Справа № 320/24487/23
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2023-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Бєлової Л.В. та Кучми А.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м.Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 липня 2023 року у справі за заявою Головного управління ДПС у м.Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю «Релайз Компані» про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків,

ВСТАНОВИЛА

ГУ ДПС у м.Києві звернулося до Київського окружного адміністративного суду із заявою, в якій просило підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна ТОВ «Релайз Компані», застосованого рішенням керівника контролюючого органу.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 19 липня 2023 року у задоволенні заяви ГУ ДПС у м.Києві відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, ГУ ДПС у м.Києві подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення про задоволення заяви. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що виділ є однією із форм реорганізації, а тому контролюючим органом правомірно призначено проведення перевірки ТОВ «Релайз Компані» на підставі пп.78.1.7 п.78.1 ст.78 ПК України, а оскільки товариство безпідставно відмовило у допуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки, то застосування арешту його майна проведено обґрунтовано та у відповідності до норм законодавства.

ТОВ «Релайз Компані» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що ГУ ДПС у м.Києві призначило документальну позапланову перевірку за відсутності законних підстав для її проведення, що свідчить про незаконність застосування адміністративного арешту майна платника податків.

Відповідно до ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Беручи до уваги, що в суді першої інстанції справа розглядалась в порядку спрощеного провадження, введення в Україні воєнного стану, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, керуючись приписами ст.311 КАС України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, наказом ГУ ДПС у м.Києві №3451-п від 11 липня 2023 року призначено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Релайз Компані» з 12.07.2023 по дату завершення перевірки, тривалістю 10 робочих днів на підставі пп.78.1.7 п.78.1 ст.78 ПК України, п.2 ч.1 ст.13 р.IV, ст.25 р.VI Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», за період з 09.03.2017 по дату завершення перевірки (а.с.18).

На підставі вказаного наказу видано направлення на перевірку від 12.07.2023 №12228/26-15-07-01-06, відповідно до якого, перевірку доручено провести заступнику начальника відділу Лілії Скрипник (а.с.17).

З метою вручення наказу про проведення перевірки від 11.07.2023 №3451-п та пред`явлення направлення на перевірку від 12.07.2023 №12228/26-15-07-01-06 заступником начальника відділу перевірок у сфері машинобудування управління податкового аудиту у сфері матеріального виробництва Головного управління ДПС у м.Києві Скрипник Л.І. здійснено вихід 12.07.2023 на податкову адресу підприємства: 03035, м.Київ, вул. Сурикова, буд. 3А, та встановлено, що посадові особи практика податків або його законні (уповноважені) представники відсутні за податковою адресою станом на 12.07.2023. В телефонній розмові представником ТОВ «Релайз Компні» повідомлено, що посадові особи платника податків або його законні (уповноважені) представники станом на 12.07.2023 відсутні та перебуватимуть за податковою адресою 13.07.2023, що відображено в акті від 12.07.2023 №3722/Ж6/26-15-07-01-06 відсутності посадових осіб ТОВ «Релайз Компані» та неможливості вручення наказу і пред`явлення направлення про проведення перевірки у терміни, зазначені у наказі та направленні (а.с.15).

Повторно з метою вручення наказу про проведення перевірки від 11.07.2023 №3451-п та пред`явлення направлення на перевірку від 12.07.2023 №12228/26-15-07-01-06 заступником начальника відділу перевірок у сфері машинобудування управління податкового аудиту у сфері матеріального виробництва Головного управління ДПС у м.Києві Скрипник Л.І. здійснено виїзд 13.07.2023 на фактичну адресу підприємства: 03035, м.Київ, вул. Сурикова, буд. 3А, та встановлено, що посадові особи практика податків або його законні (уповноважені) представники відсутні за податковою адресою станом на 13.07.2023. В телефонній розмові представником ТОВ «Релайз Компні» повідомлено, що посадові особи платника податків або його законні (уповноважені) представники станом на 13.07.2023 відсутні та перебуватимуть за податковою адресою 14.07.2023, що відображено в акті від 13.07.2023 №3745/Ж6/26-15-07-01-06 відсутності посадових осіб ТОВ «Релайз Компані» та неможливості вручення наказу і пред`явлення направлення про проведення перевірки у терміни, зазначені у наказі та направленні (а.с.13-14).

Наказ №3451-п від 11.07.2023 та Направлення на перевірку від 12.07.2023 №12228/26-15-07-01-06 були вручені представнику ТОВ «Релайз Компані» за дорученням, Карішену Р.А., 14 липня 2023 року, про що свідчить його підпис в Направленні на перевірку (а.с.17).

Однак, представник ТОВ «Релайз Компані» відмовив в допуску до проведення перевірки з огляду на відсутність законних підстав для її проведення, про що складено акт від 14.07.2023 №3765/Ж6/26-15-07-01-06, в якому зазначено, що виділ не є реорганізацією, внаслідок чого відсутні законні підстави для проведення перевірки відповідно до пп.78.1.7 п.78.1 ст.78 ПК України (а.с.10-12).

Рішенням в.о. начальника ГУ ДПС у м.Києві від 17.07.2023 №57500/6126-15-07-01-06застосовано умовний адміністративний арешт майна платника податків ТОВ «Релайз Компані», що перебуває у володінні останнього (а.с.8).

З метою підтвердження обґрунтованості вказаного рішення про застосування адміністративного арешту платника податків, ГУ ДПС у м.Києві звернулось до суду із відповідною заявою.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні заяви ГУ ДПС у м.Києві, дійшов висновку, що відмова ТОВ «Релайз Компані» у допуску посадових осіб ГУ ДПС у м.Києві до проведення перевірки відповідає вимогам чинного законодавства України, вжиття контролюючим органом заходів у вигляді накладення адміністративного арешту на майно товариства є необґрунтованим.

За наслідками перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, колегія суддів доходить наступних висновків.

В силу вимог п.81.1 ст.81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта; перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

За приписами п.81.2 ст.81 ПК України у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Посадова (службова) особа платника податків (його представник або особа, яка фактично проводить розрахункові операції) має право надати свої письмові пояснення до складеного контролюючим органом акта.

У разі відмови платника податків та/або його посадових (службових) осіб (представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) підписати акт, що засвідчує факт відмови у допуску до проведення перевірки, та/або у разі відмови отримати примірник цього акта чи надати письмові пояснення до нього, посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує такий факт, та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня.

Пунктом 94.1 ст.94 ПК України визначено, що адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Відповідно до пп.94.2.3 п.94.2 ст.94 ПК України арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин, зокрема, платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Згідно з п.94.6 ст.94 ПК України керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків.

Пунктом 94.10 ст.94 ПК України передбачено, що арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Таким чином, при перевірці обґрунтованості рішення керівника контролюючого органу щодо застосування адміністративного арешту майна платника податків суд має встановити наявність підстав для застосування адміністративного арешту, визначених пунктом 94.2 статті 94 ПК України та перевірити дотримання контролюючим органом умов для проведення перевірки платника податків.

В постанові Судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 26.06.2020 у справі №280/2993/19 наведено правовий висновок, відповідно до якого при розгляді вимоги щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків до предмета доказування входить, зокрема наявність підстав та дотримання порядку призначення контролюючим органом перевірки та прийняття рішення про застосування адміністративного арешту майна.

Відмовляючи у допуску посадових осіб ГУ ДПС у м.Києві до проведення перевірки представник ТОВ «Релайз Компані» зазначив, що у контролюючого органу були відсутні підстави для призначення проведення перевірки на підставі пп.78.1.7 п.78.1 ст.78 ПК України, оскільки реорганізація товариства не проводилась, а виділ не належить до реорганізації.

Так, в силу пп.78.1.7 п.78.1 ст.78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, в тому числі, розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.

З матеріалів справи вбачається, що 04 липня 2022 року рішенням №04/07/2022 єдиного учасника ТОВ «Релайз Компані» ОСОБА_1 (частка у статутному капіталі Товариства 100 %), вирішено, зокрема, внести рішення про створення нового товариства шляхом виділу, а саме виділ з ТОВ «Релайз Компані» - ТОВ «Модерн-Опт», про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було внесено відповідні відомості (а.с.50).

За наслідками проведення всіх необхідних заходів, пов`язаних із здійсненням процедури виділу, 16 листопада 2022 року рішенням єдиного учасника №11/11-2022 ТОВ «Релайз Компані» було вирішено, зокрема: прийняти та затвердити рішення про виділ із ТОВ «Релайз Компані» нової юридичної особи у формі ТОВ «Модерн-Опт» шляхом переходу (передачі) до такої створюваної нової юридичної особи, відповідно до розподільчого балансу, частини майна, прав та обов`язків ТОВ «Релайз Компані»; затвердити розподільчий баланс ТОВ «Релайз Компані» в зв`язку з виділом новостворюваного ТОВ «Модерн-Опт»; конвертувати частину частки статутного капіталу ТОВ «Релайз Компані», в розмірі 100000,00 (сто тисяч) грн., в частку статутного капіталу новостворюваного ТОВ «Модерн-Опт» шляхом виділу, яка становитиме 100000,00 (сто тисяч) грн.; розподілити частку в статутному капіталі новоствореного ТОВ «Модерн-Опт» наступним чином: 100 (сто) відсотків частки статутного капіталу в розмірі 100000,00 (сто тисяч) грн. належатиме ОСОБА_2 ; зменшити статутний капітал ТОВ «Релайз Компані» на суму частини частки в розмірі 100000,00 (сто тисяч) грн., яка конвертується в частку статутного капіталу новоствореного ТОВ «Модерн-Опт» шляхом виділу, з 1000000,00 (одного мільйона) грн. до 900000,00 (дев`ятсот тисяч) грн.; розподілити частки в статутному капіталі ТОВ «Релайз Компані» наступним чином: 100 (сто) відсотків частки статутного капіталу в розмірі 900000,00 (дев`ятсот тисяч) грн. належатиме ОСОБА_2 (а.с.51).

Також, 16 листопада 2022 року було прийняте Рішення Єдиного засновника №1 ТОВ «Модерн-Опт», яким вирішено створити ТОВ «Модерн-Опт» шляхом виділу з ТОВ «Релайз Компані» на підставі Рішення №11/11-2022 Єдиного учасника від 16 листопада 2022 року ТОВ «Релайз Компані» (а.с.52).

Вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для призначення перевірки ТОВ «Релайз Компані» колегія суддів виходить із наступного.

Перевірка на підставі пп.78.1.7 п.78.1 ст.78 ПК України може бути призначена в разі початку процедури:

- реорганізації юридичної особи (крім перетворення);

- припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця;

- закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації;

- порушення провадження у справі про визнання банкрутом платника податків;

- подання заяви про зняття з обліку платника податків.

В даному випадку ГУ ДПС у м.Києві зазначає, що підставою для призначення перевірки ТОВ «Релайз Компані» є реорганізація юридичної особи.

В силу ч.1 ст.104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Наведені положення законодавства передбачають, що в результаті реорганізації юридична особа припиняється, внаслідок чого її майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Натомість, виділ регулюється ст.109 ЦК України, відповідно до ч.1 якої виділом є перехід за розподільчим балансом частини майна, прав та обов`язків юридичної особи до однієї або кількох створюваних нових юридичних осіб.

При цьому, під час створення нової юридичної особи внаслідок виділу, не відбувається припинення юридичної особи, тобто виділ не належить до реорганізації юридичної особи в розумінні положень ЦК України.

Апелянт звертає увагу на положення пп.98.1.4 п.98.1 ст.98 ПК України, відповідно до якого під реорганізацією платника податків у цій статті розуміється зміна його правового статусу, яка передбачає будь-яку з таких дій або їх поєднання, в тому числі, виділення з платника податків інших платників податків, а саме передача частини майна платника податків, що реорганізується, до статутних фондів інших платників податків, які створюються власниками корпоративних прав платника податків, що реорганізується, та внаслідок якого не відбувається ліквідація платника податків, що реорганізується.

Разом з тим, наведене у вказаній нормі визначення є спеціальним та стосується виключно порядку погашення грошових зобов`язань або податкового боргу у разі реорганізації платника податків або передачі єдиного (цілісного) майнового комплексу державного або комунального підприємства в оренду чи концесію, або продажу єдиного (цілісного) майнового комплексу державного або комунального підприємства у процесі приватизації.

Також ГУ ДПС у м.Києві безпідставно посилається на положення ст.2 Закону України «Про банківську діяльність» та ст.43 Закону України «Про страхування», оскільки вказані закони стосуються обмеженого кола правовідносин і перший визначає структуру банківської системи, економічні, організаційні і правові засади створення, діяльності, реорганізації і ліквідації банків, а другий регулює відносини у сфері страхування і спрямований на створення ринку страхових послуг, посилення страхового захисту майнових інтересів підприємств, установ, організацій та фізичних осіб.

Натомість, положення ст.104, 109 ЦК України в даному випадку є загальними і стосуються реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) та виділу (не виділення) юридичних осіб, безвідносно чи такі юридичні особи є платниками податків, чи ні.

Таким чином, наведені ГУ ДПС у м.Києві норми законодавства не можуть бути враховані при встановленні факту здійснення реорганізації юридичної особи та вони стосуються реорганізації у формі виділення, натомість в ситуації з ТОВ «Релайз Компані» відсутня обставина реорганізації, яка передбачає припинення юридичної особи, а відбувся саме виділ з ТОВ «Релайз Компані» з переходом за розподільчим балансом частини майна, прав та обов`язків юридичної особи до ТОВ «Модерн-Опт» із прийняттям відповідного рішення з подальшим складанням та затвердженням розподільчого балансу.

На користь вказаного висновку суду свідчить позиція Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладена в постанові від 14.09.2020 у справі № 291/1009/18, згідно з якою реорганізація у силу закону передбачає перехід прав і обов`язків реорганізованої особи до правонаступників. Реорганізація юридичної особи в будь-який спосіб не призводить до припинення зобов`язання та не є підставою для розірвання договору. Характерною ознакою процедур припинення юридичної особи у результаті реорганізації є неможливість подальшої участі особи, яка припиняється, у зобов`язанні, але реорганізація не припиняє дію цих зобов`язань, в тому числі договорів, які були укладені цією стороною. Виділ не є різновидом припинення або реорганізації юридичної особи, це один із способів створення юридичної особи. Основною відмінністю виділу є те, що в результаті виділу створюється нова юридична особа, яка наділяється певним майном існуючої юридичної особи. При цьому, попередня юридична особа не припиняється. Наслідком виділу є перехід за розподільчим балансом до нової юридичної особи, що утворилася унаслідок виділу, частини майна, прав та обов`язків юридичної особи, з якої був здійснений виділ, і яка не припиняється, а продовжує функціонувати за зменшеного обсягу активів та пасивів, тобто має місце часткове правонаступництво. Виділ, який є переходом за розподільчим балансом частини майна, прав та обов`язків юридичної особи до однієї або кількох створюваних нових юридичних осіб (стаття 109 ЦК України), не визнається законодавцем видом реорганізації.

Посилання апелянта на Окремі Думки суддів Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14.09.2020 у справі №291/1009/18 та від 30.09.2020 у справі

№394/447/18 відхиляються судом, оскільки в силу ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При цьому, Окремі Думки суддів Верховного Суду не є джерелом права, які застосовуються судом при вирішенні спірних правовідносин.

З огляду на викладені обставини, беручи до уваги, що у ГУ ДПС у м.Києві були відсутні визначені п.78.1.7 п.78.1 ст.78 ПК України підстави для призначення перевірки ТОВ «Релайз Компані», а тому відмова платника податків від проведення такої перевірки та від допуску посадових осіб контролюючого органу до її проведення є правомірною, внаслідок чого відсутні передбачені пп.94.2.3 п.94.2 ст.94 ПК України підстави для застосування адміністративного арешту майна платника податків, тобто рішення в.о. начальника ГУ ДПС у м.Києві №57500/6/26-15-07-01-06 від 17.07.2023 про застосування про застосування адміністративного арешту майна платника податків не можу бути визнано обґрунтованим та суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ГУ ДПС у м.Києві про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна ТОВ «Релайз Компані».

Інші доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують. При цьому, колегія суддів звертає увагу на ті обставини, що відповідно до правил п.41 «Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).

Керуючись ст.243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м.Києві - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 липня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Текст постанови виготовлено 17 жовтня 2023 року.

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді Л.В.Бєлова

А.Ю.Кучма