Справа № 520/24461/23
Суддя: Григоров Д.В.
Дата ухвалення: 2023-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

18 жовтня 2023 року Справа № 520/24461/23

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Григоров Д.В., розглянувши позовну заяву та додані до неї документи ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати Наказ командира Військової частини НОМЕР_1 №151 від 22.02.2023р.

Ухвалою суду від 27.09.2023р. відкрито спрощене провадження у справі за вказаним адміністративним позовом та поновлено строк для звернення до суду з позовними вимогами в цій справі, а також витребувано від Військової частини НОМЕР_1 належним чином засвідчені копії доказів, які стосуються ознайомлення ОСОБА_1 з Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 №151 від 22.02.2023р.

Представником відповідача до суду надано відзив разом з витребуваними судом доказами, з яких вбачається, що позивач відмовився від ознайомлення з оскаржуваним наказом від 22.02.2023р. Вказане підтверджується копією відповідного Акту від 28.02.2023р.

Відповідно до ч.4 ст. 123 КАС України, якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Оскільки на час вирішення питання про відкриття провадження в цій справі у суду були відсутні відомості про дату та обставини ознайомлення позивача з оскаржуваним наказом, а на даний час отримано такі відомості, які свідчать про відмову позивача від ознайомлення з наказом, що мало місце 28.02.2023р., слід дійти висновку, що в ухвалі суду від 27.09.2023р. суд дійшов передчасного висновку про поважність пропуску позивачем строків звернення до суду та їх було поновлено необгрунтовано.

Необхідно врахувати, що спір у цій справі склався у відносинах з приводу проходження громадянином України публічної військової служби, а тому згідно з ч. 5 ст. 122 КАС України позов підлягав подачі до суду у місячний строк, який слід обраховувати з моменту ознайомлення позивача з оскаржуваним наказом.

З урахуванням наведеного строк звернення позивача до суду сплив 28.03.2023р., а до суду він звернувся 05.09.2023р., в зв`язку з чим строк звернення до суду пропущено.

Оскільки ознайомлення з оскаржуваним наказом не відбулось за обставин відмови позивача, суд вважає це обставиною, яка спричиняє пропущення позивачем строку звернення до суду без поважних причин.

При визначенні поважності причин пропуску строку звернення до суду слід виходити з правової позиції, висловленої Верховним Судом в постанові від 31.05.2023р. у справі № 160/9356/22, згідно якої поновлення встановленого процесуальним законом строку для подання позовної заяви здійснюється судом у виняткових, особливих випадках й лише за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на звернення до суду із позовом.

Правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення причин їх недотримання - вони повинні бути поважними, реальними або, непереборними і об`єктивно нездоланними на час перебігу строків звернення до суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.10.2020 у справі № 9901/32/20 дійшла висновку, що інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулася з позовною заявою, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Стосовно посилань представника позивача на неможливість подачі позовної заяви у встановлений законом строк із посиланням на лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022р. №2024/02.0-7.1, суд зазначає наступне.

Зазначений лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022р., яким визнано форс-мажорною обставиною військову агресію російської федерації проти України, є загальним офіційним документом та не містить ідентифікуючих ознак конкретного договору, зобов`язання, виконання якого стало неможливим через наявність зазначених обставин. Отже лист Торгово-промислової палати України не можна вважати сертифікатом у розумінні статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні".

Наявність сертифікату Торгово-промислової палати України про форс-мажор суд має оцінювати у сукупності з іншими доказами, тобто дані обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку.

Водночас сторона, яка посилається на форс-мажор, має довести причинно-наслідковий зв`язок між форс-можором та неможливістю виконати конкретне зобов`язання.

Той факт, що Торгово-промислова палата України засвідчила форс-мажорні обставини - військову агресію російської федерації проти України, сам по собі не є підставою для звільнення або зменшення відповідальності за невиконання/неналежне виконання договірних зобов`язань.

Такий правовий висновок висловлено Верховним Судом в постанові від 29.06.2023р. у справі № 922/999/22.

Так само, надіслання адвокатом пізніше за часом запитів до військової частини та отримання відповіді на них не може створити окрему підставу для початку обліку строку звернення до суду та не змінюють часу, коли позивач дізнався або мав дізнатися про порушення свого права.

Отримання позивачем листа у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку, оскільки такі дії позивач почав вчиняти із значним запізненням, виявляючи тривалий час байдужість до своїх прав. Подібна правова позиція сформована Верховним Судом у Постанові від 31.03.2021р. у справі № 240/12017/19.

Що стосується доводів представника позивача про те, що з 01.06.2023р. останнього було направлено для проходження служби до іншої військової частини, суд нагадує, що за висновком Верховного Суду, викладеним в постанові від 31.05.2023р. у справі № 160/9356/22, вказаним вище, поважною причиною пропущення строку звернення до суду є така обставина, яка: виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; ця причина виникла протягом строку, який пропущено.

В даному випадку об`єктивна причина, про яку зазначає представник позивача виникла з 01.06.2023р., а строк звернення до суду сплив 28.03.2023р.

Таким чином, суд вважає за належне залишити позовну заяву без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків шляхом надання до суду заяву про поновлення строку звернення до суду з обґрунтуванням поважності причин пропуску такого строку, з наданням належних доказів цього.

На підставі викладеного та керуючись статтями 122, 123, 160, 161, 169, 241, 243, 256 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність надати до суду:

заяву про поновлення строку звернення до суду з обґрунтуванням поважності причин пропуску такого строку, з наданням належних доказів цього, в якій вказати інші підстави, ніж ті, що були повідомлені суду.

Встановити позивачу термін для усунення недоліків позовної заяви - протягом десяти днів з моменту отримання даної ухвали.

Невідкладно повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки.

Роз`яснити, що у разі невиконання ухвали суду у зазначений строк заява буде залишена без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д.В. Григоров