Справа № 520/25270/23
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2023-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

"17" жовтня 2023 р. м. Харків
Cуддя Харківського окружного адміністративного суду Спірідонов М.О., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

1. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області щодо не нарахування ОСОБА_1 , з 01.07.2021р щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,0 грн, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 р № 713«Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб»;

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 , з 01.07.2021р щомісячну доплату у розмірі 2000,0 грн, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 р № 713«Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 18.09.2023 позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу термін - десять календарних днів з дня отримання копії ухвали, для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій вказати поважні підстави для поновлення строку, з наданням до суду відповідних доказів та доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме: доказів нарахування та виплати позивачу доплати до пенсії у розмірі 1101,75 грн. до перерахунку за рішенням суду від 23.10.2021 року по справі № 520/15448/21.

На виконання вказаної ухвали суду від позивача 29.09.2023 року надійшла заява про поновлення строку звернення до суду, в обґрунтування якої зазначено, що місце проживання позивача є м. Ізюм, що значно віддалене від місця знаходження відповідача. Місто перебувало в окупації з березня по вересень 2022 року та знаходилось в центрі бойових дій. Після звільнення м. Ізюм від окупації у вересні 2022 року, позивач звернувся до відповідача задля перерахунку пенсії за рішенням суду від 23.10.2021 року по справі № 520/15448/21, у зв`язку з чим позивача було повідомлено, що пенсія перерахована у розмірі 70% грошового забезпечення. Не погодившись з зазначеним позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08.12.2022 року по справі № 520/9352/22 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено в повному обсязі. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області при перерахунку пенсії ОСОБА_1 , на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.10.2021 року № 520/15448/21р, щодо зменшення основного розміру пенсії з 85% грошового забезпечення за займаною посадою до 70%.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 грудня 2019 року, за основним розміром у 85% грошового забезпечення поліцейського патрульної поліції ГУ НП України в Харківській області та провести з 01 грудня 2019 року виплату ОСОБА_1 різниці у розмірах між отримуваною пенсією у 70% та перерахованою у 85%.

Також в обґрунтування заяви позивачем зазначено, що в квітні 2023 року позивачу стало відомо, що після перерахунку пенсії за рішенням суду, відповідач припиняє виплату щомісячної допомоги, яка передбачена постановою КМУ від 14.07.21р за №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», у зв`язку з чим 08 травня 2023 року звернувся з письмовим запитом до відповідача, в якому просив повідомити щодо ненарахування щомісячної доплати у сумі 2000 гривень, відповідно до абзацу першого п.1 Постанови КМУ від 14.07.21р за №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб».

26.05.2023 року на особистому прийомі у відповідача позивач дізнався що йому не нараховується щомісячна доплата у сумі 2000 гривень, відповідно до абзацу першого п.1 Постанови КМУ від 14.07.21р за №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб».

В червні 2023 року позивач отримав лист відповідача від 29.05.2023 року № 2000-0309-8/71340, яким відповідач повідомив позивача про те, що оскільки розмір пенсії позивача за перерахунком згідно згідно рішення суду збільшився більше ніж на 2000 гривень, виплачувати щомісячну доплату, передбачену постановою № 713, немає законних підстав.

Таким чином про порушення своїх прав позивач дізнався лише 26.05.2023 року.

Окрім іншого позивачем зазначено, що в наслідок бойових дій було пошкоджено житловий будинок позивача та житлові будинки батька та тещі позивача, відновленням яких займався позивач, що також вплинуло на строк звернення до суду з даним позовом.

Розглянувши подану заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до ч.1 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 ст.122 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч.3 ст.122 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Строк в шість місяців визнано законодавцем достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що її права, свободи чи інтереси порушено, визначилася, чи буде вона звертатися до суду із позовом.

Крім цього, початок перебігу шестимісячного строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.

При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про їх порушення.

Правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин - вони повинні бути поважними, реальними або непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.

Інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.03.2020 р. у справі № 826/10808/18.

Зі змісту позову судом встановлено, що при зверненні до суду позивачем оскаржуються бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області щодо не нарахування ОСОБА_1 , з 01.07.2021р щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,0 грн, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 р № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб».

Суд зазначає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022. На теперішній час строк дії воєнного стану в Україні продовжено.

Питання поновлення строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Однак, сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для поновлення строку звернення до суду у всіх абсолютно випадках.

Таким чином суд зазначає, що після звільнення м. Ізюм від окупації у вересні 2022 року, позивач не був позбавлений можливості звернутися до суду з даним позовом, задля захисту своїх прав, що також підтверджується тим, що позивач звертався до суду задля захисту своїх прав стосовно інших правовідносин у справі № 520/9352/22.

Також суд не приймає до уваги твердження позивача щодо того, що про порушення своїх прав, суд дізнався лише з 26.05.2023 року, оскільки час з якого позивач почав вчиняти дії спрямовані за захист своїх порушених прав шляхом звернення з запитом до відповідача та відповідь відповідача за наслідками розгляду звернення позивача, не свідчать про час з якого позивач знав або повинен був дізнатися про порушення своїх прав.

Суд також не приймає до уваги посилання позивача на те, що в наслідок бойових дій було пошкоджено житловий будинок позивача та житлові будинки батька та тещі позивача, відновленням яких займався позивач, що також вплинуло на строк звернення до суду з даним позовом, оскільки зазначене не є поважною підставою для поновлення строку звернення до суду в розумінні чинного КАС України.

Суд зазначає, що доказів наявності об`єктивних і непереборних обставин, які перешкоджали позивачу своєчасно звернутися до суду з адміністративним позовом в більш коротші строки, матеріали справи не містять.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що обставини, якими позивач обґрунтовує поважність пропуску строку звернення до суду за захистом своїх прав є неповажними. Позивач не надав доказів існування об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали йому звернутись до суду з дня коли він дізнався, що його права були порушені відповідачем. Позивачем також не було надано доказів існування інших обставин або труднощів, які унеможливили дотримання позивачем строків звернення до суду, встановлених законом.

З урахуванням положень статей 122, 123 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок доказування поважності причин пропуску строку звернення до суду покладений на позивача.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме : забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22.10.1996 за заявами №22083/93, №22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства"; пункт 570 рішення від 20.09.2011 за заявою у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії").

Отже, чинне законодавство обмежує строк звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу. Зокрема, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду

З огляду на що суд зазначає, що позивачем на виконання вимог ухвали суду від 18.09.2023 надано заяву про поновлення пропущених строків, однак обставини причин пропуску строку звернення до суду з зазначеним позовом, викладені в заяві, яка надійшла до суду 26.09.2023 року визнані судом неповажними, а отже недоліки позовної заяви усунуті не були.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Керуючись п. 1 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачу.

Копію ухвали направити позивачеві разом з позовною заявою та доданими до неї документами.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду, яка не передбачена статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Спірідонов М.О.