Справа № 153/1343/23
Суддя: Швець Р. В.
Дата ухвалення: 2023-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" жовтня 2023 р. Справа153/1343/23

Провадження2-а/153/14/23-а

Ямпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Швеця Р.В.

за участю секретаря судового засідання Гуцол Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ямпіль справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Могилів-Подільського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним вище адміністративним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що 29 серпня 2023 він отримав копію постанови №262 від 29.08.2023, відповідно до якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень за те, що він 07.06.2023 без поважних причин не з`явився по повістці у визначений час до другого відділу Могилів-Подільського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, чим вчинив адміністративне правопорушення за ч.2 ст.210-1. Із вказаною постановою він не погоджується, оскільки вона винесена з порушенням чинного законодавства, а саме: закінчився строк для притягнення винної особи до відповідальності, тому підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі. У постанові зазначено, що він вчинив триваюче правопорушення, з чим він не погоджується, оскільки повісткою чітко була визначена дата виконання ним обов`язку з`явитись до уповноваженого органу 07.06.2023 о 09 годині 00 хвилин, що є разовим правопорушенням, у зв`язку з тим, що таке правопорушення не має триваючого характеру й завершується у момент неявки особи у вказаний в повістці день та час. Вважаючи свої права порушеними, позивач змушений звернутись до суду і просить винести рішення, яким визнати протиправною та скасувати постанову №262 від 29 серпня 2023 року, винесену начальником Могилів-Подільського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки полковником Лунгол В.М. про притягнення його ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 гривень, а справу закрити, у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

18.10.2023 за вх.№6220 від відповідача надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що вимоги позивача є необґрунтованими, позов не визнає та заперечує проти його задоволення. Так на виконання вимог Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №65/2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України» «Про загальну мобілізацію» від 03.03.2022 №2105-ІХ (зі змінами), здійснюється постійна робота щодо призову військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, яка проводиться в порядку, визначеному Законами України «Про військовий обов`язок і військову службу» та «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». На підставі цього посадовими особами другого відділу Могилів-Подільського РТЦК та СП була вручена повістка позивачу з вимогою з`явитись 07.06.2023 о 09 годині 00 хвилин до другого відділу Могилів-Подільського РТЦК та СП для визначення призначення на особливий період. Позивач отримав повістку особисто 06.06.2023. Однак. будучи викликаним на прибуття ТЦК та СП не з`явився у визначений у повістці строк, про причини неявки не повідомив, про що заступник начальника другого відділу начальник ВОМР другого відділу Могилів-Подільського РТЦК та СП майор ОСОБА_2 рапортом від 23.06.2023 доповів керівництву. Керуючись ч.3 ст.38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п.56, п.79 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 №1487 ТЦК та СП направив звернення у форматі, визначеному у додатку 20 Порядку, до відділення поліції №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області від 30.06.2023 за вих.№2657. з метою доставлення позивача до ТЦК та СП для складення протоколу про адміністративне правопорушення. 15.08.2023 позивач особисто з`явився до ТЦК та СП із заявою про отримання тимчасового посвідчення військовозобов`язаного. Позивач не дотримався вимог ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в частині не з`явлення за викликом до ТЦК та СП у визначений у повістці строк без поважних причин для визначення призначення на особливий період і тим самим в порушення вимог абз.2 ст.17 ЗУ «Про оборону України» не виконав свій військовий обов`язок, чим скоїв правопорушення в особливий період, передбачене ч.2 ст.210-1 КУпАП. Вчинене позивачем правопорушення є триваючим. Позивач мав вимогу з`явитися до ТЦК та СП 07.06.2023, але не з`явився, чим розпочав тривале, неперервне невиконання вимог ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в частині не з`явлення за викликом до ТЦК та СП у визначений у повістці строк без поважних причин для призначення на особливий період і тим самим не виконував свій військовий обов`язок, визначений ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Завершилося вказане триваюче правопорушення 15.08.2023, коли позивач особисто з`явився із заявою про отримання тимчасового посвідчення військовозобов`язаного. Вчинене триваюче правопорушення було виявлено 23.06.2023 заступником начальника другого відділу начальником ВОМР другого відділу Могилів-Подільського РТЦК та СП майором А. Дзиговським під час здійснення узагальнення та аналізу даних громадян, які не прибули по повістках за період з 01 по 20.06.2023. Просив в задоволенні позову відмовити.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, вх.№6253 від 19.10.2023, в якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача Могилів-Подільського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки в судове засідання не з`явився. Суду надано заяву за підписом ТВО начальника Могилів-Подільського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки підполковника Тодорчука В. про проведення судового засідання у відсутність представника Могилів-Подільського РТЦК та СП. Відзив підтримує.

Відповідно до ч. 4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши усі докази по справі і оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступного висновку.

Згідно із ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

В силу ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно ч. 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує особі право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.

Статтею 235 КУпАП передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Статтею ст. 210-1 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Вказана норма права є бланкетною, тобто закріплює лише загальні ознаки правила поведінки, а для встановлення цих ознак необхідно звертатися до норм іншого нормативного акту.

Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Із копії постанови начальника Могилів-Подільського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки полковника ОСОБА_3 №262 від 29.08.2023 встановлено, що 23.06.2023 заступник начальника другого відділу начальник ВОМР другого відділу Могилів-Подільського РТЦК та СП майор А. Дзиговський рапортом доповів вищестоящому керівництву, що ОСОБА_1 , будучи викликаним на прибуття до ТЦК та СП не з`явився у визначений у повістці строк, про причини неявки не повідомив. ОСОБА_1 отримав повістку особисто 06.06.2023 про те, що він зобов`язаний з`явитися до другого відділу Могилів-Подільського РТЦК та СП 07.06.2023 для визначення призначення на особливий період.

Із копії рапорту від 23.06.2023, встановлено, що заступником начальника другого відділу начальником ВОМР другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 майором Дзиговським А., 23.06.2023 під час здійснення узагальнення та аналізу бази даних громадян, які не прибули по повістках за період з 01 по 20.06.2023 було виявлено адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.210-1 КУпАП, вчинене ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог ст. 293 КУпАП і роз`яснень, викладених в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 24.06.1988 «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» зі змінами та доповненнями, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, ч. 1 ст. 38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Тобто приписами ст.38 КУпАП встановлено строки, після закінчення яких виключається накладення адміністративних стягнень.

Як вбачається зі змісту ст.38 КУпАП початком відліку строку для накладення адміністративного стягнення є день вчинення адміністративного правопорушення. Вказана стаття не передбачає інших умов відліку цього строку, крім як для триваючих правопорушень.

Триваючим адміністративним правопорушенням є порушення, пов`язані з довготривалим, безперервним невиконанням обов`язків, передбачених правовою нормою. Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила які-небудь встановлені дії або бездіяльність, і далі перебуває в стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан триває протягом значного часу, і весь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків.

Як слідує з правових висновків, викладених в п. 17, 18 постанови Верховного Суду від 03.05.2018 року по справі №487/2854/17, Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить визначення поняття «триваюче» правопорушення. Проте, в теорії адміністративного права під триваючим правопорушенням розуміють тривале невиконання вимог правової норми у вигляді дії або бездіяльності. Характер триваючого правопорушення оцінюється судом в кожному конкретному випадку індивідуально.

Верховний Суд у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 804/401/17 зазначив, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Посилання відповідача на те, що адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1 є триваючим, а тому стягнення накладене в межах строків, передбачених КУпАП безпідставне.

З матеріалів справи встановлено, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 210-1 КУпАП, відповідачем було виявлено 23.06.2023, а постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності №262 винесена 29.08.2023. Тобто, навіть з урахуванням дати виявлення адміністративного правопорушення - 23.06.2023, адміністративне стягнення на ОСОБА_1 було накладено поза межами двомісячного строку, встановленого ч. 1 ст. 38 КУпАП.

Згідно з п.7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки, передбачені ст.38 КУпАП.

З огляду на те, що на час винесення оскаржуваної постанови закінчилися строки притягнення до адміністративної відповідальності, визначені у ч.1 ст. 38 КУпАП, відповідачем притягнуто позивача до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу поза межами строку, передбаченого ст.38 КУпАП, суд приходить до висновку, що така постанова підлягає скасуванню.

Слід зауважити, що вимоги ч.3 ст. 286 КАС України передбачають, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, з врахуванням вищезазначеного, наявні правові підстави для задоволення позовних вимог та скасування постанови начальника Могилів-Подільського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки полковника Лунгола В.М. №262 від 29 серпня 2023 року про накладання на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.2 ст.210-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Керуючись ст.ст.2, 5, 9, 72-79, 90, 122, 242-246, 262, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Могилів-Подільського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову начальника Могилів-Подільського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки полковника Лунгола Валентина Михайловича №262 від 29 серпня 2023 року про накладання на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.2 ст.210-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 210-1 КУпАП - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Могилів-Подільський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, місцезнаходження: вул. О. Пчілки, 19, місто Могилів-Подільський, Вінницька область, код ЄДРПОУ - 09683874.

Повний текст рішення складено 19.10.2023.

Суддя Р.В. Швець