Справа № 240/6516/21
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2023-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/6516/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Нагірняк Микола Федорович

Суддя-доповідач - Граб Л.С.

16 жовтня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Смілянця Е. С. Сторчака В. Ю. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 24 липня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести з 17.07.2018 щомісячно нарахування та виплату підвищення до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, в розмірі, визначеному ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам, визначеної законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 15 червня 2021 року позов задоволено:

-визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, щодо не нарахування та невиплати із 17 липня 2018 року підвищення до пенсії ОСОБА_1 як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

-зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити із 17 липня 2018 року нарахування та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_1 як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік).

В подальшому, Житомирським окружним адміністративним видано виконавчий лист у справі №240/6516/21, за яким відкрито виконавче провадження № 698045555.

04.07.2023 від позивача до суду першої інстанції надійшла заява про зміну способу виконання рішення по справі, в якій остання просить змінити спосіб виконання рішення суду у даній справі в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з 17 липня 2018 року здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_1 , як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення в розмірі встановленому статтею 39 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам, (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік)», на стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 невиплачене за період з 17 липня по 31 жовтня 2022 року підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на територіях радіоактивного забруднення в розмірі встановленому статтею 39 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальних заробітним платам, (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік) у сумі 478612,83 грн.».

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 24 липня 2023 року в задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду у даній справі відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати останню та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву про зміну способу і порядку виконання судового рішення, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні заяви позивача, суд першої інстанції виходив з того, що обставини викладені у заяві не містять обставин, що істотно ускладнюють виконання вказаного судового рішення або роблять його неможливим.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі, колегія суддів виходить із наступного.

Згідно з частиною першою статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

За змістом частини третьої статті 378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 (далі - Закон №1404-VIII) за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Разом з тим, як свідчить зміст заяви, позивач фактично просить змінити зміст резолютивної частини рішення із зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з 17 липня 2018 року здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_1 , як непрацюючому пенсіонеру на стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 коштів у розмірі 478612,83 грн.

Отже, в даному випадку, зміна способу виконання рішення суду із зобов`язання нарахувати та виплати кошти на стягнення коштів фактично змінює рішення суду по суті, з виходом при цьому за межі позовних вимог та вирішенням питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті.

Також колегією суддів з`ясовано, що невиконання рішення суду у цій справі в частині виплати заборгованості обумовлено виключно причинами, незалежними від боржника та його посадових осіб, а відсутність відповідних бюджетних призначень, з урахуванням також введеного в Україні воєнного стану, не є в розумінні частини третьої статті 378 КАС України обставинами, що взагалі унеможливлюють виконання рішення суду у цій частині у майбутньому.

Невиконання відповідачем рішення в частині виплати коштів через відсутність у нього відповідних бюджетних призначень в розумінні ч. 3 ст. 378 КАС України не свідчить про неможливість виконання судового рішення та не може бути вагомою причиною для зміни способу і порядку його виконання, оскільки ця виплата буде виконана при надходженні коштів із Державного бюджету України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про зміну способу виконання рішення у справі №240/6516/21.

Отже, враховуючи встановлені у справі обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги, висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону ухвала Житомирського окружного адміністративного суду від 24 липня 2023 року відповідає.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 243, 250, 304, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329, 378 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 24 липня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Смілянець Е. С. Сторчак В. Ю.