додано: копії документів, що засвідчують право власності земельною ділянкою та об`єктом нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці; схему намірів забудови земельної ділянки.

В свою чергу, листом Управління містобудування та архітектури Кременчуцької міської ради від 10 червня 2022 року № 28-01/-11/0584/33 гр. ОСОБА_2 повідомлено, що при розгляді заяви було з`ясовано, що згідно з Генеральним планом міста Кременчука, затвердженим міською радою 25 грудня 2007 року (зі змінами від 29 квітня 2014 року та додатковими змінами від 01 квітня 2016 року та від 30 квітня 2021 року) та Планом зонування території м. Кременчука Полтавської області, затвердженим рішенням Кременчуцької міської ради від 30 вересня 2014 року (зі змінами від 07 вересня 2017 року), земельна ділянка за вищезазначеною адресою частково відноситься до зони перспективної багатоквартирної житлової забудови 9-12 поверхів, частково до зони вулиць в межах червоних ліній (вулиця Якова Петруся) та частково до території вулично-дорожньої мережі (пров. Якова Петруся), де не дозволяється нове будівництво житлового будинку та гаражу.

На підставі вищевикладеного, відповідно до пункту 2.4 Порядку у зв`язку з невідповідністю намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні Управління містобудування та архітектури повертає додані до заяви документи.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст. ст. 316-317, 319 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 373 ЦК України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.

Згідно зі ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Відповідно до ст. ст. 38-39 ЗК України до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об`єктів загального користування. Використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм.

Як вказувалося вище, ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою на видачу будівельного паспорта, в якій просив видати будівельний паспорт забудови земельної ділянки площею 0,0976 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 на нове будівництво житлового будинку та гаражу.

При цьому, позивач посилається на те, що рішення про передачу земельної ділянки не містило обмежень щодо заборони будівництва житлового будинку.

Разом з тим, як зазначав суд апеляційної інстанції вище, в рішенні Кременчуцької міської ради дев`ятої сесії восьмого скликання «Про передачу земельних ділянок у власність громадянам» від 23.11.2021 р. міститься посилання на те, що земельна ділянка (кадастровий номер :04:003:1444) має обмеження в частині: зона особливого режиму забудови (код обмеження 06.01); забезпечення цілодобового безперешкодного доступу на земельну ділянку обслуговуючому персоналу та транспортним засобам інженерних служб міста для прокладання, ремонту та обслуговування інженерних мереж.

Вказане рішення від 23.11.2021 р. є чинним та матеріали справи не містять доказів щодо його оскарження/скасування в судовому порядку, а також сторонами не наведено доводів щодо наявності такої обставини.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державний земельний кадастр», для ведення Державного земельного кадастру використовуються класифікатори, довідники та бази даних, які ведуться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, а також державні та галузеві класифікатори, довідники та бази даних, які ведуться іншими центральними органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до Класифікатора обмежень та обтяжень у використанні земельних ділянок, який затверджений наказом Держкомзему від 29.12.2008 р. №643, код обмеження 06.01 «Зона особливого режиму забудови» містить посилання на основні законодавчі, нормативно-правові акти, які встановлюють обмеження (обтяження) у використанні земель, а саме: Закон України "Про основи містобудування", "Про архітектурну діяльність", "Про планування та забудову територій", постанова Кабінету Міністрів України від 13.03.2002 № 318 "Про затвердження Порядку визначення меж та режимів використання історичних ареалів населених місць, обмеження господарської діяльності на території історичних ареалів населених місць", ДБН 360-92** "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень", Наказ МОЗ України від 19.06.96 №173 "Про затвердження Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів" та ін.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про основи містобудування" до компетенції сільських, селищних, міських рад у сфері містобудування на відповідній території належить затвердження відповідно до законодавства місцевих програм, генеральних планів відповідних населених пунктів, планів зонування територій, а за відсутності затверджених в установленому законом порядку планів зонування території - детальних планів територій.

Положеннями ст. 14 вказаного вище Закону визначено, що до компетенції виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері містобудування належать, зокрема: визначення території для містобудівних потреб згідно з рішенням відповідної ради; встановлення в межах своїх повноважень на відповідній території режиму використання та забудови земель, на яких передбачена перспективна містобудівна діяльність; надання відповідно до закону містобудівних умов і обмежень забудови земельних ділянок; забезпечення в установленому законодавством порядку розробки і подання на затвердження відповідних рад місцевих містобудівних програм, генеральних планів, детальних планів, планів червоних ліній; надання (отримання, реєстрація), відмова у видачі чи анулювання (скасування) документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, здійснення державного архітектурно-будівельного контролю у випадках та відповідно до вимог, встановлених законом; забезпечення в установленому законом порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації під час планування та забудови відповідних територій; зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації та проектів окремих об`єктів, а також може заподіяти шкоду навколишньому природному середовищу.

Відповідно до положень ст. 3 Закону України «Про архітектурну діяльність», законодавство про архітектурну діяльність складається з Конституції України, законів України "Про основи містобудування", "Про регулювання містобудівної діяльності", "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності", цього Закону та інших нормативно-правових актів.

Згідно з ч. ч. 1, 3, 4 ст. 27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки (далі - будівельний паспорт). Будівельний паспорт визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) з площею до 500 квадратних метрів, господарських будівель і споруд, гаражів, елементів благоустрою та озеленення земельної ділянки. Будівельний паспорт складається з текстових та графічних матеріалів. За наявності плану зонування території розроблення будівельного паспорта здійснюється на його підставі.

Надання будівельного паспорта здійснюється уповноваженим органом містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня надходження відповідної заяви та пакета документів, перелік яких визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Порядок видачі будівельного паспорта визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Відповідно до пунктів 1.3-1.4 Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.07.2011 р. № 103 (у редакції наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 25.02.2013 р. № 66), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.07.2011 р. за № 902/19640 (далі - Порядок № 103), параметри забудови визначаються з урахуванням будівельних норм, що встановлюють вимоги до планування та забудови територій, а також встановлених чи визначених в установленому порядку режимів використання об`єктів всесвітньої спадщини, їх територій та буферних зон, пам`яток культурної спадщини, їх територій та зон охорони, історичних ареалів населених місць, історико-культурних заповідників, історико-культурних заповідних територій та їх зон охорони, охоронюваних археологічних територій. Розроблення будівельного паспорта здійснюється відповідно до містобудівної документації на місцевому рівні.

Пунктом 2.1 Порядку № 103 визначено, що будівельний паспорт видається уповноваженим органом з питань містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня надходження заяви на видачу будівельного паспорта за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку, до якої додаються: копія документа, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, або договір суперфіцію, або заповіту, у разі якщо речове право на земельну ділянку не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; копія документа, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці, у разі якщо право власності на об`єкт нерухомого майна не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (у разі здійснення реконструкції, капітального ремонту); згода співвласника (співвласників) об`єкта нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці (у разі здійснення реконструкції, капітального ремонту) (за умови перебування у спільній власності); схема намірів забудови земельної ділянки (місце розташування будівель та споруд на земельній ділянці, відстані до меж сусідніх земельних ділянок та розташованих на них об`єктів, інженерних мереж і споруд, фасади та плани поверхів об`єктів із зазначенням габаритних розмірів, перелік систем інженерного забезпечення, у тому числі автономного, що плануються до застосування, тощо), за формою, наведеною у додатку 2 до цього Порядку; проектна документація (за наявності); згода співвласника (співвласників) земельної ділянки на забудову (у разі розміщення нових об`єктів) (за умови перебування у спільній власності); інформація про наявність у межах земельної ділянки режимоутворюючих об`єктів культурної спадщини та обмеження у використанні земельної ділянки у разі здійснення нового будівництва об`єкта (за наявності).

Згідно з пунктом 2.3 Порядку № 103 уповноважений орган з питань містобудування та архітектури на підставі отриманих документів визначає відповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам чинної містобудівної документації на місцевому рівні, планувальним рішенням проектів садівницьких та дачних товариств, будівельним нормам і правилам.

Пунктом 2.4 Порядку № 103 встановлено, що пакет документів для видачі будівельного паспорта або внесення змін до нього повертається уповноваженим органом з питань містобудування та архітектури замовнику з таких підстав:

неподання повного пакета документів, визначених пунктом 2.1 або 2.2 цього розділу;

невідповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, будівельним нормам і правилам;

подання замовником заяви в довільній формі про відмову від отримання будівельного паспорта.

За визначенням, наведеним у ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», містобудівна документація - затверджені текстові та графічні матеріали з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», планування і забудова територій - діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб, яка передбачає: 1) прогнозування розвитку територій; 2) забезпечення раціонального розселення і визначення напрямів сталого розвитку територій; 3) обґрунтування розподілу земель за цільовим призначенням; 4) взаємоузгодження державних, громадських та приватних інтересів під час планування і забудови територій; 5) визначення і раціональне взаємне розташування зон житлової та громадської забудови, виробничих, транспортних, рекреаційних, природоохоронних, оздоровчих, історико-культурних та інших зон і об`єктів; 6) встановлення режиму забудови територій, на яких передбачено провадження містобудівної діяльності; 7) розроблення містобудівної та проектної документації, будівництво об`єктів; 8) реконструкцію існуючої забудови та територій; 9) збереження, створення та відновлення рекреаційних, природоохоронних, оздоровчих територій та об`єктів, ландшафтів, лісів, парків, скверів, окремих зелених насаджень; 10) створення та розвиток інженерно-транспортної інфраструктури; 10-1) створення безперешкодного життєвого середовища для осіб з обмеженими фізичними можливостями та інших маломобільних груп населення; 11) проведення моніторингу забудови; 12) ведення містобудівного кадастру; 13) здійснення контролю у сфері містобудування.

Згідно з ч. 2 ст. 5 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», вимоги містобудівної документації є обов`язковими для виконання всіма суб`єктами містобудування.

Положеннями ч. 1 ст. 16 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», передбачено, що планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження комплексних планів просторового розвитку територій територіальних громад, генеральних планів населених пунктів і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

План зонування території (зонінг) - документація, що є складовою комплексного плану просторового розвитку території територіальної громади або генерального плану населеного пункту і визначає умови та обмеження використання території у межах визначених функціональних зон (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»,).

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», план зонування території розробляється з метою створення сприятливих умов для життєдіяльності людини, забезпечення захисту територій від надзвичайних ситуацій, запобігання надмірній концентрації населення і об`єктів виробництва, зниження рівня забруднення навколишнього природного середовища, охорони та використання територій з особливим статусом, у тому числі ландшафтів, об`єктів історико-культурної спадщини, а також земель сільськогосподарського призначення і лісів та підлягає стратегічній екологічній оцінці.

Обов`язковою складовою генерального плану населеного пункту є план зонування території цього населеного пункту (ч. 2 ст. 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Генеральний план населеного пункту розробляється та затверджується в інтересах відповідної територіальної громади з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів (ч. 3 ст. 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Як вказувалося вище, підставою для повернення позивачу пакету документів (фактично відмови у видачі будівельного паспорта) слугувало те. що згідно з Генеральним планом міста Кременчука, затвердженим міською радою 25 грудня 2007 року (зі змінами від 29 квітня 2014 року та додатковими змінами від 01 квітня 2016 року та від 30 квітня 2021 року) та Планом зонування території м. Кременчука Полтавської області, затвердженим рішенням Кременчуцької міської ради від 30 вересня 2014 року (зі змінами від 07 вересня 2017 року), земельна ділянка за вищезазначеною адресою частково відноситься до зони перспективної багатоквартирної житлової забудови 9-12 поверхів, частково до зони вулиць в межах червоних ліній (вулиця Якова Петруся) та частково до території вулично-дорожньої мережі (пров. Якова Петруся), де не дозволяється нове будівництво житлового будинку та гаражу.

Таким чином, з урахуванням наведених вище норм права, колегія суддів дійшла до висновку. що відповідачем правомірного повернуто пакет документів для видачі будівельного паспорта, у зв`язку з невідповідністю намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, будівельним нормам і правилам.

Посилання апелянта на те, що фактична заборона щодо будівництва нового житлового будинку обмежує його право на користування земельною ділянкою, яка має цільове призначення: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) є безпідставними, оскільки повернення позивачу пакета документів для видачі будівельного паспорта жодним чином не обмежує право позивача на користування та розпорядження належними йому, як земельною ділянкою, так і присадибним будинком, який вже був на ній розташований.

Щодо доводів про те, що заплановане позивачем будівництво відповідає цільовому призначенню земельної ділянки позивача за кадастровим номером :04:003:1444, колегія суддів погоджується з тим, що дійсно, цільовим призначенням цієї земельної ділянки є: «для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», разом з тим, повернення документів для видачі будівельного паспорта відбулося не у зв`язку з невідповідністю намірів щодо будівництва нового будинку цільовому призначенню земельною ділянки, а у зв`язку з тим, що на цій земельній ділянці фактично заборонено нове будівництво, з підстав, що вказані відповідачем у листі від 10.06.2022 р. № 28-01/-11/0584/33, та з урахуванням обмежень, які містить ця земельна ділянка, про які позивачу було достеменно відомо з рішення Кременчуцької міської ради восьмого скликання «Про передачу земельних ділянок у власність громадянам» від 23.11.2021 р.

На підставі цього колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що повертаючи позивачу пакет документів у зв`язку із невідповідністю намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, відповідач діяв в межах чинного законодавства.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (№ 65518/01; пункт 89), Проніна проти України (№ 63566/00; пункт 23) та Серявін та інші проти України (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Підстави для розподілу судових витрат на підставі ст. 139 КАС України відсутні.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.04.2023 року по справі №440/6502/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Н.С. Бартош
Судді(підпис) (підпис) О.В. Присяжнюк З.Г. Подобайло
Повний текст постанови складено 17.10.2023 року.