Справа № 280/4165/23
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2023-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

02 жовтня 2023 року (12 год. 56 хв.)Справа № 280/4165/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., за участю секретаря судового засідання Старцевої Ю.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ; ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, вул. Олександра Матросова, 29, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Первинна професійна спілка Правозахисники країни (Дніпропетровська область, Дніпровський район, 52070, с. Новоолександрівка, вул. Сурська, буд. 96, ) про визнання протиправним та скасування наказів, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

за участі представників сторін:

від позивача Хрипченко Н.А.

від відповідача Крамар В.В.

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Первинна професійна спілка «Правозахисники країни» в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного Управління Національної поліції в Запорізькій області від 02 червня 2023 року № 891 про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з поліції до інструктора роти № 1 Батальйону поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного Управління Національної поліції в Запорізькій області від 05 червня 2023 року № 265 о/с про звільнення зі служби інструктора роти № 1 Батальйону поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_1 ;

- поновити ОСОБА_1 на посаді інструктора роти № 1 батальйону поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції в Запорізькій області з 05 червня 2023 року;

- стягнути за рахунок державних асигнувань Головного Управління Національної поліції у Запорізькій області на користь ОСОБА_1 , середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з моменту звільнення, а саме з 05 червня 2023 року по день фактичного розрахунку;

- стягнути за рахунок державних асигнувань Головного Управління Національної поліції у Запорізькій області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за травень місяць 2023 року у повному обсязі з урахуванням вже виплаченої суми;

- допустити негайне виконання рішення в частині поновлення на службі та виплати заробітної плати за один місяць.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 02 червня 2023 року до ОСОБА_1 оскаржуваним наказом відповідача № 891 застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції. Крім того, спірним наказом ГУНП в Запорізькій області від 05 червня 2023 року № 265 о/с «По особовому складу», відповідно до Закону України «Про національну поліцію» звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку з реалізацією стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) лейтенанта поліції ОСОБА_1 . Відповідно до оскаржуваного наказу відповідача від 02 червня 2023 року № 891 дисциплінарний проступок ОСОБА_1 виразився у вчиненні дій, які несумісні з подальшим проходженням служби в поліції, а саме: не повідомленні про факт вчинення громадянином ОСОБА_2 правопорушення відносно себе за скороченим номером екстреного виклику поліції «102», не вжитті жодних законних заходів щодо притягнення правопорушника до відповідальності після встановлення його місцезнаходження, натомість в подальшому незаконному позбавленні ОСОБА_2 його волі та свободи пересування, вивезенні останнього всупереч його волі на автомобілі до іншого місця та застосуванні до нього фізичної сили, нещирості під час проведення службового розслідування.

Незгоду зі спірними наказами позивач аргументує тим, що службове розслідування проведено відносно позивача з явними порушеннями, а саме ОСОБА_1 належним чином не був повідомлений про початок службового розслідування, у повній мірі не міг надавати пояснення по справі, позивачу та його адвокату не давали можливості ознайомитися з матеріалами розслідування чим позбавили позивача його конституційних прав на захист. Крім того, наказом ГУНП в Запорізькій області від 01 червня 2023 року за № 258 о/с позивач був допущений до виконання службових обов`язків за займаною посадою із збереженням всіх видів грошового забезпечення, але вже на наступний день був звільнений.

Також наголошує на тому, що відповідач не повідомив позивача про ініціювання службового розслідування, не забезпечив можливість надати письмові пояснення та докази щодо предмета службового розслідування і відсутності дисциплінарного проступку, не викликав у дисциплінарну комісію, чим порушив закон і право на захист. Вважає, що під час визначення видів стягнення дисциплінарна комісія не врахувала характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, (і чи був вчинений взагалі тому що вина позивача не доведена) особу позивача, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують відповідальність, попередню поведінку та його ставлення до служби.

Вказує, що при звільненні позивача відповідач в порушення частини 7 статті 19 Дисциплінарного Статуту НПУ, зміст наказу за результатами проведеного службового розслідування не було оголошено по особовому складу органу поліції. Також, в порушення пункту 2 Розділу 7 зазначеного порядку, накази про застосування до позивача дисциплінарних стягнень було виконано частково лише шляхом особистого ознайомлення з ними.

Акцентує увагу суду на тому, що оскаржувані накази є необґрунтованими, оскільки винесені без урахуванням усіх обставин, що мають значення для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та не містять достатніх доказів вчинення позивачем дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю). Це, на думку позивача, засвідчує те, що після проведення службового розслідування позивач приступив до виконання своїх посадових обов`язків, про що офіційно був повідомлений Наказом ГУНП в Запорізькій області від 01 червня 2023 року за №258 о/с на підставі висновку службового розслідування ГУНП в Запорізькій області від 01 червня 2023 року № 591/01/35-2023.Однак, на другий день 02 червня 2023 року за заказом ГУНП в Запорізькій області №891 до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції. Окрім того, вказує про те, що позивач та його адвокат неодноразово зверталися з заявами до ГУНП в Запорізькій області щодо ознайомлення з матеріалами службового розслідування, але до теперішнього часу не отримали жодних відомостей чи доступу до інформації яка стосується ОСОБА_1 . Також, зазначає про те, що Управлінням ДБР у Запорізькій області відкрито кримінальне провадження, за фактом подій що сталися у ніч з 22 квітня 2023 року по 23 квітня 2023 року за №0000166, та 05 травня 2023 року потерпілий власноруч написав заяву слідчому який займається даною справою про те, що особисто до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 претензій не має, і вважає, що слідством помилково кваліфіковані дії ОСОБА_1 та ОСОБА_3 як злочин, оскільки відсутні ознаки злочину за яким ведеться справа. У зв`язку із чим позивач вважає, що в його діях відсутній склад дисциплінарного правопорушення, а наказ ГУНП в Запорізькій області від 02 червня 2023 року № 891, а також наказ від 05 червня 2023 року №265 є протиправними та такими, що підлягають скасуванню в судовому порядку. З огляду на вказане, позов просить задовольнити.

Ухвалою судді від 20 червня 2023 року відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі № 280/4165/23 та призначено підготовче судове засідання на 10 липня 2023 року о 10 год. 00 хв.

Також, вказаною ухвалою судді від Головного управління Національної поліції в Запорізькій області витребувано:

- належним чином засвідчені копії наказу № 891 від 02 червня 2023 року про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 , № 265 о/с від 05 червня 2023 року про звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 ;

- належним чином засвідчені копії матеріалів службового розслідування, які стали підставою для видання оскаржуваних в адміністративній справі № 280/4165/23 наказів, в тому числі висновок за результатами проведення службового розслідування, а також інформацію про дату ознайомлення ОСОБА_1 з наказом про початок та підстави проведення службового розслідування;

- довідку про середньоденне грошове забезпечення ОСОБА_1 23 червня 2023 року на адресу суду надійшли пояснення ОСОБА_1 , в яких останній зазначає про те, що підставами для застосування дисциплінарного стягнення до позивача стали порушення, які виразились у не повідомленні про факт вчинення громадянином ОСОБА_2 правопорушення відносно себе за скороченим номером екстреного виклику поліції «102», не вжитті жодних законних заходів щодо притягнення правопорушника до відповідальності після встановлення його місцезнаходження, натомість в подальшому незаконному позбавленні ОСОБА_2 його волі та свободи пересування, вивезенні останнього всупереч його волі на автомобілі до іншого місця та застосуванні до нього фізичної сили, нещирості під час проведення службового розслідування. Між тим, вчинення будь-яких порушень службової дисципліни з боку позивача не було, а притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосування до нього дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції не має законного підґрунтя. Для притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності, обов`язковою умовою є підтвердження матеріалами службового розслідування факту умисного чи з необережності скоєння ним дисциплінарного проступку. При цьому, під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він вчинений, настання тяжких наслідків, попередню поведінку поліцейського та його ставлення до виконання службових обов`язків.

Позивач зазначає, що матеріалами службового розслідування не підтверджується склад дисциплінарного проступку в діянні позивача, які стали підставою для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності. Повторно акцентує увагу суд на тому, що під час визначення виду дисциплінарного стягнення відповідачем не враховано характер дисциплінарного проступку, обставини за яких він був вчинений, відсутність настання тяжких наслідків, попередню мою поведінку та моє ставлення до виконання службових обов`язків. Вищезазначене засвідчує лише необ`єктивність та неповноту проведеного відповідачем службового розслідування.

Протокольною ухвалою суду від 10 липня 2023 року підготовче засідання у справі відкладено на 31 липня 2023 року на 14 год. 30 хв.

Відповідач не погодився із заявленими позовними вимогами та 13 липня 2023 року подав відзив на позов, у якому зазначив, що враховуючи одержані відомості, які свідчили про можливе вчинення поліцейськими ГУНП в Запорізькій області дисциплінарного проступку, в тому числі позивачем, начальником ГУНП в Запорізькій області видано наказ від 05 травня 2023 року № 535 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії», з метою встановити наявність або відсутність складу дисциплінарного проступку в діях ОСОБА_1 . За результатами проведеного службового розслідування встановлено, що відомості викладені у листі ЗУ ДВБ НПУ від 25 квітня 2023 року № 1201/42-07/03-23, що стали підставою для призначення службового розслідування, знайшли своє підтвердження. Зі змісту висновку службового розслідування та матеріалів до нього, вбачається, що підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача став дисциплінарний проступок позивача, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни, що свідчить про його низькі морально-ділові якості, що суперечать інтересам законності, компрометують звання поліцейського. Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни. Дисциплінарний проступок ОСОБА_1 виразився у вчиненні дій, які несумісні з подальшим проходженням служби в поліції, а саме: не повідомленні про факт вчинення громадянином ОСОБА_2 правопорушення відносно себе за скороченим номером екстреного виклику поліції «102», не вжитті жодних законних заходів щодо притягнення правопорушника до відповідальності після встановлення його місцезнаходження, натомість в подальшому незаконному позбавленні ОСОБА_2 його волі та свободи пересування, вивезенні останнього всупереч його волі на автомобілі до іншого місця та застосуванні до нього фізичної сили, нещирості під час проведення службового розслідування, тим самим, позивач порушив вимоги: пунктів 1, 3, 6, 7 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (зі змінами, внесеними Законом України від 15 березня 2022 року № 2123-ІХ); статей 28 та 29 Конституції України; частини 2, частини 4 статті 7, пунктами 1-4 частини 1, частини 2 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію»; статті 38 Закону України «Про запобігання корупції», абзаців 1-3, 5-8 пункту 1 та абзацом 1 пункту 2 Розділу ІІ, пунктами 2 - 4 Розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179; пунктів 6, 7 Розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08 лютого 2019 року № 100; статті 64 Закону України «Про Національну поліцію» Присяги поліцейського та своєї посадової інструкції (функціональних обов`язків), скоївши дисциплінарний проступок. Звертає увагу суду на те, що лейтенант поліції ОСОБА_1 та сержант поліції ОСОБА_3 , які згідно з підпунктом «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», віднесені до категорії суб`єктів, на яких поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», які як поліцейські, зобов`язані як на службі, так і у позаслужбовий час неухильно дотримуватись положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва, а також утримуватися від дій, які підривають авторитет Національної поліції України. Вказує про те, що вчинені ОСОБА_1 і ОСОБА_3 дії, встановлені в ході службового розслідування, свідчать про відсутність у них високої свідомості, недотримання законодавства, порушення норм професійної етики, що призводить до зниження авторитету поліції. Водночас, аналізуючи зібрані матеріали, а також ставлення ОСОБА_1 і ОСОБА_3 до виконання службових обов`язків, дії останніх не можна вважати гідними посад поліцейських та їх особисті якості не можна вважати такими, що сприяють посиленню авторитету та довіри громадян до Національної поліції України, оскільки поліцейські власним прикладом та поведінкою зобов`язані зміцнювати авторитет закону серед громадян та неухильно його дотримуватись, однак, дії позивача, свідчать про протилежне. Просить у задоволенні позову відмовити.

Разом із відзивом на позовну заяву до суду надано витребувані ухвалою судді від 20 червня 2023 року документи.

24 липня 2023 року представником відповідача до суду надано додаткові пояснення по справі № 280/4165/23, у яких останній зазначає, що позивачу було відомо про проведення службового розслідування. Стверджує, що посилання позивача на позбавлення ОСОБА_1 конституційного права на захист не відповідає дійсним обставинам. З урахуванням вищезазначеного, вважає безпідставним посилання позивача в адміністративному позові, на те, що ГУНП службове розслідування проведено односторонньо, без належного дослідження всіх обставин справи та доказів, як наслідок грубо та повністю порушено порядок його проведення. Наголошує, що позивачем зроблено загальні посилання, без конкретизування норм законодавства, які на його думку порушено дисциплінарною комісію під час проведення службового розслідування, у зв`язку з чим, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Також, вказує про безпідставність доводів позивача стосовно складу дисциплінарного проступку у його діях, у зв`язку з тим, що потерпілий ОСОБА_2 написав заяву слідчому в рамках кримінального провадження № 0000166, що останній не має претензій до позивача.

У судове засідання, призначене на 31 липня 2023 року, позивач не прибув. Про дату, час та місце проведення підготовчого засідання повідомлений належним чином.

31 липня 2023 року через особистий кабінет в підсистемі «Електронний суд» представник позивача подав до суду заяву про відкладення підготовчого засідання у справі № 280/4165/23 на іншу дату. Також, прохальна частина вказаної заяви містила прохання щодо проведення наступного підготовчого засідання в режимі відеоконференції за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

Ухвалою суду від 31 липня 2023 року в задоволенні заяви представника позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС відмовлено.

Також, ухвалою суд від 31 липня 2023 року продовжено строк проведення підготовчого провадження у справі № 280/4165/23 строком на 30 днів, підготовче засідання відкладено. Наступне підготовче засідання призначено на 05 вересня 2023 року об 14 год. 00 хв.

04 серпня 2023 року від третьої особи на адресу суду надійшли пояснення (вх. № 33647) у яких зазначено, що службове розслідування проведено відповідачем відносно позивача з явними порушеннями, а саме належним чином ОСОБА_1 не був повідомлений про початок службового розслідування, у повній мірі не міг надавати пояснення по справі, та не мав можливості ознайомитися з матеріалами розслідування чим був позбавлений його конституційних прав на захист крім того від 01 червня 2023 року за № 258 о/с наказом ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_1 був допущений до виконання службових обов`язків за займаною посадою із збереженням всіх видів грошового забезпечення, але вже на наступний день був звільнений. Вважає, що під час визначення видів стягнення дисциплінарна комісія не врахувала характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, (і чи був вчинений взагалі тому що вина позивача не доведена) особу позивача, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують відповідальність, попередню його поведінку, його ставлення до служби. З огляду на вказане, позов просить задовольнити.

05 вересня 2023 року від представника позивача на адресу суду надійшло клопотання про виклик та допит у якості свідка потерпілого ОСОБА_2 .

Представник відповідача проти задоволення вищезазначеного клопотання не заперечив.

Протокольною ухвалою суду від 05 серпня 2023 року клопотання представника позивача про виклик та допит свідка задоволено, підготовче засідання по справі № 280/4165/23 закінчено, справу призначено до розгляду по суті на 02 жовтня 2023 року о/об 11 год. 30 хв.

25 вересня 2023 року через особистий кабінет в підсистемі «Електронний суд» представник позивача подав до суду про проведення наступного підготовчого засідання в режимі відеоконференції за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

Ухвалою суду від 26 вересня 2023 року вищезазначене клопотання представника позивача задоволено.

В судовому засіданні представник позивача просив суд позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позов.

У судове засідання, призначене на 02 жовтня 2023 року, третя особа не з`явилась. Судова повістка направлялась на його адресу засобами поштового зв`язку, проте, поштове відправлення повернулось на адресу суду з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою».

У зв`язку із неможливістю забезпечення явки у судове засідання свідка ОСОБА_2 представник позивача відмовилась від раніше заявленого клопотання про його виклик та допит у судовому засіданні.

Відповідно до статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) 02 жовтня 2023 року сторонам проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглядаючи матеріали справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 проходив службу на посаді інструктора роти № 1 батальйону поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції в Запорізькій області та мав звання лейтенант поліції.

До ГУНП в Запорізькій області надійшов лист ЗУ ДВБ НПУ від 25 квітня 2023 року № 1201/42-07/03-23, відповідно до якого, 23 квітня 2023 року працівниками ЗУ ДВБ НПУ одержано інформацію про те, що на спеціальну лінію «102» надійшло повідомлення, що за адресою: АДРЕСА_3 , двоє невідомих побили людину, закинули в машину та повезли у бік вул. І. Сікорського. У подальшому, зі сторони посадки, навпроти буд. 466 по вул. І. Сікорського нарядом поліції був виявлений оголений чоловік із зовнішніми ознаками алкогольного сп`яніння, на обличчі якого була кров та садна, який представився як ОСОБА_2 , зареєстрований: АДРЕСА_4 , і пояснив, що невідомі, з якими у нього стався конфлікт в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по АДРЕСА_3 , посадили його в автомобіль та повезли у невідомому напрямку, завезли в посадку, роздягли та побили резиновою палкою. Далі, по АДРЕСА_5 , на заїзді у двір до буд. АДРЕСА_6 , в зоні виявлення ОСОБА_2 , було помічено автомобіль «Infiniti M35», д.н.з. НОМЕР_2 , який унеможливлював рух до двору. У автомобіля були відкриті двері, пошкоджений передній бампер з лівої сторони та відсутній передній номерний знак. Власником вказаного автомобіля є поліцейський взводу № 2 роти № 2 БПОП ГУНП в Запорізькій області сержант поліції ОСОБА_3 . Зокрема, в салоні зазначеного автомобіля виявлено службове посвідчення та спеціальний жетон. Також працівниками ЗУ ДВБ НПУ встановлено, що біля приміщення зазначеного магазину «Leprekon», де перебував ОСОБА_2 , приблизно о 22:00 знаходився інструктор роти № 1 БПОП ГУНП в Запорізькій області лейтенант поліції ОСОБА_1 .

Враховуючи вищезазначені відомості, які свідчили про можливе вчинення поліцейськими ГУНП в Запорізькій області дисциплінарного проступку, керуючись частиною 3 статті 11, статі 14, 15 та 26 Дисциплінарного статуту, Порядком проведення службового розслідувань у Національній поліції та Положенням про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затвердженими наказом МВС України від 07 листопада 2018 року № 893, начальником ГУНП в Запорізькій області видано наказ від 05 травня 2023 року № 535 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії», з метою встановити наявність або відсутність складу дисциплінарного проступку в діях позивачем.

Зокрема, наказом ГУНП в Запорізькій області від 05 травня 2023 року № 535, відповідно до вимог статті 17 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VІІІ (зі змінами, внесеними Законом України від 15 березня 2022 року № 2123-ІХ), та статті 70 Закону України «Про Національну поліцію» на час проведення службового розслідування, вищезазначених поліцейських БПОП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було відсторонено від виконання службових обов`язків.

Наказом ГУНП в Запорізькій області «Про продовження строку проведення службового розслідування» від 18 травня 2023 року № 593 строк проведення службового розслідування, призначеного наказом ГУНП в Запорізькій області від 05 травня 2023 року № 535 за фактом можливого порушення службової дисципліни поліцейськими БПОП ГУНП в Запорізькій області продовжено до 03 червня 2023 року.

Висновком службового розслідування, проведеного за відомостями, викладеними у листі ЗУ ДВБ НПУ від 25 квітня 2023 року № 1201/42-07/03-23 (далі - Висновок службового розслідування від 01 червня 2023 року) встановлено, що лейтенант поліції ОСОБА_1 та сержант поліції ОСОБА_3 , які згідно з підпунктом «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», віднесені до категорії суб`єктів, на яких поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», які як поліцейські, зобов`язані як на службі, так і у позаслужбовий час неухильно дотримуватись положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва, а також утримуватися від дій, які підривають авторитет Національної поліції України, порушили вимоги пунктів 1, 3, 6, 7 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (зі змінами, внесеними Законом України від 15 березня 2022 року № 2123-ІХ), статей 28 та 29 Конституції України, частини 2, частини 4 статті 7, пунктів 1-4 частини 1, частини 2 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», статті 38 Закону України «Про запобігання корупції», абзаців 1-3, 5-8 пункту 1 та абзацу 1 пункту 2 Розділу ІІ, пунктів 2 - 4 Розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09 листопада 2016 року № 1179, пунктів 6, 7 Розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08 лютого 2019 року № 100, Присяги працівника поліції та своїх функціональних обов`язків, скоївши дисциплінарний проступок.

Відповідно до наказу ГУНП в Запорізькій області «Про застосування дисциплінарного стягнення» від 02 червня 2023 року № 891 за скоєння дисциплінарного проступку, порушення вимог, передбачених пунктами 1, 3, 6, 7 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (зі змінами, внесеними Законом України від 15 березня 2022 року № 2123-ІХ), статтями 28 та 29 Конституції України, частиною 2, частиною 4 статті 7, пунктами 1-4 частини 1, частиною 2 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», статтею 38 Закону України «Про запобігання корупції», абзацами 1-3, 5-8 пункту 1 та абзацом 1 пункту 2 Розділу II, пунктами 2 - 4 Розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09 листопада 2016 року № 1179, пунктами 6, 7 Розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08 лютого 2019 року № 100, Присяги працівника поліції та своїх функціональних обов`язків, що виразилося у вчиненні дій, які несумісні з подальшим проходженням служби в поліції, а саме: не повідомленні про факт вчинення громадянином ОСОБА_2 правопорушення відносно себе за скороченим номером екстреного виклику поліції «102», не вжитті жодних законних заходів щодо притягнення правопорушника до відповідальності після встановлення його місцезнаходження, натомість в подальшому незаконному позбавленні ОСОБА_2 його волі та свободи пересування, вивезенні останнього всупереч його волі на автомобілі до іншого місця та застосуванні до нього фізичної сили, нещирості під час проведення службового розслідування, застосовано до інструктора роти № 1 БПОП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Згідно з наказом ГУНП в Запорізькій області від 05 червня 2023 року № 265 о/с звільнено зі служби за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0083941), інструктора роти № 1 батальйону поліції особливого призначення ГУНП, з 05 червня 2023 року.

Вважаючи, що накази ГУНП в Запорізькій області від 02 червня 2023 року № 891 та від 05 червня 2023 року є протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII), за приписами частини першої статті 59 якого служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

У статті 18 Закону №580-VIII закріплені основні обов`язки поліцейського, відповідно до якої поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, зміст якої закріплений у статті 64 Закону №580-VIII; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, з-поміж іншого: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України.

Приписами частин першої та другої статті 19 Закону №580-VIII встановлено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут), у частині першій статті 1 якого визначено, що службова дисципліна дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна, як закріплено у частині другій статті 1 Дисциплінарного статуту, ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Згідно з частиною третьою статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону №580-VIII, зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

У статті 11 Дисциплінарного статуту закріплено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених КУпАП. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком, як визначено у статті 12 Дисциплінарного статуту, визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до частин першої та другої статті 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції (частина третя статті 13 Дисциплінарного статуту).

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 77 Закону №580-VIII, поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Відповідно до частин першої-сьомої, десятої статті 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. У разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному КУпАП, службове розслідування не призначається, а рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів. Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою. У разі вчинення поліцейським більше двох дисциплінарних порушень проводиться одне службове розслідування. Якщо протягом проведення службового розслідування поліцейським вчинено інший дисциплінарний проступок, розпочинається нове службове розслідування. Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Приписами частин першої та п`ятнадцятої статті 15 Дисциплінарного статуту визначено, що проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії. За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.

Відповідно до частини першої статті 16 Дисциплінарного статуту, службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

Також, відповідно до частини 2 статті 16 Дисциплінарного статуту, у разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів.

У висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку (частина перша статті 19 Дисциплінарного статуту).

Приписами частин третьої та восьмої статті 19 Дисциплінарного статуту закріплено, що під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія та керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Відповідно до статті 21 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу. У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування. Перебування поліцейського на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) чи у відпустці не перешкоджає застосуванню до нього дисциплінарного стягнення.

Отже, ураховуючи вище викладені норми законодавства, суд зазначає таке.

Службова дисципліна полягає у дотриманні (виконанні) законодавчих і підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку та правил, що такими актами передбачені.

Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного поліцейського, зокрема, дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників.

Обов`язок дотримуватися етичних, правових і службово-дисциплінарних норм поведінки, загальнолюдських цінностей, які спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству, є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від посади, звання та його місцеперебування.

Протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції, є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності.

Підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків і причинного зв`язку між ним та дією (бездіяльністю) порушника дисципліни, свідоме допущення настання несприятливих наслідків унаслідок вчинення поліцейським певних дій чи бездіяльності.

Обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого вирішується питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому таке рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду дисциплінарного стягнення.

Отже, службовим розслідуванням має бути встановлено, зокрема, наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) воно було призначено.

З приводу доводів позивача щодо його необізнаності про проведення службового розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни суд зазначає наступне.

Згідно матеріалів справи, 16 травня 2023 року ОСОБА_1 надав письмові пояснення з приводу обставин призначеного службового розслідування. Надання пояснень проводилося у присутності його захисника адвоката Рогозіна О.В. Зазначене, на думку суду, свідчить про обізнаність позивача щодо проведення службового розслідування (копія пояснень міститься в матеріалах адміністративної справи № 280/4165/23).

Окрім того, пояснення, які були підписані позивачем, відповідають додатку до Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України ( пункт 14 V розділу).

На вказаному бланку пояснень позивач поставив підпис, що йому роз`яснено зміст статей 10, 63 Конституції України та його права під час проведеного службового розслідування, встановлені статтею 18 Закону України «Про звернення громадян», статтею 18 Дисциплінарного статуту Національної поліції та пунктів 2-3 розділу IV Порядку проведення службового розслідування у Національній поліції Україні, затвердженого наказом МВС України від 07 листопада 2018 року № 893.

З огляду на вказане, суд вважає, що позивач скористався своїм правом на захист у порядку визначеному частиною 1 статті 18 Дисциплінарного статут Під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Окрім того, наказом ГУНП від 05 травня 2023 року № 213 о/с відповідно до частини 1 та частини 5 статті 70 Закону України «Про Національну поліцію» та статті 17 Дисциплінарного статут Національної поліції України, позивача відсторонено від виконання службових обов`язків (посади) на період проведення службового розслідування зі збереженням всіх видів грошового забезпечення, крім премії, з 05 травня 2023 року, на підставі наказу ГУНП від 05 травня 2023 року № 535.

Зокрема, позивачу направлено лист від ГУНП від 23 травня 2023 року №5569/35/02-2023, в якому зазначене, що дисциплінарною комісією ГУНП проводиться службове розслідування за фактом можливих порушень службової дисципліни з боку окремих поліцейських БПОП ГУНП в Запорізькій області під час подій які мали місце в ніч з 22 на 23 квітня 2023 року на території Шевченківського району м. Запоріжжя та запропоновано прибути до ГУНП з метою опитування його спеціалістом із проведення опитування з використанням поліграфа. Але, позивач вважаючи спеціаліста із проведення опитування з використанням поліграфа ОСОБА_4 зацікавленим заявив йому відвід.

Вищезазначене, на думку суду, також свідчить про обізнаність позивача стосовно проведення службового розслідування у відношенні нього.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що положеннями Закону України «Про Національну поліцію», Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» та порядку проведення службових розслідувань системі Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07 листопада 2018 року № 893 не передбачено обов`язку (ГУНП або членів дисциплінарної комісії) та порядку інформування (ознайомлення) поліцейського, відносно дій якого проводиться службове розслідування із рішенням про початок та підстави призначення службового розслідування. Крім того, чинним законодавством не визначено обов`язку відповідача ознайомлювати з висновком та матеріалами службового розслідування (з власної ініціативи ГУНП або членів дисциплінарної комісії) поліцейського відносно якого проводиться службове розслідування.

Стосовно не ознайомлення позивача та його представника з матеріалами службового розслідування суд зазначає, що з урахуванням наявних в матеріалах справи документів, ОСОБА_1 як особисто, так і через свого представника звертався до ГУНП в Запорізькій області з проханням ознайомити його з матеріалами службового розслідування. ГУНП задовольнило вимоги позивача, про що позивачу та його адвокату надано відповіді.

За результатами отриманих відповідей, представник позивача ознайомилась з матеріалами службового розслідування, що підтверджується відповідними доказами, які містяться в матеріалах справи.

Судом не встановлено в діях відповідача порушення порядку призначення та проведення службового розслідування.

Щодо виявлених під час перевірки порушень в діях позивача вимог законодавства України, суд зазначає наступне.

Судом із матеріалів справи встановлено, що 22 квітня 2023 року між громадянином ОСОБА_2 та інструктором роти БПОП ГУНП в Запорізькій області лейтенантом поліції ОСОБА_1 стався конфлікт з застосуванням по відношенню до поліцейського газового балону. Проте ОСОБА_1 всупереч вимог Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, не повідомив невідкладно про факт вчинення правопорушення, безпосереднім учасником якого він був, за скороченим номером екстреного виклику поліції «102», не вжив жодних заходів щодо притягнення порушника до відповідальності після встановлення його місцезнаходження, натомість у подальшому незаконно позбавив ОСОБА_2 його волі та свободи пересування, вивіз останнього всупереч його волі на автомобілі до іншого місця та застосував до нього фізичну силу.

Дані обставини підтверджуються, зокрема, поясненнями заступника начальника ГУНП в Запорізькій області полковника поліції ОСОБА_5 , який пояснив, що 23 квітня 2023 року приблизно о 03:00 ОСОБА_3 та ОСОБА_1 самостійно прибули до ГУНП в Запорізькій області, з метою поспілкуватись з ОСОБА_5 в усній бесіді. Так, перебуваючи у його службовому кабінеті ОСОБА_3 та ОСОБА_1 добровільно повідомили, що вони дійсно причетні до подій, які мали місце тієї ночі, а саме до побиття та вивезення чоловіка у посадку. ОСОБА_1 пояснив, що ввечері 22 квітня 2023 року біля магазину «Леприкон» в районі буд. АДРЕСА_3 у нього стався конфлікт з раніше невідомим чоловіком, який розпилив йому в обличчя сльозогінну речовину та втік. Далі, з метою пошуку та покарання вказаного чоловіка ОСОБА_1 звернувся по допомогу до свого колеги ОСОБА_3 , спільно з яким вони зустріли піший наряд поліції зі складу поліцейських Василівського РУП, які здійснювали патрулювання даної ділянки Шевченківського району. Через вказаний піший наряд вони встановили особу чоловіка, з яким у ОСОБА_1 стався конфлікт, оскільки даного чоловіка піший патруль перевіряв того вечора через чат-бот і останній виявився знайомим одного з поліцейських Василівського РУП. На прохання ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , вищевказаний піший патруль поліції по телефону зв`язався з даним чоловіком і під приводом поговорити встановив його місцезнаходження, домовившись підійти до нього для розмови про колаборантів у один із дворів по АДРЕСА_3 . Далі, вже приблизно о 00 годин 23 квітня 2023 року, після того як піший патруль поліції зустрівся з чоловіком, то ОСОБА_3 та ОСОБА_1 схопили цього чоловіка, завдали йому декілька ударів та на автомобілі ОСОБА_3 вивезли у лісосмугу по АДРЕСА_5 , де застосовували до чоловіка фізичну силу протягом декількох хвилин, однак втекли коли побачили проблискові маячки поліцейського автомобіля поряд. Свій автомобіль вони забули зачинити і залишили в ньому свої особисті речі та документи, після чого пішли додому до ОСОБА_1 ОСОБА_3 та ОСОБА_1 запитали у ОСОБА_5 , що їм може загрожувати за вказану подію, на що він повідомив, що матеріали будуть передані до ДБР і ступінь провини кожного з учасників буде також встановлений в ході службового розслідування. Також ОСОБА_5 запропонував вказаним поліцейським викласти свої пояснення у письмовій формі, однак вони відмовились, після чого вказана розмова з ними була закінчена.

Також, судом враховуються показання (пояснення) свідка ОСОБА_6 , який подзвонив на гарячу лінію «102», та повідомив про побиття та викрадення ОСОБА_2 двома невідомими чоловіками, яких він може впізнати; пояснення самого громадянина ОСОБА_2 від 26 квітня 2023 року, якого було побито та позбавлено волі; протоколи огляду місця події від 23 квітня 2023 року (з фото таблицями), які містять інформацію щодо наявності на місці події зламаного спеціального засобу «резинового кийка», речей ОСОБА_2 , знаходження в зоні виявлення ОСОБА_2 автомобіля «Infiniti M35», в якому знайдено службове посвідчення та спеціальний жетон на ім`я ОСОБА_3 , із яким згідно позову та поясненнями позивача з 22 на 23 квітня 2023 року перебував ОСОБА_1 та мобільний телефон ОСОБА_1 .

Також, суд зазначає про те, що факт наявності конфлікту між позивачем та громадянином ОСОБА_2 не заперечується і позивачем у позовній заяві.

Порядок ведення в центральному органі управління поліцією, міжрегіональних територіальних органах поліції та їх територіальних (відокремлених) підрозділах, головних управліннях Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, областях та м. Києві, територіальних (відокремлених) підрозділах поліції (далі - органи (підрозділи) поліції) єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події (далі - заяви (повідомлення)) з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» (далі - ІТС ІПНП) регулює Порядок ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затверджений наказом МВС від 08 лютого 2019 року №100.

Відповідно до пункту 6 Розділу ІІ вказаного Порядку, поліцейський незалежно від місця свого перебування в разі виявлення або отримання інформації про кримінальне правопорушення та іншу подію чи звернення до нього громадян із заявою (повідомленням) невідкладно повідомляє про це за скороченим номером екстреного виклику поліції «102» і зобов`язаний ужити заходів щодо запобігання правопорушенню, його припинення, рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, установлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, та охорони місця події.

Поліцейський у разі самостійного виявлення з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про кримінальне правопорушення, невідкладно, але не пізніше 24 годин рапортом доповідає про це керівникові органу (підрозділу) поліції або особі, яка виконує його обов`язки (пункт 7 Розділу ІІ вказаного Порядку).

Так, позивачем не заперечено того факту, що ОСОБА_1 став учасником правопорушення, проте вимоги пунктів 6,7 Розділу ІІ Порядку не виконав: не повідомив невідкладно про факт вчинення правопорушення, безпосереднім учасником якого він був, за скороченим номером екстреного виклику поліції «102», не вжив жодних заходів щодо притягнення порушника до відповідальності після встановлення його місцезнаходження, а матеріалами справи підтверджено незаконне позбавлення ОСОБА_2 волі та свободи пересування та застосування до останнього фізичної сили.

Відтак, висновком службового розслідування, наказом про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності встановлено, в чому саме полягало порушення службової дисципліни та які норми законодавства порушено позивачем.

Наведені судом обставини, які викладені в службовому розслідувані та підтверджуються наявними в матеріалах справи належними, достовірними та достатніми доказами спростовують наведені позивачем у адміністративному позові та додаткових поясненнях підстави за якими він вважає протиправними спірні накази. Відповідач правомірно застосовував до позивача дисциплінарне стягнення у зв`язку із підтвердженням факту вчинення ним дисциплінарного проступку.

Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням відповідних обставин і не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Таких висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 07 березня 2019 року в справі №819/736/18, від 19 травня 2022 року в справі №480/4079/18 та інших.

Варто зауважити, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт вчинення дисциплінарного проступку, під чим необхідно розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Під час визначення виду дисциплінарного стягнення позивачеві відповідачем ураховано характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, а також висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 17 липня 2019 року в справі №806/2555/17.

За наведених обставин, суд вважає, що прийнятті рішення про накладення на позивача найсуворішого виду дисциплінарного стягнення, а саме звільнення зі служби в поліції, відповідач діяв обґрунтовано, в порядку, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством.

Отже, оскільки на позивача правомірно накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції у зв`язку із вчиненням ним дисциплінарного проступку, відсутні підстави для поновлення його на службі в органах Національної поліції та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Щодо решти аргументів сторін, суд звертає увагу, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Згідно частини 1 статті 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права. Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Враховуючи положення частин 1, 2 статті 77, 90 КАС України, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд вважає, що відповідачем доведено факт допущення позивачем дисциплінарного проступку, у зв`язку з чим до позивача правомірно застосовано дисциплінарне стягнення.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог, розподіл судових витрат судом не здійснюється.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 КАС України, суд, -Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Первинна професійна спілка «Правозахисники країни» про визнання протиправним та скасування наказів, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, - відмовити в повному обсязі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення складено та підписано 18 жовтня 2023 року.

Суддя Д.В. Татаринов