Справа № 380/12341/23
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2023-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/12341/23 пров. № А/857/10732/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Довгополова О.М., Затолочного В.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Буженка Юрія Сергійовича на ухвалу судді Львівського окружного адміністративного суду від 07 червня 2023 року про повернення позовної заяви у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

суддя (судді) в суді першої інстанції Чаплик І.Д.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

В С Т А Н О В И В:

02 червня 2023 року представник ОСОБА_1 адвокат Буженко Ю.С. звернувся в суд з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просив: визнати протиправною бездіяльність, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті йому у відповідності до Постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» додаткової винагороди у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини за 121 день перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я внаслідок отриманого поранення в розмірі 393000 грн; зобов`язати здійснити нарахування та виплату йому у відповідності до Постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» додаткової винагороди у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини за 121 день перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я внаслідок отриманого поранення в розмірі 393000 грн.

Ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду від 07 червня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії - повернуто позивачеві.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суддя суду першої інстанції виходила з того, що на підтвердження своїх повноважень як представника ОСОБА_1 адвокатом Буженком Ю.С. було подано ордер від 29 травня 2023 року серії АО № 1086463, підписаний ним самим. Однак до суду не подано доказів, які підтверджують право ОСОБА_2 на здійснення адвокатської діяльності. Враховуючи викладене, суддя суду першої інстанції вважала, що позов підписано особою, право якої на вчинення таких дій не підтверджено у встановленому законом порядку, тому позовна заява підлягає поверненню. Крім того, позовну заяву у цій справі підписано та подано представником позивача адвокатом Буженком Юрієм Сергійовичем, який відповідно до частини шостої статті 18 КАС України з 05 жовтня 2021 року повинен був в обов`язковому порядку зареєструвати свою офіційну електронну адресу в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі. Разом з тим, відомості про сформування адвокатом позовної заяви у підсистемі «Електронний суд» через «Електронний кабінет» відсутні, що свідчить про використання позивачем не передбаченого чинним процесуальним законодавством способу звернення до Львівського окружного адміністративного суду. З огляду на те, що перевірка електронного цифрового підпису здійснюється за умови дотримання порядку подачі документів із використанням сервісу підсистеми «Електронний суд», суддя суду першої інстанції прийшла до висновку про необхідність повернення позовної заяви особі, яка її подала, як такої, що не підписана належним чином.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, постановити окрему ухвалу щодо судді Львівського окружного адміністративного суду Чаплик І.Д. за грубе порушення норм процесуального права під час розгляду цієї справи за позбавлення прав позивача на доступ до правосуддя.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що надання ордеру на надання правової допомоги є належним документом, який підтверджує повноваження на представництво особи, надання додаткових документів (свідоцтва про надання права на заняття адвокатською діяльністю чи витягу з реєстру адвокатів) чинним законодавством не передбачено. Вказує, що звернення з процесуальними документами в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним електронним підписом учасника справи з використанням підсистеми «Електронний суд» є лише альтернативою, яка не виключає можливості звернення учасників справи до суду з позовними заявами, скаргами та іншими визначеними законом процесуальними документами, оформленими в паперовій формі та підписаними безпосередньо учасником справи або його представником. Звертає увагу на те, що на момент подання позову він вже був зареєстрований у Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, проте має право подавати документи до суду також у паперовій формі.

Згідно з абзацом 1 частини 2 статті 312 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві (заявнику) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, позовну заяву у цій справі підписано представником ОСОБА_1 - адвокатом Буженком Ю.С., надіслано на поштову адресу Львівського окружного адміністративного суду. На підтвердження своїх повноважень як представника ОСОБА_1 адвокатом Буженком Ю.С. було подано ордер від 29 травня 2023 року серії АО № 1086463, підписаний ним самим.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суддя суду першої інстанції прийшла до висновку про наявність підстав для повернення заяви позивачеві, оскільки позовна заява не підписана належним чином, крім того, позов підписано особою, право якої на вчинення таких дій не підтверджено у встановленому законом порядку.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком судді суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 55 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, крім випадку, встановленого частиною дев`ятою статті 266 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до ч. 4 ст. 59 КАС України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданими відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Відповідно до ч. 2 ст. 60 КАС України, обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

Згідно з ч. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI (далі Закон № 5076-VI), під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, складати заяви, скарги, клопотання, інші правові документи та подавати їх у встановленому законом порядку.

За приписами ч. 1. ст. 26 Закону № 5076-VI адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката (ч. 2 ст. 26 Закон № 5076-VI).

Частиною 4 ст. 26 Закону № 5076-VI встановлено, що адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Згідно з пунктом 11 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 року № 41, ордер, встановленої цим Положенням форми, є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта.

Із матеріалів справи слідує, що на підтвердження своїх повноважень як представника ОСОБА_1 адвокатом Буженком Ю.С. до позовної заяви було подано ордер від 29 травня 2023 року серії АО № 1086463, підписаний ним самим.

Проте, суддею суду першої інстанції повернуто позовну заяву, оскільки до суду не подано доказів, які підтверджують право ОСОБА_2 на здійснення адвокатської діяльності.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що враховуючи вищенаведені норми КАС України, повноваження адвоката, як представника сторони у справі, підтверджуються довіреністю або ордером, який виданий відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», натомість надання інших документів, чинна редакція КАС України не визначає.

У постанові від 01 липня 2020 року у справі № 320/5420/18 Велика Палата Верховного Суду прийшла до висновку, що ордер, який видано відповідно до Закону № 5076-VI, є самостійним документом, що підтверджує повноваження адвоката. Надання договору про правничу допомогу, його копії або витягу разом із ордером чинна на час подання апеляційної скарги редакція КАС не вимагала.

Такого ж висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 грудня 2018 року у справі № 9901/736/18, у якій судом також вказано на те, що виходячи зі змісту частин першої, третьої статті 26 Закону № 5076-VI ордер може бути оформлений адвокатом (адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням) лише на підставі вже укладеного договору. Крім того, адвокат несе кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення суду про повноваження представляти іншу особу в суді, а так само умисне невнесення адвокатом до ордера відомостей щодо обмежень повноважень, установлених договором про надання правничої допомоги (стаття 400-1 Кримінального кодексу України).

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що представником позивача адвокатом Буженко Ю.С долучено до позовної заяви ордер від 29 травня 2023 року серії АО № 1086463, який є належним документом, що підтверджує повноваження на представництво особи, зокрема, на вчинення такої процесуальної дії, як подання та підписання позовної заяви від імені ОСОБА_1 , тому відсутні підстави для повернення позовної заяви з підстав неподання доказів права на здійснення адвокатської діяльності.

Стосовно висновків судді суду першої інстанції про використання позивачем не передбаченого чинним процесуальним законодавством способу звернення до суду, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст.160 КАС України позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч. 6 ст. 18 КАС України адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, судові експерти, державні органи та органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в добровільному порядку.

Згідно з абз. 2 ч. 8 ст. 18 КАС України особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в ЄСІТС, подають процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняють інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою ЄСІТС, з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», якщо інше не визначено цим Кодексом.

Відповідно до ч. 7, 8 ст. 44 КАС України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, визначених цим Кодексом. Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Згідно з ч. 10 ст. 44 КАС України якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним підписом учасника справи (його представника). Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Водночас, відповідно до пп. 15.1 п. 15 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі.

Згідно з абз. 22-23 пп.15.5 п. 15 ч.1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України створення та забезпечення функціонування ЄСІТС здійснюються поетапно. Окремі підсистеми (модулі) ЄСІТС починають функціонувати через 30 днів з дня опублікування Вищою радою правосуддя у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади України оголошення про створення та забезпечення функціонування відповідної підсистеми (модуля) ЄСІТС. Оголошення про створення та забезпечення функціонування окремої підсистеми (модуля) ЄСІТС має містити посилання на відповідний підпункт підпункту 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» цього Кодексу, який передбачає особливості вчинення тих процесуальних (або інших) дій, порядок вчинення яких зазнає змін після початку функціонування такої підсистеми (модуля).

17 серпня 2021 року Вища рада правосуддя рішенням №1845/0/15-21 затвердила Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - ЄСІТС), відповідно до пункту 2 якого це Положення визначає порядок функціонування в судах та органах системи правосуддя окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, зокрема підсистем «Електронний кабінет», "Електронний суд" та підсистеми відеоконференцзв`язку; порядок вчинення процесуальних дій в електронній формі з використанням таких підсистем; особливості використання в судах та органах системи правосуддя іншого програмного забезпечення в перехідний період до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи у складі всіх підсистем (модулів).

04 вересня 2021 року в газеті «Голос України» опубліковано оголошення Вищої ради правосуддя про те, що окремі підсистеми (модулі) ЄСІТС починають функціонувати після опублікування оголошення про створення та забезпечення функціонування відповідної підсистеми (модуля) ЄСІТС яке має містити інформацію про підпункти, пункти цього розділу, які вводяться в дію у зв`язку з початком функціонування відповідної підсистеми (модуля) ЄСІТС.

Вища рада правосуддя повідомила, що з початком функціонування підсистем «Електронний кабінет», «Електронний суд», підсистеми відеоконференцзв`язку, зазнає змін, зокрема, порядок вчинення процесуальних (або інших) дій, особливості вчинення яких передбачені підпунктами 15.1, 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Також повідомлено, що такі дії вчиняються з використанням підсистем (модулів) ЄСІТС у порядку, визначеному Положенням про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженим рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року №1845/0/15-21, та нормами процесуального законодавства, що регулюють порядок вчинення таких дій після початку функціонування відповідних підсистем (модулів) ЄСІТС.

З 05 жовтня 2021 року офіційно почали функціонувати підсистеми «Електронний кабінет», «Електронний суд», підсистеми відеоконференцзв`язку.

Надсилання процесуальних документів в електронному вигляді передбачає використання сервісу «Електронний суд», розміщеному за посиланням://cabinet.court.gov.ua/login, відповідно з попередньою реєстрацією офіційної електронної адреси (Електронного кабінету) та з обов`язковим використанням власного електронного підпису.

Таким чином, альтернативою звернення учасників справи до суду з позовними заявами, скаргами та іншими визначеними законом процесуальними документами, оформленими в паперовій формі та підписаними безпосередньо учасником справи або його представником, є звернення з процесуальними документами в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним електронним підписом учасника справи з використанням підсистеми «Електронний суд».

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом в ухвалах від 07 грудня 2021 року у справі № 675/1035/19, від 28 грудня 2021 року у справі № 420/123/20, у постанові від 22 лютого 2023 року у справі № 640/22119/21.

З наведених положень законодавства слідує, що звернення з процесуальними документами в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним електронним підписом учасника справи з використанням підсистеми «Електронний суд» є лише альтернативою, яка не виключає можливості звернення учасників справи до суду з позовними заявами, скаргами та іншими визначеними законом процесуальними документами, оформленими в паперовій формі та підписаними безпосередньо учасником справи або його представником.

Крім того, судом апеляційної інстанції здійснено через підсистему «Електронний суд» запит на отримання інформації про наявність зареєстрованого Електронного кабінету ЄСІТС, та встановлено, що адвокат Буженко Юрій Сергійович (РНОКПП: НОМЕР_2 ) має зареєстрований електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС, дата реєстрації: 19 червня 2019 року.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що станом на момент подання позовної заяви та прийняття оскаржуваної ухвали в адвоката Буженка Ю.С. був наявний зареєстрований електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС.

Колегія суддів зазначає, що реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі не позбавляє учасника справи або його представника права на подання документів до суду в паперовій формі в порядку, визначеному цим Кодексом.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позовну заяву у цій справі подано адвокатом Буженком Ю.С. у письмовій формі, що свідчить про використання ним передбаченого чинним процесуальним законодавством способу звернення до суду із позовом.

Враховуючи вищенаведені правові норми та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про те, що у судді суду першої інстанції були відсутні правові підстави для повернення позовної заяви.

У справі Bellet v. France Європейський Суд зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі «Жоффре де ля Прадель проти Франції» від 16.12.92 року).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції діяв не у спосіб, визначений процесуальним законом, передчасно повернув позовну заяву, внаслідок чого було обмежено право позивача на захист своїх інтересів.

Відтак, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Стосовно вимог скаржника про постановлення судом апеляційної інстанції окремої ухвали щодо судді Львівського окружного адміністративного суду Чаплик І.Д. за грубе порушення норм процесуального права під час розгляду цієї справи за позбавлення прав позивача на доступ до правосуддя, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 8 статті 249 КАС України суд вищої інстанції може постановити окрему ухвалу в разі допущення судом нижчої інстанції неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, незалежно від того, чи є такі порушення підставою для скасування або зміни судового рішення. Такі самі повноваження має Велика Палата Верховного Суду щодо питань передачі справ на розгляд Великої Палати.

Колегія суддів зазначає, що цією нормою закону не встановлено процесуального обов`язку суду постановляти окрему ухвалу, тому постановлення окремої ухвали є правом суду у разі встановлення судом підстав для постановлення окремої ухвали.

В той же час, колегія суддів не вбачає наявності підстав, визначених нормами статті 249 КАС України, для постановлення окремої ухвали.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що при прийнятті оскаржуваної ухвали суд першої інстанції порушив норми процесуального права, що є підставою для скасування такої ухвали із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 312, ст. 315, ст. 317, ст. 320, ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Буженка Юрія Сергійовича задовольнити частково.

Ухвалу судді Львівського окружного адміністративного суду від 07 червня 2023 року про повернення позовної заяви у справі № 380/12341/23 скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання до Верховного Суду касаційної скарги.

Головуючий суддя О. Б. Заверуха
судді О. М. Довгополов
В. С. Затолочний
Повне судове рішення складено 17 жовтня 2023 року.