Справа № 280/6388/23
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2023-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

17 жовтня 2023 року о/об 09 год. 05 хв.Справа № 280/6388/23 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Шевченко С.О., розглянувши у місті Запоріжжі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

до Державної служби України з безпеки на транспорті (вул.Антоновича, буд.51, м.Київ, 03150; ) в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті (вул.Чубанова, буд.8, м.Запоріжжя, Запорізька область, 69118)

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі позивач, ФОП ОСОБА_1 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті (надалі відповідач), в якому позивач просить суд: визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №ПШ009658 від 24.07.2023, винесену в.о. начальника відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області Державної служби безпеки України на транспорті Мустафаєвим Олегом Олександровичем відносно Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

У позовній заяві (уточненій) зазначено наступне: «… З огляду на Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 07 червня 2023 року № АР 027570, виконаному на бланку АР 027570, далі - Акт перевірки, вбачається, що 07 червня 2023 року об 18-00 год. на автодорозі Н-03, 169 км, Хмельницька область, старшим державним інспектором відділу державного нагляду (контролю) у Луганській області Державної служби України з безпеки на транспорті Лисаковим С.В., старшим державним інспектором відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті Макоціною О.В. була здійснена перевірка додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом - автомобіль DAF, реєстраційний № НОМЕР_2 , під керуванням, як вбачається із Акту перевірки - невстановленою особою. Вказаний транспортний засіб належить ОСОБА_1 , свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 . Як вбачається із Акту, під час перевірки, водій здійснював перевезення вантажів дорогою Н-03 зі сторони м.Старокостянтинів в сторону м.Хмельницький, водій не надав свідоцтва про реєстрацію на транспортний засіб, посвідчення водія відповідної категорії, документів на вантаж, товарно-транспортної накладної або іншого документа на вантаж, передбаченого законодавством, чим порушено вимоги ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт». У тому числі порушення, відповідальність за яке передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» абз.3 ч.1 перевезення вантажів за відсутності на момент перевірки документів, визначених ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме свідоцтва про реєстрацію на транспортний засіб, посвідчення водія відповідної категорії, товарно-транспортної накладної. Реквізит Акту «Пояснення водія про причини порушень», а також «Підпис водія транспортного засобу» не заповнений. Акт містить підписи посадових осіб, які проводили перевірку. У наступному, 24 липня 2023 року в.о. начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області Мустафаєвим Олегом Олександровичем було винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №ПШ 009658, далі - Постанова. Зі змісту Постанови вбачається, що розглянувши справу про порушення законодавства про автомобільний транспорт, ураховуючи те, що фізична особа підприємець ОСОБА_1 , 07.06.2023, 169км а/д М-03 Хмельницька область, Акт № АР 027750, допущено порушення вимг ст. 34, 48 ЗУ «Про авто. транс.», а саме під час надання послуг з перевезень вантажів перевізник не забезпечив водія посвідченням водія відповідної категорії, реєстраційними документами на транспортний засіб, ТТН або іншим документом на вантаж, відповідальність за яке передбачена абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт». Постановлено, стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_1 адміністративно-господарський штраф 17000 (сімнадцять тисяч) гривень. Дата набрання постановою законної сили 24 липня 2023 року. У правому нижньому куті Постанови міститься реквізит - № 50830/26/27 23 від 25.07.2023. Ознайомившись зі змістом Постанови вважаю її незаконною з огляду на наступне. Щодо неконкретності інкримінованого порушення. 1.Відповідачем не надано, Акт перевірки та оскаржувана Постанова не містять у собі згадування про документи, які б містили інформацію про перевезення транспортним засобом вантажу. Відповідачем, відповідно до власних повноважень, здійснюється контроль за перевезенням пасажирів та вантажів наземним транспортом. Відсутність вантажоперевезення виключає можливість відповідача здійснювати контрольні заходи. Крім цього, неконкретність у пред`явленому порушенні полягає у тому, що в Акті перевірки згадується автомобіль DAF, реєстраційний № НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію, є сідельним тягачем. Відповідно до наказу Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363 «Про затвердження Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні», сідельний тягач - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для буксирування напівпричепа. Тобто, за своєю конструкцією сідельний тягач не має будь-яких елементів, місць, кузову, які можна використовувати для перевезення вантажу і тим самим створити «порогові» навантаження на вісь. А відповідно до наказу № 363 - має відмінне від перевезення вантажів призначення. Крім цього, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що порушення встановлено 07.06.2023, 169км а/д М-03 Хмельницька область, Акт № АР 027750. У свою чергу в Акті перевірки зазначено, що перевірка відбувалась 07 червня 2023 року об 18-00 год. на автодорозі Н-03, 169 км, Хмельницька область. Автошлях М-03 є дорогою міжнародного значення на території України та проходить напрямком Київ - Харків - Довжанський. Автошлях Н-03 є дорогою національного значення напрямком Житомир - Чернівці. Вбачається, що автодорога М-03 не проходить через Хмельницьку область, що свідчить про невірне визначення місця вчинення правопорушення, яке інкримінується позивачу. Щодо документів, які були оформлені для здійснення перевезення. Для здійснення вантажного перевезення було оформлено товарно-транспортну накладну № 154598 від 07.06.2023. Вантажовідправник - ПрАТ «Славутський солодовий завод», Хмельницька область, Шепетівський район, с. Крупець, вул. Богдана Хмельницького, 43. Вантажоотримувач - ПП «Роял Бір», Хмельницька область, м. Славута, вул. Миру, 23. Підставою для здійснення вантажоперевезення виступив договір № 36 віл 17.08.2022. Вага прийнятого до перевезення вантажу становить 25,260 кг. Водій транспортного засобу - ОСОБА_2 , посвідчення водія НОМЕР_4 . До пакету документів для здійснення вантажного перевезення окрім ТТН, свідоцтв про реєстрацію тягача та причепа, посвідчення водія, оформлені протоколи огляду технічного стану тягача та причепу, поліси страхування цивільної відповідальності тягача та причепа, протокол адаптації тахографа. Таким чином, для здійснення перевезення було оформлено вичерпний пакет документів, який необхідний для здійснення вантажного перевезення. Щодо проведення рейдової перевірки. Автопоїзд у складі сідельного тягача та напівпричепа, під керуванням водія ОСОБА_2 був зупинений працівниками відповідача. У ході здійснення рейдової перевірки між працівниками відповідача та водієм виник конфлікт. Суть конфлікту стосувалась різного тлумачення терміну «надання документів». Працівник відповідача стверджував, що водій має передати йому всі витребувані документи. Водій стверджував, що документи він передавати нікому не зобов`язаний, а перевірка документів може бути проведена без фактичної передачі (із рук у руки) документів, шляхом надання їх для огляду (в руках водія). Конфлікт вичерпано не було. Працівником відповідача було складено акт в якому зазначено про керування транспортним засобом невстановленою особою, відсутність реєстраційних документів на транспортні засоби, відсутність посвідчення водія відповідної категорії, відсутність ТТН на вантаж, а також інших документів, необхідних при здійсненні вантажного перевезення. Відповідно до п. 15 постанови Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року № 1567 «Про затвердження Порядку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі)», під час рейдової перевірки (перевірки на дорозі) перевіряється виключно наявність документів, на підставі яких здійснюється перевезення автомобільним транспортом. Вбачається, що працівник відповідача не наділений повноваженнями на складання акту про порушення у випадку наявності документів на вантажне перевезення. Вважаю, дії працівників відповідача незаконним через викладення в Акті перевірки штучно створених результатів її проведення, таких, що не відповідають дійсності. Щодо кваліфікації події. Відповідно до п. 30 ПКМУ № 1567, за наявності в діях фізичної особи - автомобільного перевізника ознак адміністративного правопорушення притягнення правопорушника до відповідальності здійснюється в порядку, встановленому Кодексом України про адміністративні правопорушення. Як вбачається зі змісту Акту перевірки, керування автомобілем здійснювала невстановлена особа, при відсутності свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, відсутності посвідчення водія відповідної категорії. Відповідно до ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керування транспортним засобом особою, яка не мас при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб,... або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством - є окремим складом адміністративного правопорушення. Вбачається, що у даній конфліктній ситуації, працівник відповідача мав не використовувати надані йому повноваження на складання знеособленого акту перевірки незрозуміло чого, не зрозуміло на якій підставі, а мав затримати на місці перевірки вказаний транспортний засіб (з точки зору перевіряючого - без посвідчення водія, без свідоцтва про реєстрацію автомобіля) та викликати на місце події працівників поліції, для з`ясування обставин (встановлення особи водія, встановлення права на користування автомобілем цим водієм), і вже далі приймати рішення, відповідно до наданих законом повноважень. Встановлення працівниками поліції відсутність у водія відповідних документів мали б наслідком складання відносно водія адміністративного протоколу за ознаками ст. 126 КУпАП. Разом із цим, на місце перевірки наряд поліції викликався, але не працівником відповідача, а водієм. Протокол за ст. 126 КУпАП відносно водія не складено. Вбачається, що складання Акту перевірки стало наслідком прийняття працівником відповідача емоційного рішення, але ж ніяк не на підставі, у спосіб та у порядку передбаченому законодавством. Таким чином, вбачається безпідставним застосування до позивача відповідальності, передбаченої абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт». Щодо оформлення результатів перевірки. Як зазначалось вище, в Акті перевірки знеособлено водія транспортного засобу. Через це, від будь-кого, у ході рейдової перевірки, пояснення щодо обставин порушення не відбирались. Сама постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки викладення обставин правопорушення, без його фіксації або без належного підтвердження, не може бути належним доказом вчинення порушення. Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 30 травня 2018 р. в адміністративному провадженні № К/9901/29775/18. Разом із цим, із матеріалів перевірки не вбачається, яким чином відповідач встановив вину позивача у інкримінованому правопорушенні. На теперішній час відповідач складає постанови внаслідок двох видів перевірок - рейдових та автоматичної фіксації. При здійсненні перевірки автоматичним габаритно-ваговим комплексом, постанова по справі складається відносно власника транспортного засобу. При рейдовій перевірці, особа яка проводить таку перевірку має встановити винуватість особи, відносно якої буде складено постанову. При знеособленому водієві, відсутності свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, відсутності документів на вантажне перевезення вбачається безпідставним згадування в Акті перевірки позивача, а у наступному складання відносно нього постанови про застосування адміністративно-господарської санкції. У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права. Суд не має права самостійно редагувати оскаржувану постанову, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом. Крім цього, у пункті 53 рішення Європейського суду з прав людини, у справі "Федорченко та Лозенко проти України" від 20.09.2012, Суд зазначив, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Крім цього, на теперішній час Порядок № 1567 не передбачає процедуру розгляду матеріалів рейдової перевірки. Зокрема, відсутній порядок ознайомлення особи, яка притягається до адміністративно-господарської відповідальності з її правами, зокрема правом заперечувати проти результатів рейдової перевірки, правом надавати пояснення у ході розгляду Акту перевірки, правом заявити відвід посадовим особам відповідача, які приймають рішення про застосування адміністративно-господарського штрафу, правом звернутись за призначенням експертизи. При цьому, позивач, не залучався до проведення рейдової перевірки. …».

Позивач підтримав позовну заяву.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено наступне: «… 1.Щодо суб`єктного складу правовідносин та наявності повноважень щодо здійснення заходів державного контролю на транспорті. … Отже на цей час суб`єктом владних повноважень щодо здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням перевізниками законодавства про автомобільний транспорт з правом прийняття відповідних рішень, обов`язкових до виконання, є Укртрансбезпека в особі її територіальних органів відділів державного нагляду (контролю) в областях України. 2.Щодо проведення рейдової перевірки транспортного засобу. … Керуючись Законом України «Про автомобільний транспорт», Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 (далі - ПКМУ №1567, посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області 07.06.2023 проводилась рейдова перевірка на 169 км а/д Н-03. Порядок зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної служби з безпеки на транспорті та її територіальних органів, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 422 від 20.05.2013 (далі - Порядок № 422). Відповідно до п. 3, 4 Порядку № 422, був зупинений транспортний засіб марки ДАФ, номерний знак НОМЕР_2 . У відповідності до ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Всупереч зазначеній нормі водій вказаного транспортного засобу відмовився надавати посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області будь- які запитувані документи, мотивуючі свої дії тим, що він не зобов`язаний давати в руки інспекторам документи. Як вбачається з відео зафіксованого боді-камерою інспекторів Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області водій демонстрував лише папку в якій, як він стверджував знаходились всі необхідні для перевірки документи, але за неодноразовим прохання посадових осіб Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області надати документи для перевірки, а саме: свідоцтво про реєстрацію на транспортний засіб, посвідчення водія відповідної категорії, документи на вантаж, товарно- транспортну накладну або інший документ на вантаж, водій так документів і не надав. Отже, на момент здійснення рейдової перевірки посадовою особою Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області було виявлено порушення вимог ст. 34, 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме відсутність свідоцтва про реєстрацію на транспортний засіб, посвідчення водія відповідної категорії, документи на вантаж, товарно-транспортну накладну або інший документ на вантаж, яке було зафіксоване в акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 07.06.2023 р. №027570. 3.Обгрунтування заперечень на позов. 3.1. Відповідно до статті 34 закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; утримувати транспортні засоби в належному технічному і санітарному стані та забезпечувати їх зберігання відповідно до вимог статті 21 цього Закону; забезпечувати контроль технічного і санітарного стану транспортних засобів перед виїздом на маршрут; забезпечувати проведення медичного контролю стану здоров`я водіїв; організувати проведення періодичного навчання водіїв методам надання домедичної допомоги потерпілим від дорожньо-транспортних пригод; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства; забезпечувати проведення стажування та інструктажу водіїв у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту; забезпечувати безпеку дорожнього руху; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів. Як зазначає, позивач в Акті перевірки згадується лише автомобіль ДАФ, номерний знак НОМЕР_2 , який є сідельним тягачем. Зазначений транспортний засіб був зупинений посадовою особою Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області у зв`язку з тим, що автомобіль ДАФ, номерний знак НОМЕР_2 буксирував напівпричеп, але точно ідентифікувати марку напівпричепу було неможливо, адже водій не надав відповідних документів, а саме свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Щодо наявності вантажу теж неможливо встановити точне найменування та вагу, адже водій не надав для перевірки товарно-транспорту накладну. Щодо неточності зазначення відрізку автошляху на якому зафіксовано правопорушення, то тут зазначаємо, що у постанові від 24.07.2023 № ПШ 009658 допущення описку, а саме замість автошляху Н-03 помилково зазначено автошлях М-03. Позивач зазначає, що для здійснення перевезення було оформлено вичерпний пакет документів, який необхідний для здійснення вантажного перевезення, але підтвердити дане твердження неможливо, адже під час перевірки посадовим особам Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області не було надано жодних документів, водій надав документи для перевірки працівникам поліції вже після фіксування інспекторами Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області правопорушення, але який саме пакет документів було надано поліції невідомо. Як видно на відео зафіксованого боді-камерою водій не надавав для перевірки документів навіть у спосіб надання їх для огляду (в руках водія), а лише демонстрував папку для документів з невідомим вмістом, жодними нормативами не передбачено огляд документів на вантаж та транспортний засіб з рук водія. Інспектор Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області неодноразово звертався до водія з вимогою про надання необхідних для перевірки документів на що водій зазначав, що він не зобов`язаний надавати до перевірки документи. Після чого, посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області було складено Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 07.06.2023 № 027570 у зв`язку з ненаданням для перевірки визначених законодавством документів. З незрозумілих причин, позивач зазначає, ст. 126 Кодексу України про адміністративне правопорушення щодо не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В конкретному випадку правопорушення було зафіксовано інспекторами Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області, а не поліцейськими. Відповідно до виявленого правопорушення було складено Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом з годом на підставі якого винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу за порушення вимог ст. 34, ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт». В даному випадку інспектором Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області правомірно використав свої повноваження для фіксації чітко визначеного правопорушення, а саме відмова від надання для перевірки свідоцтва про реєстрацію на транспортний засіб, посвідчення водія відповідної категорії, документи на вантаж, товарно-транспортну накладну або інший документ на вантаж. Водій, після того як викликав поліцію, надав працівникам поліції з рук в руки свої документи для їх фото- та відеофіксації, з незрозумілих причин дані дії він відмовлявся роботи на вимогу інспекторів Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області. Відповідно до ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Оскільки, транспортний засіб марки ДАФ, номерний знак НОМЕР_2 зареєстрований на фізичній-особі підприємці ОСОБА_1 , то відповідно і Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 07.06.2023 № 027570 було складено на нього. Приписами ст. 49 Закону України «Про автомобільний транспорт» чітко визначено обов`язок автомобільних перевізників, водії мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. …».

Відповідач заперечував проти позовної заяви.

Позивачем подано до суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якій зазначено наступне: «… Що стосується складу адміністративно-господарського правопорушення, яке інкриміноване позивачу. Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Фактично, відповідачем було підмінено поняття «відсутності документів», поняттям «виконання обов`язку водія». Про що і зазначає відповідач наприкінці свого відзиву із посиланням на ст. 49 ЗУ «Про автомобільний транспорт». Відповідно до ч. 1 ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт», автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. У свою чергу, статтею 16 Закону України «Про дорожній рух», передбачено, що водій зобов`язаний мати при собі посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб (у разі найму (оренди)/лізингу транспортного засобу замість реєстраційного документа на транспортний засіб водій може мати при собі та пред`являти його копію, вірність якої засвідчено нотаріально, разом з оригіналом або копією договору про найм (оренду)/лізинг транспортного засобу, вірність якої засвідчено нотаріально), а у випадках, передбачених законодавством, - поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страховий сертифікат "Зелена картка"), пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія, реєстраційному документі на транспортний засіб, або пред`явити електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії, або відображення інформації про його наявність в електронному свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу), а також інші документи, передбачені законодавством. Тобто, мова не йде про передачу документів «із рук в руки». Така позиція законодавця обумовлена обмеження свавілля органів, які контролюють дорожній рух, адже передавши документи на транспортний засіб та право керування ним, водій вимушений такі документи випрошувати, а відсутність таких документів не дозволяє йому продовжити рух. Стаття 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт» не містить у собі такого складу адміністративно-господарського правопорушення, як не передача водієм документів представнику відповідача. Щодо ідентифікації транспортних засобів. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що через саме ненадання документів (свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу - напівпричепа), працівники відповідача не могли ідентифікувати його марку. Наведеним підтверджується, що фактично документи «не надані», а не «відсутні», як про це зазначено в оскаржуваній постанові. При цьому, ненадання свідоцтва про реєстрацію сідельного тягача не стало на заваді працівникам відповідача скласти оскаржувану постанову саме на позивача. Вбачається, що у такий спосіб відповідач намагається надати законної сили неправомірним діям своїх працівників. Щодо, як стверджує відповідач, описки. Вважаємо, що місце адміністративно-господарського правопорушення має вирішальне значення, для розгляду справи. Разом із цим, має бути враховано, що оскаржувана постанова, відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження», є виконавчим документом. Виправлення до нього можуть вноситись лише за ухвалою суду після розгляду у судовому засіданні із повідомленням сторін, кого це стосується. Чого до цього часу не відбулось. Щодо встановлення особи власника транспортного засобу. Як зазначає відповідач, ним було встановлено власника транспортного засобу автомобіль DAF, реєстраційний № НОМЕР_2 - позивача. Саме право власності на вказаний транспортний засіб стало підставою для визначення особи, на яку складено оскаржувану постанову. Матеріали перевірки не містять будь-яких даних щодо порядку та способу отримання інформації про власника транспортного засобу (відсутні будь-які запити до Єдиного державного реєстру власників транспортних засобів). Покладання відповідальності на власника транспортного засобу передбачено нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема у випадку автоматичної фіксації порушень правил безпеки дорожнього руху. Таким чином, відповідач поєднує рейдову перевірку, яка здійснюється його працівникам та перевірку, яка здійснюється в автоматичному режимі. Дані види перевірки передбачені різними нормативними документами, мають різні підстави та порядок проведення, різні правові наслідки для перевізника та власника транспортного засобу. Вважаю, що у такий спосіб відповідач намагається «узаконити» оскаржувану постанову. Щодо долученого компакт-диску. Разом із відзивом на позовну заяву було отримано компакт-диск CDR UG 80Е 07041814 VIDEX excellent CD-R 52х 700MB 80MIN. Оглядом інформації, яка міститься на компакт-диску встановлено, що він містить відео файл тривалістю 29 хвилин. На відео зафіксовано рейдову перевірку працівниками відповідача. Разом із цим, вказаний відеозапис не відтворює звук, яким супроводжувалась вказана рейдова перевірка. Через що неможливо визначити ані вимоги працівників відповідача, ані суть виниклого конфлікту, ані причини складання акту перевірки саме такого змісту. Єдине про що можна вести розмову це те, що працівниками відповідача норматив часу проведення перевірки не було вичерпано. За таких обставин, вважаю, що вказаний компакт-диск не може бути належним та допустимим доказом. Також, через відсутність звуку на вказаному відеофайлі, позивач позбавлений права надати власну точку зору та оцінку діям працівників відповідача, що в цілому впливає на реалізацію позивачем права на захист від пред`явленого обвинувачення, через що заперечую проти його долучення до матеріалів справи. Щодо долучення компакт-диску із боку позивача. Рейдова перевірка супроводжувалась телефонними переговорами водія із позивачем, за участю працівників відповідача, які приймали участь у розмові через ввімкнений на мобільному телефоні «гучний» зв`язок. Зі змісту цих телефонних переговорів вбачається, що працівникам відповідача передавалась у ході рейдової перевірки свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів, товарно-транспортна накладна. Працівник відповідача перевіряв зміст ТТН, адже від нього безпосередньо звучить адреса місця розвантаження (0хв.-10сек.-0хв.-35сек. «...пункт розвантаження «місто Славута», куди ви їдете?»). Також на 0хв.-50сек.-1хв.-50сек. мова йде про те, що водій не передав документи, при цьому водій акцентовано звертається до працівника відповідача та стверджує, що документі були надані та перевірені. На 09хв.-40сек.-09хв.-50сек. водій повідомляє, що працівник відповідача склав акт. На звукозапису міститься ненормативна лексика. …».

Ухвалою судді від 28.08.2023 в адміністративній справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) та без проведення судового засідання.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

Державною службою України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті Постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу №ПШ009658 від 24.07.2023 до ФОП ОСОБА_1 застосовано адміністративно-господарський штраф у сумі 17000 грн. 00 коп.

У вказаній Постанові про застосування адміністративно-господарського штрафу №ПШ009658 від 24.07.2023 зазначено: «… ФІЗИЧНА ОСОБА-ПІДПРИЄМЕЦЬ ОСОБА_3 07.06.23р., 169 км а/д М-03 Хмельницька обл., Акт №АР 027570 допущено порушення вимог ст.34, ст.48 ЗУ «Про авто. транс.», а саме під час надання послуг з перевезень вантажів, перевізник не забезпечив водія посвідченням водія відповідної категорії, реєстраційними документами на транспортний засіб, ТТН або іншим документом на вантаж відповідальність за яке передбачена абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» …».

В Акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 07.06.2023 за №027570 зазначено: «… провели перевірку транспортного засобу: марка DAF номерний знак НОМЕР_2 серія і номер свідоцтва про реєстрацію не надано водій не встановлена особа … Під час перевірки виявлено порушення водій здійснював перевезення вантажів дорогою Н-03 зі сторони м.Старокостянтинів в сторону м.Хмельницький, водій не надав: свідоцтва про реєстрацію на транспортний засіб, посвідчення водія відповідної категорії, документів на вантаж, товарно-транспортної накладної або іншого документа на вантаж передбаченного законодавством, чим порушено вимоги ст.48 ЗУ «Про авто. транспорт», у тому числі порушення, відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» абз.3 ч.1 перевезення вантажів за відсутності на момент перевірки документів, визначених ст.48 ЗУ «Про авто. транспорт», а саме свідоцтва про реєстрацію на ТЗ, посвідчення водія відповідної категорії, товарно-транспортної накладної. …».

Судом досліджено копії: Товарно-транспортної накладної №154598 від 07.06.2023; Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ; Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 ; Посвідчення водія НОМЕР_4 ; НОМЕР_6 ; Протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу №01635-00279-22; Протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу №01206-00595-22; Протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу; Довідки про результати перевірки за зверненням зареєстрованим в ЄО №2646 від 07.06.2023; листа Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області від 13.06.2023 на адресу А.Рогач; Витяг №4975 з реєстру платників єдиного податку; фотознімку транспортного засобу DAF з реєстраційним номером НОМЕР_2 ; інші документи, наявні у матеріалах даної справи.

Також, судом переглянуто відеоматеріали на наданих до суду учасниками справи CD-R, DVD-R дисках.

При вирішенні спору по суті суд виходить з зазначеного вище та викладеного нижче.

У ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт» зазначено: «Автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством. При оформленні товарно-транспортної накладної вантажовідправник зазначає такі обов`язкові реквізити: дата і місце складання; вантажовідправник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті); автомобільний перевізник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), прізвище, ім`я, по батькові водія та номер його посвідчення; вантажоодержувач (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті); транспортний засіб (марка, модель, тип, реєстраційний номер автомобіля, причепа/напівпричепа), його параметри із зазначенням довжини, ширини, висоти, загальної ваги, у тому числі з вантажем, та маси брутто; пункти завантаження і розвантаження. Порядок ведення та надання інформації з реєстру товарно-транспортних накладних визначається Кабінетом Міністрів України. У разі перевезення небезпечних вантажів крім документів, передбачених частиною другою цієї статті, обов`язковими документами також є: для автомобільного перевізника - ліцензія на надання відповідних послуг; для водія - свідоцтво про допущення транспортного засобу до перевезення певних небезпечних вантажів, свідоцтво про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, письмові інструкції на випадок аварії або надзвичайної ситуації. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків».

За ст.34 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; утримувати транспортні засоби в належному технічному і санітарному стані та забезпечувати їх зберігання відповідно до вимог статті 21 цього Закону; забезпечувати контроль технічного і санітарного стану транспортних засобів перед виїздом на маршрут; забезпечувати проведення медичного контролю стану здоров`я водіїв; організувати проведення періодичного навчання водіїв методам надання домедичної допомоги потерпілим від дорожньо-транспортних пригод; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства; забезпечувати проведення стажування та інструктажу водіїв у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту; забезпечувати безпеку дорожнього руху; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів. Автомобільні перевізники з кількістю транспортних засобів десять і більше зобов`язані організовувати підвищення кваліфікації керівників і спеціалістів автомобільного транспорту, діяльність яких пов`язана з наданням послуг автомобільного транспорту, у термін один раз на п`ять років, а з питань безпеки перевезень, охорони праці та пожежної безпеки - у термін один раз на три роки в порядку, який визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту.

Згідно з абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.2.1 «Правил дорожнього руху», затверджених 10.10.2001 постановою Кабінету Міністрів України №1306 (у редакції на час виникнення спірних правовідносин), водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон); в) у разі встановлення на транспортних засобах проблискових маячків та (або) спеціальних звукових сигнальних пристроїв - дозвіл, виданий уповноваженим органом МВС, а у разі встановлення проблискового маячка оранжевого кольору на великогабаритних та великовагових транспортних засобах - дозвіл, виданий уповноваженим підрозділом Національної поліції, крім випадків встановлення проблискових маячків оранжевого кольору на сільськогосподарській техніці, ширина якої перевищує 2,6 м, на механічних транспортних засобах дорожньо-експлуатаційної служби, на транспортних засобах спеціального, спеціалізованого призначення та на транспортних засобах із розпізнавальним знаком Діти; г) на маршрутних транспортних засобах - схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, - документацію відповідно до вимог, встановлених Законами України Про автомобільний транспорт, Про дорожній рух та Про перевезення небезпечних вантажів (далі - спеціальні правила); ґ) чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення); д) у разі встановлення на транспортному засобі розпізнавального знака Водій з інвалідністю - документ, що підтверджує інвалідність водія або пасажира (крім водіїв з явними ознаками інвалідності або водіїв, які перевозять пасажирів з явними ознаками інвалідності).

У постанові Кабінету Міністрів України від 17.11.2021 за №1242 «Про затвердження переліку автомобільних доріг загального користування державного значення» зазначено: «Відповідно до частини сьомої статті 8 Закону України Про автомобільні дороги Кабінет Міністрів України постановляє: 1.Затвердити перелік автомобільних доріг загального користування державного значення згідно з додатком. …».

У «Переліку автомобільних доріг загального користування державного значення», який є Додатком до постанови Кабінету Міністрів України від 17.11.2021 за №1242 «Про затвердження переліку автомобільних доріг загального користування державного значення», зазначено, що автомобільна дорога Київ - Харків - Довжанський (на м.Ростов-на-Дону) має індекс М-03 та є міжнародною автомобільною дорогою, а автомобіль дорога Житомир - Чернівці має індекс Н-03 та є національною автомобільною дорогою.

Як зазначено у ч.8 ст.4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», органи державного нагляду (контролю) та суб`єкти господарювання мають право фіксувати процес здійснення планового або позапланового заходу чи кожну окрему дію засобами аудіо- та відеотехніки, не перешкоджаючи здійсненню такого заходу.

З наданих до суду відеоматеріалів не вбачається, що водій механічного транспортного засобу пред`явив особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконував вантажне перевезення.

Суд вважає, що пред`явлення водієм механічного транспортного засобу особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документів, на підставі яких виконував вантажне перевезення, після складання «Акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом» не є належним виконанням обов`язку передбаченого ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Однак, судом прийнято до уваги, що в Акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 07.06.2023 за №027570 порушення виявлено на автомобільній дорозі «Н-03», а в Постанові про застосування адміністративно-господарського штрафу №ПШ009658 від 24.07.2023 зазначено, що порушення вчинено на автомобільній дорозі «М-03».

При цьому, автомобільні дороги «Н-03» та «М-03» є різними.

З урахуванням приписів ч.2 ст.2 КАС України суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності приходить до висновку, що Постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №ПШ009658 від 24.07.2023 відповідачем прийнято не обґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, не розсудливо, а отже вона є не правомірною.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовна вимога позивача підлягає задоволенню. Доводи позивача та відповідача частково не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

Оскільки позовна заява підлягає фактично задоволенню у повному обсязі, то на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача мають бути стягнуті понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у сумі 1073 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 139, 143, 243-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати Постанову про застосування адміністративно- господарського штрафу №ПШ009658 від 24.07.2023, винесену Державною службою України з безпеки на транспорті (вул.Антоновича, буд.51, м.Київ, 03150; ) в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті (вул.Чубанова, буд.8, м.Запоріжжя, Запорізька область, 69118) відносно Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Стягнути на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (пр.Перемоги, буд.14, м.Київ, 03135; ) в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті (вул.Чубанова, буд.8, м.Запоріжжя, Запорізька область, 69118) судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1073 грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення виготовлено у повному обсязі 17.10.2023.

Суддя О.О. Прасов