Справа № 400/4248/22
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2023-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2023 р.м. ОдесаСправа № 400/4248/22

Перша інстанція: суддя Мороз А. О.,

повний текст судового рішення

складено 26.05.2023, м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Димерлія О.О.,

суддів: Танасогло Т.М., Крусяна А.В.,

за участю секретаря: Мунтян С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26.05.2023 у справі №400/4248/22 за позовом ОСОБА_1 до Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області про визнання протиправним та скасування рішення від 12.11.2021 № 25

У С Т А Н О В И В :

09.03.2022 ОСОБА_1 звернулась до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій просила суд визнати протиправним та скасувати рішення Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області «Про надання дозволу громадянці України ОСОБА_1 на розроблення документації із землеустрою для ведення особистого селянського господарства» від 12.11.2021 № 25.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначала, що приймаючи спірне рішення від 12.11.2021 № 25 органом місцевого самоврядування не враховано висновки Миколаївського окружного адміністративного суду, які викладено в рішенні від 28.09.2021 у справі №400/5523/21. Повторно відмовляючи у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою Радсадівською сільською радою Миколаївського району Миколаївської області не наведено законодавчо передбачених підстав для такої відмови.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 26.05.2023 у справі №400/4248/22 у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Приймаючи таке рішення суд першої інстанції виходив із того, що спірну земельну ділянку включено до переліку земельних ділянок, які виставлятимуться на земельні торги.

Не погоджуючись із рішенням окружного адміністративного суду позивачкою подано апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, викладено прохання скасувати оскаржуване рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26.05.2023 та прийняти нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує, що в рішенні «Про надання дозволу громадянці України ОСОБА_1 на розроблення документації із землеустрою для ведення особистого селянського господарства» від 12.11.2021 № 25 Радсадівською сільською радою Миколаївського району Миколаївської області не зазначено законодавчо передбаченої підстави для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо спірної земельної ділянки. Також, скаржниця акцентує увагу на тому, що під час розгляду даної справи судом першої інстанції не витребувано та не досліджено рішення органу місцевого самоврядування від 02.07.2021 №10. Крім того, на думку позивачки, мотивуючи оскаржуване рішення окружний адміністративний суд безпідставно послався на приписи ч.5 ст.136 Земельного кодексу України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, у системному зв`язку із положеннями чинного, на момент виникнення спірних правовідносин, законодавства, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга позивачки задоволенню не підлягає, з урахуванням такого.

Зокрема, колегією суддів установлено, що 22.02.2021 ОСОБА_1 звернулась до Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2га за рахунок земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності з кадастровим номером :01:000:1707 в межах території Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області.

За наслідками розгляду означеного звернення Радсадівською сільською радою Миколаївського району Миколаївської області 27.04.2021 прийнято рішення №40 «Про надання дозволу громадянці України ОСОБА_1 на розроблення документації із землеустрою для ведення особистого селянського господарства».

Пунктом 1 вказаного індивідуального акту відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0000га, ріллі, кадастровий номер :01:000:1707 для ведення особистого селянського господарства (КВЦПЗ 01.03) із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності в межах території Козирської сільської ради (у складі Радсадівської сільської ради) Очаківського району Миколаївської області.

Не погодившись із рішення Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області від 27.04.2021 №40 ОСОБА_1 за захистом прав, свобод та охоронюваних законом інтересів звернулась до суду з позовом про його скасування.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 28.09.2021 у справі №400/5523/21 позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області від 27.04.2021 №40 «Про надання дозволу громадянці України ОСОБА_1 на розроблення документації із землеустрою для ведення особистого селянського господарства», яким ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 га, кадастровий номер :01:000:1707 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності в межах території Козирської сільської ради (у складі Радсадівської сільської ради) Очаківського району Миколаївської області.

Зобов`язано Радсадівську сільську раду Миколаївського району Миколаївської області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, орієнтованою площею 2 га за рахунок земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності з кадастровим номером :01:000:1707 в межах території Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, з урахуванням висновків викладених у рішенні по судовій справі 400/5523/21.

На виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 28.09.2021 у справі №400/5523/21 органом місцевого самоврядування повторно розглянуто клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

За наслідками такого розгляду Радсадівською сільською радою Миколаївського району Миколаївської області 12.11.2021 прийнято рішення №25 «Про надання дозволу громадянці України ОСОБА_1 на розроблення документації із землеустрою для ведення особистого селянського господарства».

Пунктом 1 вказаного акту індивідуальної дії відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,00га із масиву кадастровий номер :01:000:1707 для ведення особистого селянського господарства (КВЦПЗ 01.03) із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності в межах території Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області.

Уважаючи рішення Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області від 12.11.2021 №25 протиправним ОСОБА_1 звернулась до окружного адміністративного суду з даною позовною заявою.

Здійснюючи перегляд справи в апеляційному порядку в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом пункту «б» частини першої статті 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у розмірі не більше 2,0 гектара.

Частинами шостою та сьомою статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Частиною першою статті 134 Земельного кодексу України передбачено, що земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно із частиною третьою статті 136 Земельного кодексу України земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.

Згідно із правовим висновком Верховного Суду, сформульованими у постанові від 04.09.2020 у справі № 440/1176/19, підставою відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності може бути невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. При цьому, невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів також може полягати у тому, що відповідно до статей 124, 134 Земельного кодексу України в особи відсутнє право на отримання бажаної земельної ділянки на неконкурентних засадах без проведення земельних торгів.

Верховний Суд у постанові від 03.04.2018 у справі № 815/3059/17 виклав правову позицію, відповідно до якої віднесення земельної ділянки до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав на них на земельних торгах є підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки.

У подальшому, вказана правова позиція була підтримана в постановах Верховного Суду, зокрема, від 23.01.2020 у справі №620/1058/19, від 28.10.2020 у справі №819/1976/17, від 22.10.2020 у справі №815/7279/16, від 29.03.2021 у справі №2040/6485/18, від 13.04.2021 у справі №818/1470/18, від 29.10.2021 у справі №340/1039/20, від 29.11.2021 у справі №340/1037/20, від 15.07.2021 у справі №520/3930/19, від 25.05.2022 у справі №620/1060/21, від 18.01.2023 у справі №580/1300/22, від 30.01.2023 у справі №120/1157/22-а тощо.

Отже, з урахуванням наведеного, колегія суддів зазначає, що віднесення земельної ділянки до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав на них на земельних торгах є законодавчо передбаченою підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки.

Як убачається з наявних у матеріалах справи документів, 27.04.2021 Радсадівською сільською радою Миколаївського району Миколаївської області прийнято рішення №31 «Про включення в перелік земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності, право оренди яких виставляється на земельних торгах у формі аукціону окремими лотами на території Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області».

За результатом аналізу пункту 1 вказаного акту індивідуальної дії та додатку до нього, колегією суддів установлено, що земельну ділянку, розташовану в Козирській сільській раді (в складі Радсадівської сільської ради), площею 11,24га (рілля), кадастровий номер :01:000:1707, з цільовим призначенням 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, включено до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності, право оренди, виставляється на земельних торгах у формі аукціону окремим лотом.

Рішенням Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області №10 від 02.07.2021 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для продажу права оренди на земельних торгах, площею 11,2369га (кадастровий номер :01:000:1707), яка розташована в межах території Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області (за межами населеного пункту), за рахунок земель запасу для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

З огляду на встановлені фактичні обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що на час прийняття Радсадівською сільською радою Миколаївського району Миколаївської області спірного рішення від 12.11.2021 №25 щодо відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою бажану ОСОБА_1 земельну ділянку включено до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності, право оренди яких виставляється на земельних торгах у формі аукціону окремими лотами.

В силу приписів частини п`ятої статті 136 Земельного кодексу України це є самостійною підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

При цьому, колегія суддів зазначає, що рішення Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області від 27.04.2021 №31 є чинним та його законність позивачкою під сумнів не ставиться.

Крім того, апеляційний суд враховує, що 13.08.2021 проведено земельні торги з продажу права оренди на земельну ділянку сільськогосподарського призначення комунальної власності (кадастровий номер :01:000:1707), за наслідками яких переможцем стало ПСП «КОЗИРСЬКЕ».

Означене підтверджується наявним у матеріалах справи протоколом від 13.08.2021 №1-25.

13.08.2021 між Радсадівською сільською радою Миколаївського району Миколаївської області (Орендодавець) та Приватним сільськогосподарським підприємством «КОЗИРСЬКЕ» (Орендар) укладено договір оренди землі, за умовами якого Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером :01:000:1707, яка розташована за межами населеного пункту в межах території Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області.

Згідно із витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 02.09.2021 №272981013, право оренди на земельну ділянку, кадастровий номер :01:000:1707, зареєстровано за Приватним сільськогосподарським підприємством «КОЗИРСЬКЕ».

Відтак, беручи до уваги встановлені в даному спорі фактичні обставини, суд апеляційної інстанції уважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги задоволенню не підлягають, адже оскаржуване рішення органом місцевого самоврядування прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним, на час виникнення спірних правовідносин, законодавством.

При цьому, апеляційний адміністративний суд уважає необґрунтованими доводи скаржниці стосовно того, що в рішенні від 12.11.2021 №25 сільською радою не наведено підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, оскільки як з`ясовано колегією суддів Радсадівською сільською радою Миколаївського району Миколаївської області спірний індивідуальний акт прийнято з урахуванням рішення №10 від 02.07.2021 та включення земельної ділянки до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності, право оренди яких виставляється на земельних торгах у формі аукціону окремими лотами.

Установлені в межах розгляду даної справи фактичні обставини у повному обсязі спростовують наведені в апеляційній скарзі твердження позивачки.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а викладені позивачкою в апеляційній скарзі доводи не свідчать про порушення судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Отже, при ухваленні оскаржуваного рішення окружним адміністративним судом було дотримано всіх вимог законодавства, а тому підстав для його скасування немає.

З підстав визначених статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26.05.2023 у справі №400/4248/22 за позовом ОСОБА_1 до Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області про визнання протиправним та скасування рішення від 12.11.2021 № 25 без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач О.О. Димерлій
Судді Т.М. Танасогло А.В. Крусян