Справа № 520/14452/23
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2023-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

17 жовтня 2023 р. Справа № 520/14452/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Волошина Д.А., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в порядку статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій просить суд встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Харківській області строк у тридцять днів для надання до суду звіту про повне виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.08.2023 по справі №520/14452/23, з наданням до суду доказів виплати пенсії ОСОБА_1 за період з 01.03.2022 по 31.10.2023 без обмеження її виплати максимальним розміром у десять прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність, у тому числі виплати йому щомісячної пенсії за жовтень 2023 року в сумі 23436,82 грн.

В обґрунтування клопотання позивач зазначив, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.08.2023 по справі №520/14452/23, яке набрало законної сили, пенсійним органом проведено перерахунок пенсії позивача та станом на 01.07.2021 розмір пенсії позивача встановлено в сумі 19488,44 грн без обмеження її виплати максимальним розміром, але лише до 28.02.2022, а починаючи з 01.03.2022 виплата пенсії здійснюється позивачу з її обмеженням максимальним розміром. Позивач вказує, що пенсійний орган всупереч судовому рішенню знову обмежив позивачу виплату щомісячної пенсії з 01.03.2022, що позивач вважає протиправним. Позивач просив суд провести розгляд заяви про встановлення судового контролю без його участі.

Дослідивши подане клопотання та матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Як встановлено судом з матеріалів справи, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02.08.2023 по справі №520/14452/23 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити з 01.07.2021 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років без застосування обмеження її максимальним (граничним) розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

Суд зазначає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.08.2023 по справі №520/14452/23 набрало законної сили 04.09.2023.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Конституційний Суд України, розглядаючи справу №1-7/2013 у Рішенні від 26.06.2013 року, звернув увагу, що вже неодноразово вказував на те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 року №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року №11-рп/2012).

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Слід зазначити, що Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював думку в контексті тлумачення статті 6 Європейської конвенції з прав людини, що без ефективної системи виконання судових рішень існування судової системи позбавлене будь-якого сенсу. Як неодноразово підкреслював Суд, органи державної влади є одним із компонентів держави й інтереси цих органів повинні збігатися з необхідністю належного здійснення правосуддя, кінцевим етапом якого є виконання судового рішення. Так, у рішенні по справі Горнсбі проти Греції (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, заява № 18357/91, Суд зазначив, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні гарантії, які надаються сторонам цивільного судового процесу - у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, - і не передбачав би при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина судового процесу для цілей статті 6.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі "Піалопулос та інші проти Греції", пункт 68).

У справі «Сорінг проти Об`єднаного Королівства» від 07.07.1989 Європейський суд визначив, що на державі лежить прямий обов`язок дотримуватися громадянських прав осіб і забезпечувати належне та своєчасне виконання рішення суду, що набрало законної сили. Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст. 6 Конвенції. Поза сумнівом, вирішення справи в суді без невиправданого і необґрунтованого зволікання є запорукою ефективного захисту особою своїх прав. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не може вважатися дієвим, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням, зазначено в Концепції Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру.

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Отже, обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили.

Згідно із положеннями частини першої та другої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу (ч.8 ст.382 КАС України).

Так, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.08.2023 по справі №520/14452/23, яким, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити з 01.07.2021 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років без застосування обмеження її максимальним (граничним) розміром, з урахуванням раніше виплачених сум, набрало законної сили 04.09.2023.

На виконання вищевказаного судового рішення Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснило перерахунок пенсії позивача з 01.07.2021 та станом на 01.07.2021 розмір пенсії позивача встановлено в сумі 19488,44 грн без обмеження її виплати максимальним розміром, що вбачається з відповіді ГУ ПФУ в Харківській області від 04.10.2023 №27394-30135/А-03/8-2000/23 та підтверджується протоколом перерахунку пенсії, які містяться в матеріалах справи.

Також, як вбачається з вищевказаної відповіді, за результатом перерахунку пенсії на виконання рішення суду позивачу нарахована різниця в пенсії з 01.07.2021 по 30.06.2022.

Отже, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.08.2023 по справі №520/14452/23, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити з 01.07.2021 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років без застосування обмеження її максимальним (граничним) розміром, з урахуванням раніше виплачених сум, виконано відповідачем.

Так, суд зазначає, що предмет спору у справі №520/14452/23 складають вимоги щодо визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо проведення нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.07.2021 з обмеженням максимальним розміром та зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити пенсію з 01.07.2021 без застосування такого обмеження.

Ані мотивувальна, ані резолютивна частини рішення не містять зобов`язання відповідача нараховувати та виплачувати пенсію ОСОБА_1 за період з 01.03.2022 по 31.10.2023 без обмеження її виплати максимальним розміром у десять прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність. Також, рішення не містить зобов`язання відповідача виплатити позивачу пенсію за жовтень 2023 року в сумі 23436,82 грн, як вказує позивач у заяві про виконання судового рішення.

Суд зазначає, що питання перерахунку пенсії у період з 01.03.2022 по 31.10.2023 взагалі не було предметом розгляду у справі №520/14452/23, вказаний період не досліджувався судом, а тому дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо перерахунку розміру пенсії за вказаний період мають оскаржуватись позивачем у судовому порядку поза межами розгляду даної справи, шляхом подання нового адміністративного позову.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в порядку статті 382 КАС України у справі №520/14452/23, у зв`язку з чим у задоволенні заяви позивача слід відмовити.

Керуючись статтями 248, 256, 294, 295, 297, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду, яка не передбачена статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.А.Волошин