Справа № 500/1298/23
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2023-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 рокуЛьвівСправа № 500/1298/23 пров. № А/857/9990/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Довгополова О.М., Гудима Л.Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 травня 2023 року (головуючий суддя Баб`юк П.М., м. Тернопіль) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, у якому просив:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській в Тернопільській області, які полягають у ненарахуванні і невиплаті щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн відповідно до Постанови №713 та з обмеженням пенсії максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами. установленими для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 07.10.2022;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату з 07.10.2022 пенсії (з урахуванням раніше виплачених сум) із щомісячною доплатою у розмірі 2000 грн відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 р. №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» та без обмеження пенсії максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 травня 2023 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії в розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 01.10.2022 щомісячної доплати до пенсії в розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб», з урахуванням виплачених сум. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог, а саме у нарахуванні та виплаті пенсії без обмеження її максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, просить рішення суду в оскаржуваній частині скасувати і позовні вимоги задовольнити повністю.

В апеляційній скарзі зазначає, що відмовляючи у задоволенні позовних вимог в цій частині суд зазначив, що його пенсія не обмежена десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, оскільки його не досягає.

Однак такий висновок суду першої інстанції не відповідає фактичним обставинам справи та наявним в матеріалах справи доказам.

В адміністративному позові він зазначав, що отримавши лист ГУ ПФУ у Тернопільській області від 20.03.2023 №1269-1271/К-02/8-1900/23 до якого були долучені довідки щодо перерахунків пенсії, він дізнався, що при перерахунку призначеної пенсії з 01.05.2022 нарахування і виплата пенсії здійснюється із урахуванням максимального розміру пенсії, тобто обмежується десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

У матеріалах справи наявна копія перерахунку пенсії з 01 травня 2022 р з пенсійної справи №У/А3621-МВС (аркуш справи - 22) та копія перерахунку пенсії з 01 березня 2023 року (аркуш справи - 23).

Згідно зазначених перерахунків розмір пенсії внаслідок перерахунку з 01.05.2022 склав 21484.08 грн., однак такий розмір було обмежено десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність (максимальний розмір пенсії), та встановлено на рівні 19340,00 грн. Згідно перерахунку пенсії, що проводився у зв`язку із її індексацією з 01.03.2023 розрахований розмір пенсії склав 22984,08 грн., однак відповідачем нараховується і виплачується пенсія з урахуванням максимального розміру в сумі 20930,00 грн.

Про обмеження пенсії чітко зазначено у вищенаведених перерахунках, зокрема в перерахунку з 01.05.2022 вказано:

«...Підсумок пенсії (із надбавками): 21484,08

З урахуванням максимального розміру пенсії:19340,00»

Аналогічна вказівка міститься і в перерахунку пенсії з 01.03.2023:

«...Підсумок пенсії (із надбавками): 22984,08

З урахуванням максимального розміру пенсії: 20930,00»

Таким чином висновок суду першої інстанції щодо необмеження розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність - не відповідає фактичним обставинам справи.

При цьому, апелянт зазначає, що обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону №2262-ХІІ, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, вперше введено в дію Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи2 від 08.07.2011 №3668-УІ, який набрав законної сили 01.10.2011. Відповідно до положень статті 2 Закону №3668-УІ максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України", «Про Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", «Про пенсійне забезпечення», «Про судоустрій і статус суддів», Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року «Про затвердження Положення про помічника- консультанта народного депутата України», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Водночас Законом №3668-УІ внесено зміни у статтю 43 Закону №2262-ХІ1, яку викладено в редакції Закону №3668-У1, а саме: максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-Х11.

Згідно з пунктом 2 резолютивної частини вказаного Рішення положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-Х11, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто 20.12.2016.

Конституційний Суд України у Рішенні від 20.12.2016 №7-рп/2016, яким визнав таким, якими, що не відповідають статті 17 Конституції України, положення частини сьомої статті 43 Закону №2262, виходив із того, що норми-принципи частини п`ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, зокрема у зв`язку з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені. При цьому Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом №2262-Х1І. порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону №2262-ХІ1, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, введено в дію Законом № 3668-У1, яким внесено зміни у статтю 43 Закону №2262-ХІІ, шляхом викладення її в редакції Закону № 3668-У1.

Тобто, положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-ХІІ та положення частини першої статті 2 Закону № 3668-УІ (у частині поширення її дії на Закон №2262-Х1І), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-ХІІ) та є однаковими за змістом.

Конституційним Судом України у Рішенні від 20.12.2016 №7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає статті 17 Конституції України положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-Х11.

При цьому, положення статті 2 Закону №3668-УІ (у частині поширення її дії на Закон №2262- XII), які дублюють зміст частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців. Тобто, на момент виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між Законом №2262-Х1І з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 та Законом №3668-УІ - у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Водночас, відповідачем у спірних правовідносинах надано перевагу найменш сприятливому для позивача підходу та застосовано положення статті 2 Закону №3668-УІ.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.11.2018 у справі №812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

У постанові від 13.02.2019, що винесена Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі №822/524/18 із посиланням на положення статей 1, 8, 92 Конституції України, а також на статтю 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права зроблено висновок, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових «прогалин» щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Зважаючи на викладене, у цій справі застосуванню підлягають норми Закону №2262-ХІ1 з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, а не норми Закону №3668-У1.

Тому, обмеження Головним управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області максимального розміру його пенсії є протиправним.

Подібний правовий висновок також наведений у постанові Верховного Суду від 16.12.2021 у справі №400/2085/19.

При цьому, апелянт погоджується із висновком суду першої інстанції щодо строку, з якого слід здійснити перерахунок і виплату пенсії. Зокрема, оскільки з урахування строків позовної давності право на підвищення пенсій виникло з 07.10.2022 (за шість місяців до звернення до суду з цим позовом), то враховуючи положення частини четвертої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», слід зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії із врахуванням висновків суду з 01.10.2022.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону №2262-XII.

У березні 2018 року, відповідно до пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21 лютого 2018 року та зміни до пункту 5 і Додатку 2 Постанови Кабінету Міністрів України №45 від 13.02.2008 Головне Управління Пенсійного Фонду України у Тернопільській області здійснило перерахунок призначеної позивачу пенсії із розрахунку 70% від суми грошового забезпечення, внаслідок якого станом на 01.04.2018 розмір пенсії позивача становив 6526,09 грн

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 20.08.2018 у справі №1940/1378/18, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області провести перерахунок призначеної позивачу пенсії в порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» в розмірі 86% грошового забезпечення.

У липні 2021 року, пенсія позивача переглядалася (перераховувалась), розмір її склав 8017,76 грн.

Оскільки сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягла 2000 гривень і склала 1491,67 грн, відповідачем при проведенні перерахунку пенсії позивача на підставі Постанови КМУ №713 до пенсії було встановлено доплату в сумі, якої не вистачало до 2000 грн, а саме - 508,33 грн. Розмір пенсії з 01.08.2021 склав 8526,09 грн.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 30.06.2021 у справі №500/2917/21, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату призначеної позивачу пенсії з 01.12.2019 на підставі довідки, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Тернопільській області» №2021/0111 від 06.05.2021 з урахуванням раніше виплачених сум.

На виконання вказаного рішення суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.12.2019 на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення, в наслідок якого розмір пенсії склав 15339,51 грн.

09.03.2023 позивач звернувся до відповідача із заявою у якій просив надати інформацію щодо виплати щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000,00 грн відповідно до Постанови №713.

Листом від 20.03.2023 Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повідомило позивача, що у жовтні 2021 року на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення проведено перерахунок пенсії позивача з 01.12.2019. Розмір пенсії після перерахунку склав 15339,51 грн. Враховуючи зазначене та той факт, що після 1 березня 2018 року пенсія позивача переглядалася (перераховувалась), та сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) перевищила 2000 гривень, відповідно щомісячна доплата передбачена Постановою №713 з 01.11.2021 не виплачується.

Оскільки апелянтом оскаржується рішення лише в частині відмови у задоволенні позовних вимог, а саме у нарахуванні та виплаті пенсії без обмеження її максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, то з урахуванням положень вища вказаної ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції лише в цій частині.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог у зазначеній вище частині суд першої інстанції виходив з того, що пенсія позивача не обмежена десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність, оскільки його не досягає, а судовому захисту належить лише дійсне порушене право і задоволення позовних вимог на майбутнє не допускається.

Однак, колегія суддів з такими доводами суду першої інстанції не погоджується.

Згідно копії перерахунку пенсії позивача, наявної в матеріалах справи, з 01 травня 2022 р з пенсійної справи №У/А3621-МВС (а.с. 22) та копія перерахунку пенсії з 01 березня 2023 року (а.с. 23).

Згідно зазначених перерахунків розмір пенсії внаслідок перерахунку з 01.05.2022 склав 21484.08 грн., однак такий розмір було обмежено десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність (максимальний розмір пенсії), та встановлено на рівні 19340,00 грн. Згідно перерахунку пенсії, що проводився у зв`язку із її індексацією з 01.03.2023 розрахований розмір пенсії склав 22984,08 грн., однак відповідачем нараховується і виплачується пенсія з урахуванням максимального розміру в сумі 20930,00 грн.

Про обмеження пенсії чітко зазначено у вищенаведених перерахунках, зокрема в перерахунку з 01.05.2022 вказано:

«...Підсумок пенсії (із надбавками): 21484,08

З урахуванням максимального розміру пенсії:19340,00»

Аналогічна вказівка міститься і в перерахунку пенсії з 01.03.2023:

«...Підсумок пенсії (із надбавками): 22984,08

З урахуванням максимального розміру пенсії: 20930,00»

Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону № 2262 усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

За приписами частин другої та третьої статті 51 Закону № 2262 перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону № 2262 у редакції Закону України від 06.12.2016 №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (набрала чинності з 01.01.2017) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Статтею 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (з урахуванням змін, внесених Законами №911-VIII, №1774-VIII; далі - Закон № 3668) визначено, що максимальний розмір пенсії (...) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до законів України («Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб») не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Закон № 3668 набрав чинності з 01.10.2011.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3668 обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом. Пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.

Законом № 3668 частину п`яту статті 43 Закону № 2262 викладено у такій редакції: «Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність».

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (далі Закон № 911) частину п`яту статті 43 Закону № 2262 доповнено реченням такого змісту: «Тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень»

Пунктом 2 Постанови № 168 установлено, що з 1 березня 2023 р. розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) з урахуванням розміру підвищення пенсій відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 р. № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» (Офіційний вісник України, 2022 р., № 18, ст. 968) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2022 р. включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови, з урахуванням положень, передбачених пунктом 10 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

Обмеження пенсійних виплат максимальним розміром, у даній спірній ситуації, передбачено частиною сьомою статті 43 Закону № 2262 та статтею 2 Закону № 3668, проте, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262 визнані такими, що не відповідають Конституції України, Рішенням Конституційного Суду України від 0.12.2016 р. № 7-рп/2016, внаслідок чого втратили чинність з дати ухвалення відповідного рішення, а тому не можуть застосовуватись у спірних відносинах.

При цьому слід врахувати і висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 16.10.2018 р. у справі № 522/16882/17, від 31.01.2019 р. у справі № 638/6363/17, від 09.11.2020 р. у справі № 813/678/18, де суд звернув увагу на те, що внесені Законом України від 06.12.2016 №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» до частини сьомої 43 Закону №2262-XII, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію щодо заборони обмеження максимальним розміром пенсії особам, яким вона призначена відповідно до Закону № 2262, зокрема у постановах від 09.02.2021 р. у справі № 1640/2500/18, від 10.09.2021 р. у справі № 300/633/19 та від 24.09.2021 р. у справі № 370/2610/17.

Крім того, у постанові від 16.12.2021 р. у справі № 400/2085/19 Верховний Суд наголосив про протиправність обмеження органом Пенсійного фонду максимального розміру пенсії позивача, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом № 2262, та зазначив, що у спірних відносинах підлягають застосуванню норми Закону № 2262 з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 р. № 7-рп/2016, а не норми Закону № 3668.

Згідно з частиною п`ятою статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних відносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 р. у справі № 520/15025/16-а сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

У спірних відносинах наведене положення Постанови № 168 суперечить приписам Закону № 2262 з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 р. № 7-рп/2016, які є спеціальними та підлягають застосуванню відповідачем.

А відтак, попри наявність у Постанові № 168 застереження про підвищення розміру пенсії у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом, станом на момент здійснення відповідачем такого перерахунку пенсії позивача у зв`язку із проведенням її індексації чинної норми, яка б визначала розмір такого максимального обмеження, закон не містить, оскільки положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262 рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 р. № 7-рп/2016 визнані такими, що не відповідають Конституції України, внаслідок чого втратили чинність з дати ухвалення відповідного Рішення Конституційним Судом України.

Таким чином висновок суду першої інстанції щодо необмеження розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність - не відповідає фактичним обставинам справи, і позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що апелянт погодився із висновком суду першої інстанції, що відповідача слід зобов`язати здійснити перерахунок та виплату пенсії із врахуванням висновків суду з 01.10.2022 а не з 07.10.2022.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, бо суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні частини позовних вимог невірно застосував норми матеріального та процесуального права, судом неправильно встановлено обставини справи, відтак рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині слід скасувати, а позовні вимоги - задовольнити.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 315, ст. 316, 317, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити, рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 травня 2023 року у справі №500/1298/23 в частині відмови у задоволенні позовних вимог - скасувати та в цій частині прийняти нову постанову, якою визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській, які полягають у нарахуванні і виплаті пенсії ОСОБА_1 з обмеженням пенсії максимальним розміром - десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 01.10.2022 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату з 01.10.2022 пенсії без обмеження пенсії максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням раніше виплачених сум.

У решті рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 травня 2023 року у справі №500/1298/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М. А. Пліш
судді О. М. Довгополов
Л. Я. Гудим