Справа № 713/2245/23
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2023-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 713/2245/23 Головуючий суддя 1-ої інстанції - КИБИЧ І.А.

Суддя-доповідач - Полотнянко Ю.П.

17 жовтня 2023 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Смілянця Е. С. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 22 серпня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора СРПП ВП №2 (м.Кіцмань) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області Угринчука Тараса Васильовича, Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області про визнання незаконної та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. зафіксоване не в автоматичному режимі (серія БАД №131338) від 17.07.2023 року і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 22.08.2023 постанову інспектора СРПП ВП №2 (м.Кіцмань) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області Угринчука Т.В. серії БАД №131338 від 17.07.2023 року про накладення відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.121 ч.8 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 8500,00 гривень - залишено без змін. Позовну заяву ОСОБА_1 - залишено без задоволення.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просила скасувати оскаржуване рішення, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначила про безпідставність зупинки, оскільки матеріали справи не містять доказів порушення позивачем ПДР України до моменту зупинки поліцейським. Також посилається на те, що відповідачем не було дотримано процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки не було роз`яснено зміст ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, 17.07.2023 року о 12.48 год. інспектором СРПП ВП №2 ГУНП у Чернівецькій області Угринчуком Т.В. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія БАД №131338 від 17.07.2023 року. Зі змісту постанови вбачається, що 17.07.2023 року о 12.48 год. в с.Ошихліби, вул. Незалежності, 11, керувала транспортним засобом Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 , а саме, порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України, чим порушила ст.121 ч.8 КУпАП. До ОСОБА_1 інспектором поліції застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 8500,00 грн.

Вважаючи протиправною постанову у справі про адміністративне правопорушення від 17 липня 2023 року, позивач звернулась із зазначеним позовом до суду.

Приймаючи оскаржуване рішення про залишення позовної заяви без задоволення суд першої інстанції виходив з того, що інспектором СРПП ВП №2 ГУНП у Чернівецькій області Угринчуком Т.В. під час розгляду справи та винесення оскаржуваної постанови виконано вимоги ст.268 КУпАП та враховано усі обставини, що мають значення для прийняття рішення по справі, передбачені ст.280 КУпАП, а доводи позивачки є необґрунтованими та фактично направлені на уникнення адміністративної відповідальності за вчинене порушення.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначає Закон України «Про дорожній рух» № 3353-XII.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Статтею 16 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту.

При цьому, положеннями ст. 31 зазначеного Закону встановлено, що тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб.

Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Транспортні засоби, зареєстровані відповідними органами іноземних держав, які ввезені на територію України та перебувають під митним контролем, підлягають вивезенню або поміщенню в інший митний режим у строки, визначені законодавством з питань державної митної справи.

Статтею 380 Митного кодексу України, визначено особливості тимчасового ввезення громадянами транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України.

Тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більше як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб.

Такі транспортні засоби не можуть бути передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Положеннями ч. 8 ст. 121 КУпАП передбачено, що керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту, - тягне за собою накладення штрафу на водія в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, порушення вказаної заборони посягає на безпеку дорожнього руху, отже адміністративне правопорушення, передбачене ч. 8 ст. 121 КУпАП, є правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію" поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Так, на підтвердження вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ст.121 ч.8 КУпАП, в постанові зазначено додаток відеодиск з бодікамери, також відповідачем надано відеодиск із записами зафіксованими інспектором на бодікамеру.

Як було досліджено судом першої інстанції та знайшло своє підтвердження в суді апеляційної інстанції, з долученого до матеріалів справи відеодиску, де наявний запис камери відео реєстратора поліцейських, вбачається, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки Volkswagen Passat, на іноземній реєстрації, номерний знак НОМЕР_1 та була зупинена працівниками поліції.

Також на підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.121 ч.8 КУпАП, відповідачем надано рапорт інспектора СРПП ВП №2 ГУНП у Чернівецькій області Угринчука Т.В. від 17.07.2023 року з даних якого вбачається, що відповідно до листа, який надійшов від Чернівецької митниці від 18.05.2022 року №7.2-08-1/7.2-20-01/8.15/2053 було здійснено телефонний дзвінок на номер телефону, що вказаний в даному листі щоб з`ясувати чи транспортний засіб, яким керувала ОСОБА_1 порушив обмеження встановлені Митним кодексом України, а саме: чи не порушено строки його тимчасового ввезення на митну територію України строком до одного року. По телефону черговий Чернівецької митниці повідомив, що даний т/з перебуває на митній території України з порушенням вимог ст.380 Митного Кодексу України, я також водієм ОСОБА_1 даний т/з на митну територію України не ввозився і вона не може ним користуватися та розпоряджатися.

З відео вбачається, що ОСОБА_1 зазначала, що її чоловік перебуває у зоні бойових дій, а вказаний автомобіль ввезений на потреби ЗСУ. Доказів, які підтверджували вказані обставини працівникам поліції та суду не надала.

Отже, зазначені відомості підтверджують встановлені поліцейським під час розгляду справи обставини керування позивачем транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушенння строків його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту, а також використання транспортного засобу особою, яка не ввозила його на митну територію України.

Із дослідженого наданого відповідачем відеозапису встановлено, що позивачем не заперечувалось керування нею вказаним транспортним засобом.

Щодо доводів апеляційної скарги щодо відсутності у відповідача підстав зупинки транспортного засобу позивача колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не помішували в митний режим транзиту, а також у разі, якщо водій порушив правила дорожнього руху України.

Отже, зупинка транспортного засобу ОСОБА_1 була здійснена правомірно.

Доводи апеляційної скарги про порушення процедури розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності, а саме не роз`яснення прав передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, спростовуються наявним в матеріалах справи відеозаписом, із якого вбачається, що під час розгляду справи ОСОБА_1 було роз`яснено її права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст.268 КУпАП та право на правову допомогу адвоката, однак ОСОБА_1 таким правом не скористалась.

Доводи апелянта про те, що відповідно до оскаржуваної постанови її визнано винною у керування транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме порушено строки його тимчасового переміщення в митному режимі транзиту та нібито притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП, не відповідають дійсності, оскільки на відеозаписі наданому відповідачем чітко видно, як під час заповнення оскаржуваної постанови поліцейський у п. 5 після слів: «чим скоїв (ла) адміністративне правопорушення, передбачене частиною» написав 8, а також на під час розгляду справи повідомив про те, що позивач скоїла адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачене саме ч. 8, а не 3, ст. 121 КУпАП, про що було і вказано у рапорті.

На підставі викладеного колегія суддів зазначає, що постанова серії БАД №131338 від 17.07.2023 року, винесена інспектором СРПП ВП №2 ГУНП у Чернівецькій області Угринчуком Т.В. у спосіб, передбачений нормами КУпАП, в тому числі вимог ст.266 КУпАП, та ЗУ «Про Національну поліцію», з урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому підстав для визнання її протиправною та скасування немає.

Враховуючи викладене колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 22 серпня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття і не може бути оскаржена відповідно до частини 3 статті 272 КАС України.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Смілянець Е. С. Драчук Т. О.