Справа № 320/5754/23
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2023-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/5754/23
16 жовтня 2023 року м. Київ
ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Вищого адміністративного суду України, в якому просив суд:
визнати протиправною відмову Вищого адміністративного суду України в особі голови ліквідаційної комісії Романківа Ігоря Петровича у видачі позивачу довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з розміру суддівської винагороди працюючого судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, що викладена у листі № 23/7-14/23 від 31.01.2023;
зобов`язати відповідача видати позивачу, як судді у відставці, передбачену пунктом 1 Розділу ІІ, пунктом 2 Розділу ІІІ Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці територіальними управліннями Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 № 3-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 20.03.2017 № 5-1), довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з розміру суддівської винагороди працюючого судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду на підставі положень статті 135 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VІІІ "Про судоустрій і статус суддів", обчисленого з базового посадового окладу судді Верховного Суду у розмірі 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 13.06.2023 позов задоволено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.10.2023 апеляційну скаргу Вищого адміністративного суду України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 13.06.2023 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вищого адміністративного суду України про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишено без задоволення. Рішення Київського окружного адміністративного суду від 13.06.2023 залишено без змін.

Обґрунтовуючи такий висновок, суд апеляційної інстанції виходив з того, що різниця у правовому статусі Вищого адміністративного суду України та Верховного Суду, у складі якого діє Касаційний адміністративний суд, не спростовує висновків суду першої інстанції про те, що обсяг процесуальних повноважень судді Вищого адміністративного суду України до 15.12.2017 є найбільш наближеним до функцій щодо здійснення правосуддя, покладених на суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, у порівнянні з іншими судами, що утворюють систему судоустрою України згідно ст. 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VIII.

Крім іншого, судова колегія прийшла до переконання про неможливість поширення на позивача правового статусу судді спеціалізованого суду у розумінні ст. 31 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VIII, оскільки із змісту останньої вбачається, що вищі спеціалізовані суди є судами першої та апеляційної інстанції з розгляду окремих категорій справ, однак не віднесені законодавцем до судів касаційної інстанції, яким був Вищий адміністративний суд України.

Разом з тим, на моє переконання, в спірних правовідносинах суддівська винагорода для визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці повинна визначатись з врахуванням розміру посадового окладу судді вищого спеціалізованого суду з огляду на ступне.

До набрання чинності Законом України від 02.06.2016 № 401-VIII "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" та Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VIII (далі - Закон № 1402-VIII) систему судів загальної юрисдикції складали: 1) місцеві суди; 2) апеляційні суди; 3) вищі спеціалізовані суди; 4) Верховний Суд України (ч. 2 ст. 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VI (далі - Закон № 2453-VI).

Частина 2 ст. 31 Закону № 2453-VI встановлювала, що вищими спеціалізованими судами були: Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Вищий господарський суд України, Вищий адміністративний суд України.

Разом з цим, для створення більш ефективної моделі системи судоустрою, приведення її у відповідність із конституційними змінами, Верховною Радою України був прийнятий Закон № 1402-VIII, згідно якого, систему судоустрою складають: 1) місцеві суди; 2) апеляційні суди; 3) Верховний Суд. Для розгляду окремих категорій справ відповідно до цього Закону в системі судоустрою діють вищі спеціалізовані суди (ч. 3 ст. 17 Закону № 1402-VIII)

Принципи його побудови (територіальності, спеціалізації та інстанційності) залишились незмінними.

Отже, як Законами № 2453-VI та № 1402-VIII в системі судоустрою передбачені вищі спеціалізовані суди, базисом для утворення яких є принцип спеціалізації, сутність якого полягає в утворенні в системі судоустрою підсистем судових органів, уповноважених вирішувати справи певних категорій.

Відтак, я погоджуюсь, що позивач має право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді, виходячи з посадового окладу судді вищого спеціалізованого суду, передбаченого Законом № 1402-VIII, оскільки чинне законодавство не передбачає іншого. А відмова відповідача видати позивачу довідку має наслідком втручання у право на отримання ним щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі, встановленому чинним законодавством, а саме Законом № 1402-VIII.

В той же час згідно ч. 2 ст. 31 Закону № 2453-VI Вищий адміністративний суд України був вищим спеціалізованим судом, а отже, на мою думку, суддівська винагорода для визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці для перерахунку пенсії позивача повинна визначатись з врахуванням базового розміру посадового окладу судді вищого спеціалізованого суду, визначеного п. 2 ч. 3 ст. 135 Закону № 1402-VIII.

Аналогічний правовий висновок Верховним Судом у постанові від 04.07.2023 по справі № 640/1064/21.

Відтак, я вважаю за необхідне застосувати приписи ч. 2 ст. 9 КАС України та захистити порушене право позивача шляхом зобов`язання Вищого адміністративного суду України видати йому довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді, яке виплачується з розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді (ч. 4 ст. 142 Закону № 1402-VIII), відповідно до базового розміру посадового окладу судді вищого спеціалізованого суду з відповідними коефіцієнтами та доплатами.

Керуючись ч. 3 ст. 34 КАС України суддя, не згодний із судовим рішенням за наслідками розгляду адміністративної справи, може письмово викласти свою окрему думку. Про наявність окремої думки повідомляються особи, які беруть участь у справі, без оголошення її змісту в судовому засіданні. Окрема думка приєднується до справи і є відкритою для ознайомлення.

Отже, я не погоджуюся із викладеними у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.10.2023 висновками в частині необхідності залишити рішення Київського окружного адміністративного суду від 13.06.2023 без змін, про що і зазначаю в даній окремій думці як суддя у справі.

Суддя

Шостого апеляційного

адміністративного суду В.Ю. Ключкович