Справа № 642/4527/23
Суддя: Бородіна О. В.
Дата ухвалення: 2023-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2023 року суддя Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Бородіної О.В.,

за участі секретаря - Кузьменко М.М.,

розглянувши у приміщенні суду в порядку спрощеного письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в м. Бориспіль УПП в Київській області ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови серії БАД № 441100 від 26.06.2023 року, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Свої вимоги ОСОБА_1 мотивував тим, що ним не вчинялося адміністративного правопорушення.??? Вказував, що він жодних правил дорожнього руху не порушував, при розгляді справи порушено цілий ряд його прав. В оскарженій постанові не наведено жодного доказу його вини, підстав для складання оскарженої постанови у працівника поліції не було. При винесенні постанови поліцейський не надав можливості скористатися правовою допомогою, не взяв до уваги клопотання про відкладення розгляду справи з метою надання можливості скористуватися правовою допомогою, яке ним було направлено поштовим зв`язком, та повідомлялось щодо наявності цього клопотання у поштовому відділенні шляхом передачі телефонограмм. До оскаржуваної постанови не надано доказів на підтвердження тієї обставини, що контроль швидкості руху саме в межах дії дорожнього знаку 5.49 Правил дорожнього руху. Під час розгляду справи інспектором не визначено який пункт Правил дорожнього руху України було порушено позивачем, матеріалами справи не доведено. Вказує також, що працівник патрульної поліції, який розглянув справу не виконав вимоги щодо посилання у постанові про накладення стягнення на докази які в повній мірі підтверджують факт скоєння адміністративного правопорушення позивачем, та порушив порядок розгляду справи про адміністративке правокорушения, порушив право на захист позивача.

Отже позивач просить постанову серія БАД №441100 від 26.06.2023 року про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП винесеної Литвиненко Олександром Володимировичем поліцейським взводу №l роти № 3 батальйону патрульної поліції в м.Бориспіль УПП в Київській області ДПП скасувати, та стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Харкова від 15.08.2023 року відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

04.09.2023 року від представника Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позовну заяву, у якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Вказує, що викладені Позивачем аргументи не відповідають дійсності, а позовні вимоги необгрунтованими та такими що не підлягають задоволенню.

Так, під час несення служби на території міста Бориспіль 02.06.2023 року екіпажем "Лемур-102" за допомогою лазерного вимірювача швидкості LTI 20/20 TruCam (серійний номер

ТС008343) було виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме транспортний засіб «BMW XI» номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що рухався зі швидкістю 92 (дев?яносто два) км/год при цьому перевищив встановлене п. 12.4 обмеження швидкості руху в населених пунктах на 42 (сорок два) км/год, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зафіксоване не в автоматичному режимі, ОСОБА_1 заявив клопотання про перенесення дати розгляду справи за для того, аби знайти адвоката та реалізувати своє право на користування правовою допомогою, яке було задоволено та розгляд справи було перенесено на 26.06.2023 на 17:00. ОСОБА_1 було видане повідомлення про запрошення до підрозділу поліціїю Про дату і місце розгляду ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про що свідчить підпис ОСОБА_1 у відповідній графі повідомлення про запрошення від 02.06.2023.

У призначений час ОСОБА_1 до БПП в м. Бориспіль УПП у Київській обл. ДПП для розгляду справи не з?явився, станом на час розгляду справи жодних клопотань чи заяв від нього не надходило.

Від так, на підставі вимог ч. 1 ст. 286, ст. 222 інспектором здійснено розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 12.4 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП було прийнято рішення притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпА| за порушення ним швидкісного

режиму в населених пунктах, а саме за те, що 02.06.2023 ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом BMW XI номерний знак НОМЕР_1 за адресою м. Бориспіль, вул. Київський шлях, 148, рухався зі швидкістю 92 км/тод, чим перевищив максимальну дозволену п. 12.4 ПДР України (50 км/год) на 42 км/год.

Також вказує, що твердження Позивача про начебто винесення постанови серії БАД № 441100 від 26.06.2023 відносно якоїсь іншої особи ніж особа Позивача нічим не підтвердженні, а є

виключно декларативними та спростовуються матеріалами справи, в тому числі які долучені позивачем до позовної заяви.

Щодо того, що постанова серії БАД N° 441100 від 26.06.2023 не містить відомостей, а саме що остання не містить безпосереднього зазначення циферного зазначення пункту правил дорожнього руху, також вважає безпідставними, адже фабула постанови серії БАД No 441100 від 26.06.2023 містить наступне:

«02.06.2023 року 12 год. 55 хв. на вул. Київський шлях, 148, м. Бориспіль, Київська обл., водій керуючи т3 рухався в межах населеного пункту позначеного дорожнім знаком 5.49 «Початок населеного пункту» зі швидкістю 92 км/год при дозволеній 50 км/год, чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху у населеному пункті на 42 км/тод. Зафіксовано приладом LTI 20/20 TruCam TC008343»

Разом із тим, відповідно до п. 12.4 ПДР України - У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Тобто, фабула постанови фактично повністю цитує зміст п. 12.4 ПДР України, з урахуванням обставин вчиненого правопорушення.

Зміст фабули постанови серії БАД № 441100 від 26.06.2023 виключає подвійне, або будь яке інше тлумачення і розуміння того яке саме порушення вчинив Позивач.

Зміст постанови відповідав вимогам ст. 283 КУпАП.

Посилання Позивачем в якості обгрунтування своєї правової позиції на постанову Верховного суду по справі № 537/2088/17 не є аналогічними обставинам, що досліджуються в даній справі.

Щодо нібито не надання Позивачу можливості скористатись правовою

допомогою та не взяття до уваги його клопотань, відповідач зазначає, що такі відомості не відповідають дійсності.

Станом на 26.06.2023 17:00 в матеріалах справи були відсутні будь-які клопотання, крім тих, що вже були розглянуті інспектором поліції 02.06.2023.

Позивачу була надана можливість скористуватись правовою допомогою, оскільки розгляд справи саме з цих мотивів за

клопотанням Позивача вже було перенесено з 02.06.2023 на 26.06.2023.

Заява та два клопотання Позивача, фактично були отримані БПП в м. Бориспіль засобами поштового зв?язку 29.06.2023, а тому не могли бути враховані під час розгляду справи, що відбувалось 26.06.2023 о 17:00. Матеріали справи не містять жодних відомостей якими б підтверджувалось, що інспектор поліції Литвиненко О.В. свідомо, або не свідомо вчиняв дії якими б перешкоджав Позивачу в реалізації свого права на користування правовою допомогою.

На переконання відповідача, та обставина, що станом на 26.06.2023, зі слів Позивача, останній, за більш ніж 20 днів, будучі заздалегідь повідомлений про час та місце розгляду справи, так і не зміг реалізувати своє право на користування правовою допомогою, свідчить лише про не здійснення жодних реальних дій на реалізацію такого права.

Відносно посилань позивача, що інспектором поліції було порушено порядок розгляду справи, відповідач зазначає, що в тексті позову останній вказує формальні посилання на нормативно правові акти, однак так і не зазначає, в чому саме полягало порушення порядку розгляду справи і на чому грунтуються твердження позивача про порушення такого порядку.

Від позивача надійшла заява, у якій він вказує на те, що останнім днем направлення відповідачем відзиву було 24.08.2023 року, однак відзив на позовну заяву відповідачем направлено на адресу суду 01.09.2023 року. Заяви про поновлення процесуальних строків та обгрунтування пропущення строків на подання відзиву відповідачем не подано.

Крім того, вказує, що в порушення вимог ст. 163 КАС України відповідачем не направлено примірник відзиву позивачу. Відзив з додаткам позивач отримав у суді 19.09.2023 року. Тому, просить суд вирішував справу за наявними матеріалами. Також вказує, що повноваження представника відповідача не підтверджені належним чином. Крім того, посилається на те, що доводи викладені у відзиві та залучені документи відповідачем не спростовують обставин, які виклалені позивачем у позовній заяві.

Інших письмових заяв від сторін не надходило.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що постановою інспектора БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП серія серії БАД N 441100 від 26.06.2023 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно постанови, 02.06.2023 року 12 год. 55 хв. на вул. Київський шлях, 148, м. Бориспіль, Київська обл., водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом BMW XI номерний знак НОМЕР_1 , рухався в межах населеного пункту позначеного дорожнім знаком 5.49 «Початок населеного пункту» зі швидкістю 92 км/год при дозволеній 50 км/год, чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху у населеному пункті на 42 км/тод. Зафіксовано приладом LTI 20/20 TruCam TC008343.

Позивач, вважаючи вказану постанову про притягнення до адміністративної відповідальності протиправною, звернувся до суду з адміністративним позовом з метою захисту своїх порушених прав.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно із п.1.3. Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9. Правил дорожнього руху передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У відповідності до п.12.4 Правил дорожнього руху у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.35 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі порушення Правил дорожнього руху.

За приписами ч.2 ст.222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналізуючи доводи позивача щодо правомірності винесення оскаржуваної постанови, суд враховує наступне.

Так, на підтвердження правомірності прийнятого рішення надано суду фотознімок, та відео фіксацію, здійснені сертифікованим приладом TruCam.

З дослідженого відеозапису фото-/відеозапису з лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 TC008343 від 02.06.2023 вбачається, що на ньому зафіксовано, що 02.06.2023 о 12:55 за адресою м. Бориспіль, вул. Київський шях, 148 (геопозиціювання відповідно до координат GPS лезерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 TC008343 Широта: 50° 20' 24.10" N, Довгота: 30° 58' 11.88" Е) транспортний засіб BMW X1 номерний знак НОМЕР_1 рухається зі швидкістю 92км/год.

З відеозапису із приладу TruCam та фото вбачається наявність населеного пункту в місці вимірювання швидкості.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 II (серійний номер ТС008343) пройшов калібровку та отримав сертифікат відповідності компанією виробника, зареєстровано за № UA.TR.001 241-18 Rev.0

Листом, щодо надання роз`яснень ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ» дозволено використання механізмів TruCam за умови його повірки

З копії свідоцтва про повірку № 22-01/26575, яке чинне до 17.11.2023 року лазерний вимірювач швидкості транспортного засобу LTI 20/20 TC008343 вбачається, що за результатами перевірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам технічної документації на вимірювач, діапазон вимірювань швидкості від 2 км/год до 320 км/год, максимальна допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимі: 2 км/год в діапазоні від 2 км/год до 200 км/год, 1% в діапазоні від 201 км/год до 320 км/год.

За приписами частини першої статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII) поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Як передбачено статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Тобто, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Отже, наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Суд дійшов висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення винесена правомірно та відповідає вимогам закону, досліджені докази підтверджують наявність адміністративного правопорушення та інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Жодних доказів на спростування вказаних вище обставин позивач не надав.

Суд зазначає, що у спірних відносинах предметом доказування є встановлення факту наявності або відсутності факту правопорушення в діях позивача.

Згідно зі ст.74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.75 КАС України).

Відтак, суд приходить до висновку, що наявні у справі докази підтверджують факт порушення позивачем правил дорожнього руху, оскільки суду надані належні та достатні докази, що підтверджують вчинення адміністративного правопорушення.

Щодо доводів позивача про те, що інспектор ПП порушив процесуальний порядок розгляду справи, а саме інспектором не було надано можливості позивачу скористатися правовою допомогою адвоката, суд зважає на таке.

На переконання суду, доводи позивача ґрунтуються на помилковому трактуванні положень ст.268 КУпАП, оскільки позивач безпідставно ототожнює своє право на отримання правової допомоги з обов`язком відповідача забезпечити йому участь такого адвоката під час розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Європейський суд з прав людини в пункті 32 справи "Максименко проти України" обґрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обов`язкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи.

Судом враховується, що санкція ч.1 ст.122 КУпАП не передбачає застосування адміністративного арешту. Отже, відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, а тому подальший захист прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій та рішень суб`єкта владних повноважень.

Більше того, матеріалами справи не підтверджують, що під час розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП відповідачем вчинялися будь-які дії, які б могли трактуватися судом як перешкоди у реалізації позивачем права на отримання позивачем правової допомоги.

Крім того, інспектором патрульної поліції було за клопотанням позивача відкладено розгляд справи з 02.06.2023 на 26.06.2023 та надано достатній час для можливості скористуватися правовою допомогою.

За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що в ході судового розгляду справи не встановлено допущення посадовою особою відповідача порушення процесуального порядку розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, що було б достатньою підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Суд, враховуючи фактичні обставини справи, вважає, що окремі недоліки оформлення постанови у справі про адміністративне правопорушення, зокрема не зазначення порушеного пункту правил дорожнього руху, не свідчить про відсутність події такого адміністративного правопорушення та не може бути самостійною підставою для звільнення позивача від відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, та не може розглядатись як підстава для її скасування, адже зі змісту оскаржуваної постанови вбачається суть порушення (вірність зазначеної статті, фабула, кваліфікація), а також наявні всі обов`язкові відомості вчиненого правопорушення.

Що стосується доводів позивача, що відзив відповідача підписано представником по довіреності, однак відповідач додав до матеріалів справи ксерокопію довіреності, то суд зазначає.

Нормами частини третьої статті 55 КАС України визначено, що юридична особа, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Відповідно до пункту 1 частини першоїстатті 59 КАС України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами, зокрема, довіреністю фізичної або юридичної особи.

Суд зазначає, що дійсно долучена до відзиву на адміністративний позов долучена копія довіреності.

Однак, зволікаючи надмірного формалізму , суд вважає, що повноваження Семотюк Т.В. на подачу та підписання процесуальних документів є підтвердженими.

Також, суд зазначає, що відповідачем долучено докази його направлення позивачу ОСОБА_1 на електронну адресу, та у подальшому після помилкового направлення пакету докуменів на адресу суду, відповідачем було направлено відзив з додатками позивачу також поштовим зв`язком. Через що доводи позивача в цій частині є безпідставними.

Крім того, суд не приймає до уваги доводи позивача про те, що суд не повинен приймати докази сторони відповідача, оскільки відзив подано з порушенням строків, визначених в ухвалі про відкриття провадження, а саме відзив надісланий суду 01.09.2023 року.

Так, представник відповідача вказав, що про наявність ухвали про відкриття провадження у даній справі він дізнався лише 28.08. 2023 року.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про отримання поштового відправлення, Департамент патрульної поліції отримав 22.08.2023 копію позову та ухвалу суду.

В ухвалі від 15.08.2023 р. про відкриття провадження у даній справі суд встановив відповідачу триденний строк з дня отримання ухвали для подання до суду відзиву.

Отже відзив подано до суду із запізненням на кілька днів.

В той же час, враховуючи принцип змагальності сторін та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, суд вважає не прийнняття доказів доданих до відзиву з формальних підстав унеможливить право відповідача подати заперечення на позовну заяву.

При цьому суд також звертає увагу на те, що у рішенні від 13.01.2000 у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» та в рішенні від 28.10.98 у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» ЄСПЛ указав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх вимог. Це визнано порушенням §1 ст. 6 конвенції.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідкам розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

З урахуванням зазначених вище обставин та досліджених доказів, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 5 - 9, 72 - 77, 90, 159, 162, 229, 243 - 246, 250, 268, 271, 272, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в м. Бориспіль УПП в Київській області ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАД №441100 від 26.06.23 року - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Харкова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 19.10.2023 року.

Суддя О.В. Бородіна