Справа № 521/9382/23
Суддя: Плавич І. В.
Дата ухвалення: 2023-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №521/9382/23
Провадження №2-а/521/107/23
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

10 квітня 2023 року місто Одеса

Суддя Малиновського районного суду міста Одеси Плавич І.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Державної службт України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

УСТАНОВИВ:

Через канцелярію суду в порядку статті 18, пункту 15.2 розділу VII КАС України надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Державної службт України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з частиною 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вивчивши зміст адміністративного позову та додані до нього документи, суд приходить до висновку про те, що даний адміністративний позов підлягає поверненню позивачеві, виходячи з наступного.

Згідно із положеннями п.3 ч.4 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, зокрема, якщо позов не підписано особою, яка звертається до суду.

Крім того, звернення особи до суду повинне відповідати вимогам, що регламентуються процесуальним законом, зокрема статтями 160, 161 КАС України.

Всупереч п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України позивачем не зазначено адресу електронної пошти та відомості про наявність або відсутність електронного кабінету позивача.

Згідно з параграфом 22 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» («Melnyk v. Ukraine», заява №23436/03) право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (див. «Голдер проти Сполученого Королівства» («Golder v. the United Kingdom», рішення від 21 лютого 1975 року, п. 36), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Тим не менше, право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (див. «Герин проти Франції» («Guеrin v. France», рішення від 29 липня 1998 року, п. 37).

Водночас відповідно до параграфів 59, 60 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland», заява №28249/95) суд ще раз нагадує, що він ніколи не виключав можливості того, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду (див. «Толстой-Милославський проти Сполученого Королівства» («Tolstoy-Miloslavsky v. the United Kingdom», рішення від 13 липня 1995 року, п. 54, 61). Більше того, суд вважає, що положення пункту 1 статті 6 про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (див., mutatis mutandis, «Ейрі проти Ірландії» («Airey v. Ireland», рішення від 09 жовтня 1979 року, п. 25, 26). Відповідно суд постановляє, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції.

За викладених обставин, даний адміністративний позов підлягає поверненню позивачеві на підставі п.3 ч.4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 2, 160, 161, 169, 241, 243, 248 КАС України, пунктами 9, 15.5 розділу VIІ КАС України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Державної службт України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення повернути позивачу.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позов.

У відповідності до ч.8 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено КАС України. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду в частині визначення розміру судових витрат подається безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду або через Малиновський районний суд міста Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

В іншій частині ухвалу суду оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя: І.В. Плавич