Справа № 640/942/20
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2023-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про зміну способу виконання судового рішення

18 жовтня 2023 року Справа №640/942/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., розглянув у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Секретаріату Кабінету Міністрів України, Державного секретаря Кабінету Міністрів України Бондаренка Володимира Валерійовича про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Секретаріату Кабінету Міністрів України, державного секретаря Кабінету Міністрів України Бондаренка Володимира Валерійовича, в якому просить (з урахуванням уточненої позовної заяви від 29.01.2020):

- визнати протиправними та скасувати наказ №718-к від 29.11.2019 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади генерального директора Директорату територіального та місцевого розвитку Секретаріату Кабінету Міністрів України» та наказ №748-к від 16.12.2019 «Про внесення змін до наказу Державного секретаря Кабінету Міністрів України від 29.11.2019 №718-к»;

- зобов`язати Секретаріат Кабінету Міністрів України поновити ОСОБА_1 на посаді генерального директора Директорату територіального та місцевого розвитку Секретаріату Кабінету Міністрів України, а якщо така посада станом на дату виконання рішення суду скорочена або відсутня у штатному розписі Секретаріату Кабінету Міністрів України, зобов`язати Секретаріат Кабінету Міністрів України поновити позивача на рівнозначній посаді;

- стягнути з Секретаріату Кабінету Міністрів України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 17 грудня 2019 року по дату фактичного виконання рішення суду про задоволення вказаної вимоги;

- стягнути з Секретаріату Кабінету Міністрів України моральну шкоду для ОСОБА_1 у розмірі 302 245,98 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.06.2020 позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовано накази державного секретаря Кабінету Міністрів України (адреса: 01008, м. Київ, вул. Грушевського, 12/2) від 29.11.2019 №718-к «Про звільнення ОСОБА_1 » та від 16.12.2019 №748-к «Про внесення змін до наказу Державного секретаря Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2019 р. №718-к».

Зобов`язано державного секретаря Кабінету Міністрів України поновити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на посаді генерального директора Директорату територіального та місцевого розвитку Секретаріату Кабінету Міністрів України.

Стягнуто з Секретаріату Кабінету Міністрів України (адреса: 01008, м. Київ, вул. Грушевського, 12/2) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 16.12.2019 (дата, з якої позивача визначено звільненим) по 09.06.2020 (дата ухвалення судового рішення) у розмірі 342 045,27 грн. (трьохсот сорока двох тисяч сорока п`яти грн. 27 копійок).

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.01.2022 апеляційну скаргу Секретаріату Кабінету Міністрів України задоволено частково. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.06.2020 скасовано, у задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії Касаційного адміністративного суду від 28.06.2022 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2022 року скасовано, а справу № 640/942/20 направлено на новий розгляд до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.08.2022 апеляційну скаргу Секретаріату Кабінету Міністрів України задоволено частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 червня 2022 року змінено в частині мотивування підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправними та скасування накази державного секретаря Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2019 року №718-к та від 16 грудня 2019 року №748-к.

В іншій частині - рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 червня 2022 року залишено без змін.

З матеріалів справи вбачається, що 22 вересня 2022 року Окружний адміністративний суд міста Києва видав виконавчий лист №640/942/20 про стягнення з Секретаріату Кабінету Міністрів України (адреса: 01008, м. Київ, вул. Грушевського, 12/2) на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу з 16.12.2019 (дата, з якої позивача визначено звільненим) по 09.06.2020 (дата ухвалення судового рішення) у розмірі 342 045,27 грн. (трьохсот сорока двох тисяч сорока п`яти грн. 27 копійок) (т.3, а.с. 131), який позивач отримав 28.09.2022 (т.3, а.с.129).

30.06.2023 на адресу Київського окружного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшла заява від 30.06.2023, в якій заявник просить суд змінити спосіб і порядок виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.06.2020 по справі №640/942/20 шляхом стягнення належних позивачу коштів з Господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України (), оскільки Секретаріат Кабінету Міністрів України не є юридичною особою, а за усіма його зобов`язаннями (у т.ч. щодо виплати заробітної плати) відповідає Господарсько-фінансовий департамент Секретаріату Кабінету Міністрів України ().

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 22.09.2023 прийнято адміністративну справу №640/942/20 до провадження судді Київського окружного адміністративного суду Кушнової А.О. та призначено розгляд вказаної вище заяви в судовому засіданні.

В судовому засіданні 02.10.2023 позивач подану заяву підтримав, у той час коли представник Секретаріату Кабінету Міністрів України щодо її задоволення заперечував, надавши письмові заперечення на заяву про зміну способу і порядку виконання судового рішення (т. 3, а.с. 174-177).

Представник відповідача-2 - Державного секретаря Кабінету Міністрів України Бондаренка Володимира Валерійовича в судове засідання 02.10.2023 не з`явився, про розгляд справи був сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Так, зокрема представник відповідача-1 у своїх запереченнях відмітив, що ОСОБА_1 у своїй заяві фактично просить суд змінити зміст рішення шляхом заміни відповідача Секретаріату Кабінету Міністрів України на Господарсько-фінансовий департамент Секретаріату Кабінету Міністрів України, що, у свою чергу, суперечить положенням статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України.

У той же час, в судовому засіданні 02.10.2023 у суду виникла необхідність у витребуванні від сторін додаткових доказів, у зв`язку із чим судом відкладено розгляд справи на 09.10.2023 та ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02.10.2023 витребувано додаткові докази від відповідача-1.

04.10.2023 до Київського окружного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення по справі, в яких останній наголосив на тому, що Секретаріат Кабінету Міністрів України є боржником та має добровільно та добросовісно виконувати судове рішення, яке набрало законної сили, однак умисно та безпідставно перешкоджає у його виконанні. ОСОБА_1 відмічає, що відповідпач-1 не є юридичною особою, заробітну плату позивач отримував від Господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України, а відтак твердження останнього, що задоволення поданої ним заяви є способом змінити зміст рішення суду є безпідставними. Також позивачем долучено до зазначених пояснень документи, витребувані судом ухвалою суду від 02.10.2023.

Окрім цього, 05.10.2023 від позивача надійшло до суду клопотання про долучення документів до справи та вкотре наголошено на тому, що недобросовісна поведінка Секретаріату Кабінету Міністрів України порушує його основоположні права, як громадянина.

В судовому засіданні 09.10.2023 позивач подану заяву підтримав, у той час коли представник Секретаріату Кабінету Міністрів України щодо її задоволення заперечував.

Представник відповідача-2 - Державного секретаря Кабінету Міністрів України Бондаренка Володимира Валерійовича в судове засідання 09.10.2023 не з`явився, про розгляд справи був сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

В судовому засіданні 09.10.2023 представником Секретаріату Кабінету Міністрів України долучено додаткові документи по справі.

При цьому, в судовому засіданні 09.10.2023 за згодою сторін, судом ухвалено про перехід до подальшого розгляду заяви ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.06.2020 по справі №640/942/20 в порядку письмового провадження.

Вирішуючи подану заяву, суд враховує наступне.

Відповідно до приписів частини 2 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Положеннями статті 370 КАС України регламентовано, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З вищевикладеного вбачається, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Судовий контроль у формі зобов`язання подати звіт, також є формою забезпечення виконання судових рішень.

У той же час організацію, повноваження і порядок діяльності Кабінету Міністрів України відповідно до Конституції України визначає Закон України «Про Кабінет Міністрів України» від 27.02.2014 №794-VII (далі Закон №794-VII).

Відповідно до частин 1-2 статті 47 Закону №794-VII Секретаріат Кабінету Міністрів України здійснює організаційне, експертно-аналітичне, правове, інформаційне та матеріально-технічне забезпечення діяльності Кабінету Міністрів України.

Секретаріат Кабінету Міністрів України забезпечує підготовку та проведення засідань Кабінету Міністрів України та діяльність Прем`єр-міністра України, Першого віце-прем`єр-міністра України, віце-прем`єр-міністрів України та міністрів України, які не очолюють міністерства. Секретаріат здійснює контроль за своєчасним поданням органами виконавчої влади проектів законів, проектів актів Кабінету Міністрів України, інших документів для підготовки їх до розгляду Кабінетом Міністрів України.

Секретаріат Кабінету Міністрів України забезпечує відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації" розгляд та надання відповідей на запити, що надходять до Кабінету Міністрів України.

Секретаріат Кабінету Міністрів України, забезпечуючи діяльність члена Кабінету Міністрів України, який не очолює міністерство, за його дорученням виконує повноваження, передбачені Законом України "Про центральні органи виконавчої влади" для міністерства.

Суд зазначає, що постановою Кабінету міністрів України від 12.09.2009 №850 затверджено Положення про Секретаріат Кабінету Міністрів України (далі Положення про Секретаріат Кабінету Міністрів України).

Відповідно до п.1 Положення про Секретаріат Кабінету Міністрів України Секретаріат Кабінету Міністрів України (далі - Секретаріат) є постійно діючим органом, що забезпечує діяльність Кабінету Міністрів України.

Основними завданнями Секретаріату є організаційне, експертно-аналітичне, правове, інформаційне, матеріально-технічне забезпечення діяльності Кабінету Міністрів України, урядових комітетів, Прем`єр-міністра України, Першого віце-прем`єр-міністра

України, віце-прем`єр-міністрів України, Міністра Кабінету Міністрів України та міністра, який не очолює міністерство (п.2 Положення про Секретаріат Кабінету Міністрів України).

Згідно з п.18 Положення про Секретаріат Кабінету Міністрів України, Господарсько-фінансовий департамент Секретаріату є його структурним підрозділом, юридичною особою, основними завданнями якого є:

1) фінансове, матеріально-технічне та господарсько-побутове забезпечення діяльності Кабінету Міністрів України та Секретаріату;

2) здійснення в установленому порядку управління майном, закріпленим за Секретаріатом, та майном підприємств, установ і організацій, що віднесені до сфери управління Департаменту;

3) здійснення організаційних заходів щодо проведення закупівлі товарів, робіт і послуг за державні кошти та підготовки відповідних документів для розгляду на тендерному комітеті Секретаріату.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських об`єднань за пошуковим запитом ідентифікаційного коду юридичної особи «00019442» відображається інформація про те, що за вказаним кодом зареєстрована юридична особа «Господарсько-фінансовий департамент Секретаріату Кабінету Міністрів України», який є державною організацією.

Основним видом діяльності зазначеної юридичної особи визначено «Державне управління загального характеру».

В судовому засіданні представник відповідача-1 не заперечував того факту, що нарахування та виплата заробітної плати всім працівникам Секретаріату Кабінету Міністрів України здійснюється Господарсько-фінансовим департаментом Секретаріату.

Згідно з положеннями статті 1 Закону №794-VII Кабінет Міністрів України (Уряд України) є вищим органом у системі органів виконавчої влади.

Кабінет Міністрів України здійснює виконавчу владу безпосередньо та через міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, Раду міністрів Автономної Республіки Крим та місцеві державні адміністрації, спрямовує, координує та контролює діяльність цих органів.

Кабінет Міністрів України відповідальний перед Президентом України і Верховною Радою України, підконтрольний і підзвітний Верховній Раді України у межах, передбачених Конституцією України.

Тобто, зі змісту зазначених вище положень чинного законодавства вбачається, що Уряд є суб`єктом владних повноважень, без створення юридичної особи.

Разом з цим, Секретаріат Кабінету Міністрів України здійснює організаційне, експертно-аналітичне, правове, інформаційне та матеріально-технічне забезпечення діяльності Кабінету Міністрів України.

Водночас, Господарсько-фінансовий департамент Секретаріату Кабінету Міністрів України є державною організацією, фінансування якої здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до Положення про Господарсько-фінансовий департамент Секретаріату Кабінету Міністрів України, яке затверджено наказом Державного Секретаря Кабінету Міністрів України від 18.10.2022 №113 (далі Положення №113) Господарсько-фінансовий департамент є структурним підрозділом Секретаріату Кабінету Міністрів України (далі Департамент, т.3, а.с.161-169).

Згідно з пунктом 4 Положення №113 Департамент є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в Казначействі та банках, в тому числі валютний рахунок, печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням та відповідні бланки і штампи. Майно Департаменту становлять основні та оборотні фонди, а також інші матеріальні цінності, що є державною власністю.

Відповідно до підпунктів 1, 4 пункту 8 Положення №113 основними завданням Департаменту є організаційне, фінансове, матеріально-технічне, господарсько-побутове та експертно-аналітичне забезпечення діяльності Кабінету Міністрів України, війце-прем`єр-міністрів України (далі керівництво Кабінету Міністрів України), Міністра Кабінету Міністрів України, його заступників, Державного секретаря Кабінету Міністрів України, його першого заступника та заступників (далі керівництво Секретаріату) та Секретаріату; здійснення фінансового забезпечення підприємств, установ та організацій, суб`єктом управління якими є Кабінет Міністрів України.

Згідно з підпунктом 12 пункту 9 Положення №113 Департамент відповідно до покладених на нього завдань провадить фінансово-господарську діяльність в межах річних асигнувань, передбачених Законом про Державний бюджет України на відповідний рік для забезпечення діяльності Кабінету Міністрів України та Секретаріату.

Тобто, Господарсько-фінансовий департамент Секретаріату є структурним підрозділом Секретаріату Кабінету Міністрів України, має статус юридичної особи, до основних завдань Департаменту віднесено фінансове, матеріально-технічне та господарсько-побутове забезпечення діяльності Кабінету Міністрів України та Секретаріату Кабінету Міністрів України.

За змістом частини 1 статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч.3 ст.378 КАС України).

Під зміною способу і порядку виконання рішення розуміється прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Суд зазначає, що необхідною умовою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, є наявність виняткових обставин, які б ускладнювали його виконання або робили його виконання неможливим, адже в такий спосіб змінюються висновки вже прийнятого судового рішення.

Разом із тим, зміна способу чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення повинна узгоджуватися з тими обґрунтуваннями судового рішення, на які спираються висновки суду, що містяться в резолютивній частині судового рішення.

Здійснюючи зміну способу і порядку виконання судового рішення, суд не може змінювати зміст резолютивної частини рішення або змінити обраний судом спосіб захисту порушеного права. Висновки судового рішення щодо способу і порядку його виконання чітко визначені та не можуть бути змінені іншим судовим рішенням без відповідного обґрунтування виняткової необхідності застосування такої зміни рішення.

Тобто, суд лише за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, не змінюючи при цьому його змісту.

Таким чином, положення КАС України визначають умови, виконання яких є обов`язковим для задоволення заяви про зміну способу або порядку виконання рішення.

Суд нагадує, що Господарсько-фінансовий департамент Секретаріату Кабінету Міністрів України є самостійною юридичною особою та структурним підрозділом Секретаріату Кабінету Міністрів України, а його діяльність спрямована на фінансове забезпечення останнього.

У той же час, судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що станом на час вирішення поданої ОСОБА_1 заяви рішення суду в адміністративній справі №640/942/20 в частині стягнення з Секретаріату Кабінету Міністрів України на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу з 16.12.2019 по 09.06.2020 у розмірі 342 045,27 грн. виконано лише частково, а саме лише в частині виплати позивачу середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах одного місяця у розмірі 61798,22 грн. (тобто в частині, що звернута до негайного виконання), що підтверджено відповідачем-1 у поясненнях до суду (т.3, а.с.242).

Суд наголошує, що відповідно до довідки Форми ОК-5 від 02.10.2023 ОСОБА_1 , працюючи в Секретаріаті Кабінету Міністрів України, отримував заробітну плату від Господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України (ідентифікаційний код 00019442), у тому числі виплата середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах одного місяця останньому, на виконання рішення суду, також була здійснена Департаментом.

Наданими суду відповідачем-1 довідками Господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України від 04.10.2023 №794, від 04.10.2023 №792, від 04.10.2023 №792 підтверджено, що позивач в період з червня 2020 року по листопад 2022 року отримував заробітну плату, яка нараховувалась та виплачувалась Господарсько-фінансовим департаментом Секретаріату Кабінету Міністрів України (т.3, а.с.250є, 250ж, 250з).

Тобто, за висновком суду, Господарсько-фінансовий департамент Секретаріату Кабінету Міністрів України, в межах спірних правовідносин, є суб`єктом, який здійснює нарахування та виплату заробітної плати працівникам Секретаріату Кабінету Міністрів України, а відтак стверджувати про те, що у спірних правовідносинах Департамент є самостійною юридичною особою, який відповідає виключно за власні зобов`язання не вбачається за можливе.

Не виконання ж судового рішення в адміністративній справі №640/942/20 з тих підстав, що Департамент не був стороною у зазначеній справі, на переконання суду, не може визнаватися судом правомірним, оскільки в силу Положення №113 останній є структурним підрозділом Секретаріату Кабінету Міністрів України, який нараховує та виплачує заробітну плату, серед іншого працівникам Секретаріату Кабінету Міністрів України.

Отже, посилання представника відповідача-1 на те, що до Господарсько-фінансового Департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України не надходив виконавчий лист у справі №640/942/20 не може бути визнано судом обґрунтованим, як підстава для висновку про відсутність обов`язку в останнього, як суб`єкта, що здійснює матеріальне забезпечення Секретаріату Кабінету Міністрів України, виконати таке рішення суду.

При цьому, слід наголосити, що рішення суду в адміністративній справі №640/942/20 в частині виплати позивачу середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах одного місяця у розмірі 61798,22 грн. виконано безпосередньо Господарсько-фінансовим Департаментом Секретаріату Кабінету Міністрів України добровільно.

Більше того, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення визначає Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 (у редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 30.01.2013 №45).

Пунктом 24 Порядку №845 регламентовано, що стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник (відкриті рахунки), або за його місцезнаходженням документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку.

Згідно з пунктом 6 Порядку №845 у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб: заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка (у разі наявності - довідку банку), назви банку, його МФО та коду ЄДРПОУ, номера рахунка (поточний, транзитний, картковий), прізвища, імені, по батькові (повне найменування - для юридичної особи) власника рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних для пересилання коштів через підприємства поштового зв`язку, що здійснюється за рахунок стягувача (прізвище, ім`я, по батькові адресата, його поштова адреса (найменування вулиці, номер будинку, квартири, найменування населеного пункту, поштовий індекс), реквізити банківського рахунка поштового відділення); оригінал виконавчого документа; судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності); оригінал або копію розрахункового документа (платіжного доручення, квитанції тощо), який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету (у судових рішеннях про стягнення коштів з відповідного бюджету).

До заяви можуть додаватися інші документи, які містять відомості, що сприятимуть виконанню рішення про стягнення коштів (довідки та листи органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, або органів місцевого самоврядування, рішення органів досудового розслідування та прокуратури тощо).

Відповідно до частини 1 статті 22 Бюджетного кодексу України (далі БК України) за обсягом наданих повноважень розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня.

Підпунктом 1 частини 2 статті 22 БК України передбачено, що головними розпорядниками бюджетних коштів можуть бути виключно за бюджетними призначеннями, визначеними законом про Державний бюджет України, - установи, уповноважені забезпечувати діяльність Верховної Ради України, Президента України, Кабінету Міністрів України в особі їх керівників; міністерства, Національне антикорупційне бюро України, Служба безпеки України, Конституційний Суд України, Верховний Суд, вищі спеціалізовані суди, Вища рада правосуддя та інші органи, безпосередньо визначені Конституцією України, в особі їх керівників, а також Державна судова адміністрація України, Національна академія наук України, Національна академія аграрних наук України, Національна академія медичних наук України, Національна академія педагогічних наук України, Національна академія правових наук України, Національна академія мистецтв України, інші установи, уповноважені законом або Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у відповідній сфері, в особі їх керівників.

В силу вимог частини 3 статті 22 БК України головні розпорядники коштів Державного бюджету України визначаються відповідно до пункту 1 частини другої цієї статті та затверджуються законом про Державний бюджет України шляхом встановлення їм бюджетних призначень.

При цьому, головний розпорядник бюджетних коштів отримує бюджетні призначення шляхом їх затвердження у законі про Державний бюджет України (рішенні про місцевий бюджет); приймає рішення щодо делегування повноважень на виконання бюджетної програми розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня та/або одержувачами бюджетних коштів, розподіляє та доводить до них у встановленому порядку обсяги бюджетних асигнувань.

Матеріалами справи підтверджено, що листом від 24.01.2023 №5-11-11/1376 (т.3, а.с.137) Державна казначейська служба України на підставі підпункту 3 пункту 9 Порядку №845 повернула позивачу оригінал виконавчого листа Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.09.2022 по справі №640/942/20 про стягнення з Секретаріату Кабінету Міністрів України на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу з 16.12.2019 по 09.06.2020 у розмірі 342 045,27 грн. з тих підстав, що Секретаріат Кабінету Міністрів України (код ЄДРПОУ відсутній) не обслуговується та не має відкритих рахунків в органах Казначейства.

Натомість, встановлені судом обставини вказують про те, що розпорядником бюджетних коштів в частині матеріального забезпечення Секретаріату Кабінету Міністрів України є Господарсько-фінансовий Департамент Секретаріату Кабінету Міністрів України.

Враховуючи вищевказане, суд дійшов висновку про те, що Господарсько-фінансовий Департамент Секретаріату Кабінету Міністрів України є структурним підрозділом державного органу та має статус юридичної особи, що виконує функцію щодо здійснення розрахунків за фінансовими зобов`язаннями безпосередньо Секретаріату Кабінету Міністрів України.

Отже, в силу вимог чинного законодавства саме Господарсько-фінансовий Департамент Секретаріату Кабінету Міністрів України має статус розпорядника бюджетних коштів та має відкриті рахунки в органі казначейства, у той час як у Секретаріату Кабінету Міністрів України, як у боржника за виконавчим листом №640/942/20 відсутні відкриті в органі казначейства рахунки.

Суд вважає, що дані обставини унеможливлюють виконання рішення суду від 09.06.2020 у справі №640/942/20 в частині стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу у розмірі 342 045,27 грн., з урахуванням раніше проведених виплат в частині виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах одного місяця у розмірі 61 798,22 грн., без зміни способу виконання судового рішення.

У зв`язку з цим, суд вважає за необхідне змінити спосіб виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.06.2020 у справі №640/942/20 та стягнути на користь позивача середній заробіток за весь час вимушеного прогулу у розмірі 342 045,27 грн., з урахуванням раніше проведених виплат в частині виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах одного місяця у розмірі 61 798,22 грн., за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Господарсько-фінансового Департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України.

При цьому належним способом та порядком виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.06.2020 у справі №640/942/20 є саме стягнення відповідних коштів за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Господарсько-фінансового Департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України, а не безспірне списання коштів з рахунків, оскільки саме такий спосіб відповідає положенням КАС України та Порядку №845 та був застосований у судовому рішенні.

Зважаючи на встановлені обставини, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 від 30.06.2023 про встановлення способу і порядку виконання судового рішення в адміністративній справі №640/942/20.

Керуючись статтями 243, 248, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. Заяву ОСОБА_1 від 30.06.2023 про встановлення способу і порядку виконання судового рішення в адміністративній справі №640/942/20 задовольнити.

2. Змінити спосіб виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.06.2020 у справі №640/942/20 в частині стягнення з Секретаріату Кабінету Міністрів України (адреса: 01008, м. Київ, вул. Грушевського, 12/2) на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу з 16.12.2019 (дата, з якої позивача визначено звільненим) по 09.06.2020 (дата ухвалення судового рішення) у розмірі 342 045,27 грн. (трьохсот сорока двох тисяч сорока п`яти грн. 27 копійок) шляхом стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу з 16.12.2019 (дата, з якої позивача визначено звільненим) по 09.06.2020 (дата ухвалення судового рішення) у розмірі 342 045,27 грн. (трьохсот сорока двох тисяч сорока п`яти грн. 27 копійок), з урахуванням раніше проведених виплат в частині виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах одного місяця у розмірі 61 798,22 грн. (шістдесят одна тисяча сімсот дев`яносто вісім грн. 22 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Господарсько-фінансового Департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України (ідентифікаційний код 00019442, місцезнаходження: 01008, м.Київ, вул.Грушевського, буд.12/2).

3. Копію ухвали надіслати (видати) учасникам справи та Господарсько-фінансовому Департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України, зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 18.10.2023.

Суддя Кушнова А.О.