Справа № 420/20987/23
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2023-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стефанова С.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 14 серпня 2023 року надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія», в якому позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Інституту Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення виплаченої 25.07.2023 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 року у справі №420/19952/21;

- стягнути з Інституту Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів у сумі 68591 гривня 53 копійки у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення виплаченої 25.07.2023 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 року у справі №420/19952/21.

Позиція позивача обґрунтовується наступним

Позивач зазначає, що відповідачем 25.07.2023 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 року у справі №420/19952/21 відповідачем виплачено на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 16.12.2015 по 28.02.2018 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року у сумі 71962,46 грн. із одночасним утримання військового збору 1,5%, що підтверджується повідомленням про надходження коштів (додаток №6 до позовної заяви).

Разом з цим відповідачем в порушення статті 4 Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати не виплачено на користь позивача компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом.

Позиція відповідача обґрунтовується наступним

Представник відповідача зазначає, що відповідно до статті 2 Закону компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Командування Інституту звертає увагу на те, що під час звільнення позивача з військової служби 22.01.2018 року йому були нараховані та виплачені належні йому при звільненні, які визначені у наказі начальника Інституту від 22.01.2018 року № 14.

Тобто на момент звільнення сума та види виплат, які позивачу було виплачено при звільненні, не були спірними у зв`язку з чим посилання позивача на справу № 420/19952/21 як на підставу цього позову є необґрунтованою. Крім того командування Інституту критично ставиться до розрахунків позивача (його представника) оскільки позивачем не надано жодних документів, які підтверджують факт того, що він є фахівцем (експертом) у даній сфері.

Процесуальні дії та клопотання учасників справи

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами в порядку ст.262 КАС України.

05 вересня 2023 року (вхід. № ЕС/10024/23) від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву.

Станом на 16 жовтня 2023 року, будь-яких інших заяв по суті справи з боку сторін на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч.2 ст.262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини, якими обґрунтовувалася позиція позивача, суд встановив наступні факти та обставини.

Обставини справи встановлені судом

ОСОБА_1 (далі позивач) з 16.12.2015 року по 22.01.2018 року проходив військову службу у Інституті Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія (далі відповідач).

Відповідно до наказу від 22.01.2018 року №14 позивача 22.01.2018 року звільнено з військової служби у зв`язку із закінченням строку контракту.

Проте, як вказує позивач, у період проходження військової служби позивачу не у повному розмірі виплачувалась індексація грошового забезпечення.

25 листопада 2019 року позивач звернувся до Інституту Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія із заявою про виплату йому індексації грошового забезпечення за період з 16.12.2015 року по 22.01.2018 року, у якій також просив нарахувати та виплатити йому компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на всю суму заборгованості станом на дату повного розрахунку.

У відповіді Інституту Військово-Морських Сил Національного університету Одеська морська академія зазначено, що за період проходження військової служби з 16 грудня 2015 року по 22 січня 2018 року індексація грошового забезпечення складає 0,00 грн., тобто право на нарахування та виплату індексації не виникло.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26.02.2020 року у справі №420/279/20 зобов`язано Інститут Військово-Морських Сил Національного університет «Одеська морська академія» нарахувати та виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 16.12.2015 року по 22.01.2018 року.

Для примусового виконання рішення суду позивачем отримано виконавчий лист, який направлено до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), 07.12.2020 року відкрито виконавче провадження №63828709, код доступу В99517ВВ6Д56.

24.06.2021 року відповідачем виплачено на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 16.12.2015 року по 22.01.2018 року із застосуванням місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) листопад 2015 року у сумі 4464,28 грн., що підтверджується повідомленням про надходження коштів (Додаток №6 до позовної заяви).

Не погоджуючись із застосованим відповідачем базовим місяцем та як наслідок виплаченою сумою індексації грошового забезпечення позивач повторно звернувся до суду.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 року у справі №420/19952/21 зобов`язано Інститут Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 16.12.2015 року по 22.01.2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базовий місяць) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Судом не визначено конкретну суму до виплати, а надано право відповідачу самостійно розрахувати суму індексації грошового забезпечення при застосуванні базового місяця січень 2008 року.

23.11.2022 року позивачу надійшли кошти в сумі 1702,02 грн. та надано довідку про виплачену індексацію грошового забезпечення на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 року у справі №420/19952/21.

05.12.2022 року позивач звернувся до суду із заявою у порядку статті 383 КАС України. Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 23.12.2022 року у справі №420/19952/21 позивачу повернуто заяву у порядку статті 383 КАС України.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2023 року ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 23.12.2022 року у справі №420/19952/21 скасовано та направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 23.03.2023 року у справі №420/19952/21 заяву у порядку статті 383 КАС України задоволено частково, а саме:

- визнано протиправними дії Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» щодо незастосування січня 2008 року як місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базовий місяць) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 01.01.2016 року по 22.01.2018 року при виконанні рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 року у справі №420/19952/21;

- з метою усунення причин та умов, що призвели до порушення посадовими особами Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» приписів Кодексу адміністративного судочинства України, наведені факти довести до відома Начальника Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» для вжиття відповідних заходів реагування;

- зобов`язано Інститут Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» повідомити Одеський окружний адміністративний суд про вжиті заходи у 30-денний строк з дня отримання даної ухвали.

Так відповідачем на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 року у справі №420/19952/21 при розрахунку індексації за період з 16.12.2015 року по 31.12.2015 року застосовано базовий місяця січень 2008 року, а з 01 січня 2016 року змінено базовий місяць на січень 2016 року внаслідок чого за період з 01.01.2016 року по 22.01.2018 року не виплачено індексацію грошового забезпечення із застосуванням базового місяця січень 2008 року, внаслідок чого нараховану суму індексації умисно зменшено більше ніж в 43 рази (виплачено 1702,02 грн. замість 74786,25 грн.).

Представником позивача 23.03.2023 року подано звернення на Урядову гарячу лінію.

У відповідь на звернення відповідачем зазначено, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 року у справі №420/19952/21 виконано у повному обсязі шляхом виплати позивачу індексації грошового забезпечення у сумі 1702,02 грн.

У зв`язку з систематичністю зловживань посадовими особами бухгалтерських служб Військово-Морських Сил Збройних Сил України у питаннях правильності розрахунку індексації грошового забезпечення на виконання рішень суду представником позивача подано повторні звернення на Урядову гарячу лінію щодо проведення службових розслідувань у Військово-Морських Силах Збройних Сил України та притягненні до відповідальності винних в умисному невиконання рішень суду та підбурення позивачів до надання неправомірної вигоди за повне виконання рішень суду.

Для примусового виконання рішення суду позивачем отримано виконавчий лист, який направлено до Приморського ВДВС у м. Одесі ПМУМЮ (м. Одеса), 22.03.2023 року відкрито виконавче провадження №71351072, код доступу 440А564Д3523.

25.07.2023 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 року у справі №420/19952/21 відповідачем виплачено на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 16.12.2015 по 28.02.2018 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року у сумі 71962,46 грн. із одночасним утримання військового збору 1,5%, що підтверджується повідомленням про надходження коштів.

Разом з цим відповідачем в порушення статті 4 Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати не виплачено на користь позивача компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом.

Джерела права та висновки суду

Дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить до часткового задоволення. Свій висновок вмотивовує наступним чином.

Згідно з статтями 1- 3 Закону №2050-III підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, сума індексації грошових доходів громадян.

Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Тобто, підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких умов: 1) нарахування громадянину належних йому доходів; 2) порушення встановлених строків їх виплати (як з вини, так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання); 3) затримка виплати доходів один і більше календарних місяців; 4) зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги; 5) доходи не повинні носити разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата).

З метою реалізації Закону №2050-ІІІ Кабінет Міністрів України 21.02.2001 року прийняв постанову №159, якою затвердив Порядок №159.

В силу приписів пункту 1 Порядку №159 його дія поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року (пункт 2 Порядку №159).

Детальний перелік грошових доходів, що підлягають компенсації, наведено у пункті 3 Порядку №159, яким встановлено, що компенсації підлягають такі грошові доходи, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема, сума індексації грошових доходів громадян.

Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, які вже були нараховані.

Отже, основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону №2050-ІІІ та Порядком №159 компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів. При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

При цьому, зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1 - 3 Закону №2050-ІІІ, окремих положень Порядку №159 дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми попередньо нараховані, але не виплачені.

Зі змісту статті 1 Закону №2050-ІІІ слідує, що право на компенсацію частини доходів у громадянина пов`язується з настанням такого юридичного факту (події) як невиплата грошового доходу у встановлені строки його виплати.

У пункті 4 Порядку №159 прописано, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Наведене нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Такого ж правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 14.05.2020 у справі №816/379/16, від 30.09.2020 у справі №280/676/19, від 13.09.2021 у справі №639/3140/17, від 15.10.2020 у справі №240/11882/19 та від 29.04.2021 у справі №240/6583/20.

Як встановив суд, фактична виплата індексації грошового забезпечення за період з за період з 16.12.2015 року по 28.02.2018 року включно на виконання судового рішення відбулась лише 25.07.2023 року.

Виходячи з наведеного, суд вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення виплаченої 25.07.2023 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 року у справі №420/19952/21.

Щодо позовних вимог про стягнення з позивача компенсацію втрати частини грошових доходів у сумі 68 591,53 грн., то суд зазначає, що стягненню належать нараховані, проте, не виплачені суми. Разом з тим, у спірних правовідносинах відповідач не нараховував позивачу компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення, у зв`язку із чим зазначена вимога позивача не належить до задоволення.

Таким чином, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення виплаченої 25.07.2023 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 року у справі №420/19952/21.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в п. 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії», заява № 303-A, п. 29).

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ч.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, на підставі ст.8 КАС України, згідно якої, усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст.9 КАС України, згідно якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, з`ясувавши обставини у справі, перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії підлягають задоволенню частково.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч. 5 ст. 139 КАС України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Приймаючи до уваги те, що позивача звільнено від сплати судового збору, а відповідачем судові витрати не понесені, суд вирішує розподіл судових витрат у справі №420/20987/23 не здійснювати.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 12, 14, 44, 242-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення виплаченої 25 липня 2023 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 року у справі №420/19952/21.

Зобов`язати Інститут Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення виплаченої 25 липня 2023 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 року у справі №420/19952/21.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили згідно ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 та п.15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено, згідно ст.295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Інститут Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» (вул. Дідріхсона, буд. 8, м. Одеса, 65029, ).

Суддя С.О. Cтефанов