Справа № 490/1074/23
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2023-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2023 р.м. ОдесаСправа № 490/1074/23

Перша інстанція: суддя Микульшина Г.А.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Домусчі С.Д.

суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху від 18 січня 2023 року серії БАБ номер 532620,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся з позовом до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, в якому просив суд скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 532620 від 18.01.2023.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що 18.01.2023 відносно нього було винесено постанову, відповідно до якої того ж дня о 14 год. 10 хв. він керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування Ленінським районним судом м. Миколаєва від 10.11.2022 у справі №607/41/16, чим порушив п. 2.1.а ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Із вказаною постановою позивач не згодний та зазначає, що обставини, викладені в постанові, не відповідають дійсності. Йому невідомо про наявність будь-яких рішень щодо позбавлення його права керування транспортними засобами, посвідчення водія не вилучалось, протоколів про адміністративні правопорушення по ст. 130 КУпАП у відношенні нього не складалось. Про начебто позбавлення його права керування транспортним засобом він дізнався лише під час складання працівниками поліції оскаржуваної постанови. Перевіряючи наявність відносно нього рішення суду від 10.11.2022 № 607/41/16 засобами офіційних веб - порталів «Судова влада України» та «Реєстр судових рішень» ним було виявлено, що Ленінським районним судом м.Миколаєва справа за № 407/41/16 не розглядалась. Крім того, позивач не отримував жодної судової повістки, а також копії постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності з позбавленням права керування транспортним засобом. Таким чином, у позивача був відсутній умисел на вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, а інспектор дійшов помилкового висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 травня 2023 року позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задоволений.

Скасована постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 532620 від 18.01.2023 та закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Стягнуто з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Департамент патрульної поліції подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає про неврахування судом першої інстанції того факту, що згідно рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10.11.2022 по справі № 489/1935/22 водія було позбавлено права керування транспортними засобами.

У відзиві на апеляційну скаргу, позивач послався на правомірність оскаржуваного рішення та просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 532620 від 18.01.2023 вбачається, що відносно позивача було винесено постанову, відповідно до якої того ж дня о 14 год. 40 хв. водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Skoda Octavia, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в м. Миколаєві, при цьому був позбавлений права керування Ленінським районним судом м. Миколаєва № 607/41/16 від 10.11.2022, чим порушив пп. 2.1.а ПДР України.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні будь-які докази на підтвердження того, що Ленінським районним судом м. Миколаєва 10.11.2022 було винесено постанову по справі № 607/41/16, відповідно до якої ОСОБА_1 було позбавлено права керування транспортними засобами.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За визначенням, що міститься у ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП України) адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пункт 1.1. Правил Дорожнього Руху (далі - ПДР) встановлює, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

За приписами п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

За визначенням, що міститься у п.1.10 ПДР водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

На виконання п. 2.1.а ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 4 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП України) встановлено, що керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.09.2023 було витребувано з Ленінського районного суду м. Миколаєва засвідчену копію постанови у справі № 489/1935/22 із зазначенням персональних даних особи, дати набрання законної сили, а також відомості щодо отримання вказаної постанови особою, стосовно якої прийнято рішення.

06.10.2023 на адресу П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшов лист від Ленінського районного суду м. Миколаєва разом із засвідченою копією постанови у справі № 489/1935/22

Як вбачається з постанови Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10.11.2022 у справі (набрала законної сили 28.02.2023 за наслідком залишення без змін постановою Миколаївського апеляційного суду) ОСОБА_1 визнано винним в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, які перерахувати на рахунок UA0014001, отримувач коштів: Миколаївське ГУК/Микол.обл./21081300, код отримувача(кодза ЄДРПОУ)37992030, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 245 КУпАП України завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із частин 1 та 2 ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стаття 280 КУпАП України встановлює, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 291-298 цього Кодексу.

Керуючись ст. 283 КУпАП України розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити:

найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;

дату розгляду справи;

відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;

опис обставин, установлених під час розгляду справи;

зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

прийняте у справі рішення.

Зважаючи на вказані норми та встановлені обставини справи, апеляційний суд зазначає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог, оскільки, як встановив апеляційний суд станом на 18.01.2023 позивач не був позбавлений права керування транспортним засобом, враховуючи, що постанова Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10.11.2022 у справі набрала законної сили 28.02.2023.

Доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки зводяться до незгоди з оскаржуваним судовим рішенням.

Доводи апеляційної скарги не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

У ній також не наведено інших міркувань, які б не були предметом перевірки судом першої інстанції та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведеного аргументу.

При цьому, суд першої інстанції не врахував, існування постанови Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10.11.2022 у справі (набрала законної сили 28.02.2023 за наслідком залишення без змін постановою Миколаївського апеляційного суду) ОСОБА_1 визнано винним в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, які перерахувати на рахунок UA0014001, отримувач коштів: Миколаївське ГУК/Микол.обл./21081300, код отримувача(кодза ЄДРПОУ)37992030, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність достатніх та необхідних підстав для задоволення позову, але неправильно застосував норми матеріального права, внаслідок чого апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні в мотивувальній частині.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 2-12, 72-78, 242, 257, 272, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції - задовольнити частково.

Змінити мотивувальну частину рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 травня 2023 року у справі № 490/1074/23 та викласти її в редакції цієї постанови.

В іншій частині рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 травня 2023 року у справі № 490/1074/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає, відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України.

Повний текст судового рішення складений 17.10.2023

Суддя-доповідач С.Д. Домусчі
Судді Г.В. Семенюк О.І. Шляхтицький