Справа № 140/7796/22
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2023-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 рокуЛьвівСправа № 140/7796/22 пров. № А/857/16205/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Мікули О.І., Пліша М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2023 року про відмову в роз`ясненні судового рішення у справі № 140/7796/22 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КАРАВАН-САРАЙ» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

суддя в 1-й інстанції Плахтій Н.Б.,

час ухвалення рішення 16.08.2023 року,

місце ухвалення рішення м.Луцьк,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «КАРАВАН-САРАЙ» звернулося в суд з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2023, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2023, позов задоволено повністю; визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Волинській області, оформлене листом від 07.11.2022 за №12256/6/03-20-04-03-06, про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю «КАРАВАН-САРАЙ» в переході на спрощену систему оподаткування зі сплатою єдиного податку 3-ї групи за ставкою 2%; зобов`язано Головне управління ДПС у Волинській області зареєструвати Товариство з обмеженою відповідальністю «КАРАВАН-САРАЙ» платником єдиного податку 3-ї групи зі сплатою єдиного податку за ставкою 2% з 01.04.2022; стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КАРАВАН-САРАЙ» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області судові витрати в сумі 8481,00 грн.

Так, 14.06.2023 на адресу суду пешої інстанції надійшла заява ГУ ДПС у Волинській області про роз`яснення рішення суду в частині виконання зобов`язання, а саме: реєстрації ТОВ «КАРАВАН-САРАЙ» платником єдиного податку 3-ї групи зі сплатою єдиного податку за ставкою 2% з 01.04.2022.

Ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2023 року в задоволенні вищезазначеної заяви відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосуванням норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про роз`яснення рішення суду першої інстанції.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що на момент винесення первинного рішення від 01.04.2022 №2624/6/03-20-18-06 про відмову в переході на спрощену систему оподаткування зі сплатою єдиного податку 3-ї групи за ставкою 2%, на підставі наказу Державної податкової служби України від 28.03.2022 №173 (в редакції наказу від 05.04.2022 №185) за ГУ ДПС у Волинській області було закріплено виконання повноважень ГУ ДПС у Донецькій області, у роботі якого було встановлено простій. Однак в подальшому, згідно із наказом Державної податкової служби України від 28.03.2022 №173 (зі змінами, внесеними наказом ДПС від 19.04.2023 №260) виконання повноважень ГУ ДПС у Донецькій області було закріплено уже за Головним управлінням ДПС у Вінницькій області. Тобто, повноваженнями щодо реєстрації ТОВ «КАРАВАН-САРАЙ» платником єдиного податку 3-ї групи зі сплатою єдиного податку за ставкою 2% з 01.04.2022 наділене виключно Головне управління ДПС у Вінницькій області, яке виконує повноваження ГУ ДПС у Донецькій області, натомість у ГУ ДПС у Волинській області відповідні повноваження щодо реєстрації ТОВ «КАРАВАН-САРАЙ» платником єдиного податку 3-ї групи зі сплатою єдиного податку за ставкою 2% відсутні.

Крім того, контролюючий орган зазначає, що в період з 01.01.2022 по 14.06.2023 ТОВ «КАРАВАН-САРАЙ» здійснювало реєстрацію податкових накладних в ЄРПН, відтак реєстрація товариства платником єдиного податку 3-ї групи зі сплатою єдиного податку за ставкою 2% суперечитиме вимогам підпункту 9.5 пункту 9 підрозділу 8 розділу ХХ ПК України, відповідно до якого такі платники звільняються від обов`язку нарахування та сплати ПДВ за операціями з постачання товарів, робіт та послуг.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що відповідно до частини 4 статті 304 КАС України, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу в порядку письмового провадження відповідно до ч.1 ст.312, п.3 ч.1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність підстав для роз`яснення судового рішення.

Колегія суддів погоджується з обґрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом, та зумовлено нечіткістю судового рішення за змістом, коли таке є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання.

Конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим вказана правова норма не містить.

Роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання.

Зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко спів відповідають з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту.

Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення.

Крім того, роз`яснення полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на нові вимоги або на невирішені вимоги, він лише пояснює положення постановленого ним рішення, які нечітко сформульовані, або є незрозумілими для заінтересованих осіб.

Висновки суду щодо способу, строків, порядку виконання рішення є факультативними елементами резолютивної частини рішення. Тому вони можуть виступити предметом роз`яснення лише у тому разі, коли суд закріпив їх у рішенні. Якщо ж висновки суду щодо способу виконання у рішенні відсутні, то ухвала суду про їх роз`яснення фактично є додатковим рішенням і прямим порушенням статті 254 КАС України, що забороняє змінювати (в тому числі доповнювати) зміст такого рішення.

Щодо вказівки в апеляційній скарзі на те, що звернення до суду із заявою про роз`яснення обумовлено обставинами, що ускладнюють виконання винесеного рішення, то суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що в силу приписів статті 378 КАС України за наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом) суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може встановити чи змінити спосіб або порядок виконання такого рішення.

Законодавцем розмежовано порядок "роз`яснення судового рішення якщо таке є незрозумілим" (ст. 254 КАС України) та "встановлення способу і порядку виконання судового рішення в разі наявності обставин, що ускладнюють його виконання" (ст. 378 КАС України).

Водночас, суд в порядку статті 254 КАС України не роз`яснює порядок виконання судового рішення.

Апеляційний суд вважає, що із змісту заяви про роз`яснення рішення вбачається, що відповідач по суті просить роз`яснити спосіб та порядок виконання судового рішення, тобто вирішити питання, які не стосуються роз`яснення судового рішення в розумінні ст. 254 КАС України.

При цьому суд апеляційної інстанції звертає увагу, що поняття "спосіб" і "порядок" виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем та іншими суб`єктами владних повноважень.

З резолютивної частини судового рішення вбачається, що його текст труднощів для розуміння не викликає, суть рішення ясна та не двозначна, тому тлумачення, шляхом його роз`яснення та винесення процесуального документу з цього приводу не потребує.

Обґрунтовуючи заяву про роз`яснення судового рішення, заявник вказує на те, що у ГУ ДПС у Волинській області відповідні повноваження щодо реєстрації товариства платником єдиного податку відсутні.

Суд першої інстанції підставно звернув увагу заявника, що відповідач під час розгляду справи вже посилався на те, що повноваженнями щодо реєстрації ТОВ «КАРАВАН-САРАЙ» платником єдиного податку 3-ї групи зі сплатою єдиного податку за ставної 2% з 01.04.2022 наділене інше управління податкового органу, зокрема, ГУ ДПС у Львівській області.

Таким доводам відповідача надана правова оцінка в рішенні суду.

Зокрема, суд першої інстанції ухвалюючи рішення від 08 лютого 2023 року, вважав необґрунтованим твердження відповідача, що повноваженнями щодо реєстрування ТзОВ «КАРАВАН-САРАЙ» платником єдиного податку 3-ї групи зі сплатою єдиного податку за ставної 2% з 01.04.2022 наділене виключно ГУ ДПС у Львівській області, яке не є стороною у справі, натомість у ГУ ДПС у Волинській області відповідні повноваження відсутні, оскільки заява про застосування спрощеної системи оподаткування подана товариством через електронний кабінет 31.03.2022, тобто до винесення наказу ДПС України від 09.06.2022 №311 про виконання повноважень ГУ ДПС у Донецькій області ГУ ДПС у Львівській області.

Разом з цим, слід зауважити, що при розгляді заяв учасників процесу про роз`яснення судового рішення, яке набрало законної сили, суд не здійснює нового перегляду справи.

Посилання контролюючого органу на те, що ТОВ «КАРАВАН-САРАЙ» в період з 01.01.2022 по 14.06.2023 здійснювало реєстрацію податкових накладних в ЄРПН, не є підставою для роз`яснення судового рішення, оскільки дана обставина жодним чином не впливає на зрозумілість його зобов`язальної частини.

Судова колегія наголошує, що роз`яснюючи рішення, суд не вправі вносити в нього будь-які зміни щодо мотивів його прийняття. Процесуальна процедура роз`яснення судового акту виключає можливість будь-яким чином змінювати його зміст та суд не повинен давати відповідь на нові або невирішені вимоги. Надання правових порад щодо дій учасників справи після ухвалення судового рішення не відповідає меті роз`яснення та у межах процедури роз`яснення судового рішення є неможливим.

Проаналізувавши рішення Волинського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2023 року в справі № 140/7796/22, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що таке рішення суду першої інстанції містить чіткий та обґрунтований висновок по суті заявлених вимог та не передбачає ніякого двозначного тлумачення.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції правомірно було відмовлено задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення.

Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи наведене вище, апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.308,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області залишити без задоволення, а ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2023 року про відмову в роз`ясненні судового рішення у справі № 140/7796/22 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді О. І. Мікула
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 18 жовтня 2023 року.