Справа № 420/693/23
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2023-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 жовтня 2023 року

м. Київ

справа № 420/693/23

адміністративне провадження № К/990/33731/23

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Уханенка С.А., перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військової частини НОМЕР_1 ) Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військової частини НОМЕР_1 ) Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України, в якому просив:

- визнати протиправними дії щодо невключення щомісячної додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168) до складу суми місячного грошового забезпечення, з якого нараховувалась та виплачувалась грошова допомога на оздоровлення за 2022 рік, передбачена пунктом 1 статті 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ); компенсація за невикористану щорічну додаткову відпустку як учаснику бойових дій за 2014-2022 роки, яка передбачена пунктом 12 частини першої статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII (далі - Закон №3551-ХІІ); компенсація за невикористану щорічну основну відпустку за 2022 рік, яка передбачена абзацом 3 пункту 14 статті 10-1 Закону №2011- XII;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік, передбаченої пунктом 1 статті 10-1 Закону №2011 -XII; компенсації за невикористану щорічну додаткову відпустку як учаснику бойових дій, яка передбачена пунктом 12 частини першої статті 12 Закону № 3551-XII; компенсації за невикористану щорічну основну відпустку за 2022 рік, яка передбачена абзацом 3 пункту 14 статті 10-1 Закону №2011-ХІІ з урахуванням щомісячної додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, із врахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними дії відповідача щодо невключення щомісячної додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168 до складу суми місячного грошового забезпечення, з якого ОСОБА_1 нараховувалась та виплачувалась грошова допомога на оздоровлення за 2022 рік, передбачена пунктом 1 статті 10-1 Закону №2011-ХІІ; компенсація за невикористану щорічну додаткову відпустку як учаснику бойових дій за 2022 роки, яка передбачена пунктом 12 частини першої статті 12 Закону № 3551-XII; компенсація за невикористану щорічну основну відпустку за 2022 рік, яка передбачена абзацом 3 пункту 14 статті 10-1 Закону №2011XII.

Зобов`язано відповідача здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату розміру грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік, передбаченої пунктом 1 статті 10-1 Закону №2011 -XII; компенсації за невикористану щорічну додаткову відпустку, як учасника бойових дій, за 2022 рік, яка передбачена пунктом 12 частини першої статті 12 Закону № 3551-XII; компенсації за невикористану щорічну основну відпустку за 2022 рік, яка передбачена абзацом 3 пункту 14 статті 10-1 Закону №2011-ХІІ з урахуванням щомісячної додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, з врахуванням раніше виплачених сум.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2023 року апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України задоволено.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2023 року скасовано.

Ухвалено у справі нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

05 травня 2023 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2023 року.

Заявник касаційної скарги, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, просить скасувати постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2023 року, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2023 року залишити без змін.

Предметом спору у цій справі є правомірність невключення щомісячної додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168 до складу суми місячного грошового забезпечення, з якого здійснюється нарахування та виплата усіх належних сум при звільненні військовослужбовця.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Оскаржуючи рішення суду апеляційної інстанції, позивач послався на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України, проте не зазначає норми права, яка застосовано судом апеляційної інстанції у цій справі всупереч висновкам Верховного Суду, які викладені у подібних правовідносинах.

Разом з цим в касаційній скарзі її автором вказано, що відсутня правова позиція Верховного Суду у цій категорії спорів, що за своїм змістом відповідає пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України як підстава касаційного оскарження, проте скаржник і в цьому випадку не зазначає конкретної норми права, яка потребує висновку Верховного Суду щодо її застосування у подібних правовідносинах.

З огляду на викладене, Верховний Суд вбачає невизначеність заявника касаційної скарги щодо зазначення підстав касаційного оскарження, оскільки одночасне посилання на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України (неврахування висновків Верховного Суду судом апеляційної інстанції) та на пункт 3 частини четвертої цієї статті (відсутність висновку Верховного Суду) без визначення норми права щодо кожної підстави оскарження, є взаємовиключним, що зрештою унеможливлює визначення підстави відкриття касаційного провадження у цій справі.

Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, натомість, в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України), а в подальшому саме в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення (частина перша статті 341 КАС України).

Отже, Суд вважає безпідставними посилання скаржника на пункти 1 та 3 частини четвертої статті 328 КАС України як на підстави касаційного оскарження.

З урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX і які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Отже, скаржником не викладено передбачені статтею 328 КАС України підстави, за яких оскаржувані судові рішення можуть бути переглянуті судом касаційної інстанції, тому касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.

Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військової частини НОМЕР_1 ) Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії - повернути особі, яка її подала.

Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя С.А. Уханенко