Справа № 240/5881/23
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2023-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/5881/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Нагірняк Микола Федорович

Суддя-доповідач - Сторчак В. Ю.

17 жовтня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Полотнянка Ю.П. Граб Л.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06 червня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 до Баранівського районного сектору Управління ДМС у Житомирській області, Управління ДМС у Житомирській області про визнання неправомірною відмову, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 до Баранівського районного сектору Управління ДМС у Житомирській області, Управління ДМС у Житомирській області про визнання неправомірною відмову, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 06 червня 2023 позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Баранівського районного сектору Управління ДМС у Житомирській області щодо розгляду заяви ОСОБА_2 від 04.02.2023 року про видачу паспорту громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992р. №2503-XII.

Зобов`язано Управління Державної міграційної служби у Житомирській області в особі Баранівського районного сектору Управління ДМС у Житомирській області (вул. Тищика, 7, Баранівка, Новоград-Волинський район, Житомирська область, 12701, ) розглянути заяву ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 ) від 04.02.2023 року про видачу паспорту громадянина України у формі книжечки відповідно до вимог Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992р. № 2503-XII, з прийняттям рішення по суті звернення.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Відповідач направив на адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, а скаргу - без задоволення, оскільки вважає, що судом вірно встановлені обставини справи та надано їх належну правову оцінку.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що ОСОБА_2 , є особою 15.12.2008 року, що підтверджується дослідженою судом копією свідоцтва про його народження.

04.02.2023 року ОСОБА_2 звернувся з заявою до Баранівського районного сектору Управління ДМС у Житомирській області щодо оформлення паспорту із використанням бланка у формі книжечки. Тобто, на час звернення, позивач був особою, якій виповнилося лише 14 років.

Відповідно до листа Баранівського районного сектору Управління ДМС у Житомирській області від 22.02.2023 року, позивачу було роз`яснено, що Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року №302 (надалі - Порядок №302). Позивачу роз`яснено, що вказаним Порядком встановлений перелік документів, необхідний для оформлення паспорту громадянина України. Позивачу було рекомендовано звернутися до територіального підрозділу Управління ДМС у Житомирській області для оформлення паспорта громадянина України.

Вважаючи такі дії відповідача необґрунтованими та протиправними, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з обгрунтованості вимог позивача, відтак і наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог. Зокрема, судом встановлено, що лист від 22.02.2023 року не містить висновку (рішення), окрім роз`яснень, щодо відмови у видачі ОСОБА_2 паспорту громадянина України, в тому числі у формі книжечки.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність порушеного права позивача, зумовленого протиправною бездіяльність Баранівського районного сектору Управління ДМС у Житомирській області щодо розгляду заяви від 04.02.2023 року про видачу паспорту громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992р. № 2503-XII. Таке порушене право, на думку суду, підлягає судовому захисту та поновленню шляхом зобов`язання Баранівського районного сектору Управління ДМС у Житомирській області розглянути заяву ОСОБА_2 від 04.02.2023 року про видачу паспорту відповідно до вимог Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992р. № 2503-XII, з ухваленням рішення щодо видачі паспорта або щодо відмови у його видачі.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору та, відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача.

Порядок видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, регулюються правовими нормами Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" від 20 листопада 2012 року № 5492-VI (надалі - Закон № 5492-VI).

Порядок отримання паспорта громадянина України у формі книжечки регулюються правовими нормами Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992р. № 2503-XII (в редакції Постанови Верховної Ради України від 02.09.1993 року № 3423-XII) (надалі - Положення №2503-XII).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону № 5492-VI, до документів, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру, та посвідчують особу і підтверджують громадянство України відноситься паспорт громадянина України.

Частинами 1, 2, 4, 5 ст. 14 цього Закону передбачено, що форма кожного документа встановлюється цим Законом. Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета.

Паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, про що прямо зазначено в ч.1 ст.21 цього ж Закону №5492-VI).

У разі відсутності у особи паспорта, така особа не має підтвердження громадянства України, що в свою чергу є порушенням її громадянських прав у зв`язку з неможливістю їх реалізації.

Відповідно до п. 3, 5, 6, 8 Положення № 2503, бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Терміни впровадження паспортної картки визначаються Кабінетом Міністрів України у міру створення державної автоматизованої системи обліку населення. Вносити до паспорта записи, не передбачені цим Положенням або законодавчими актами України, забороняється. Термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної книжечки, не обмежується.

Колегія суддів зазначає, що норми Закону № 5492-VI на відміну від норм Положення № 2503-XII (теж діючого на момент виникнення правовідносин) не тільки звужують, але фактично скасовують право громадянина на отримання паспорту у вигляді паспортної книжечки без безконтактного електронного носія персональних даних, який містить кодування його прізвища, ім`я та по-батькові та залишають тільки право на отримання паспорта громадянина України, який містить безконтактний електронний носій, що є безумовним порушенням вимог ст. 22 Конституції України, яка забороняє при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, не відповідає вимогам якості закону (тобто втручання не було "встановлене законом") не було "необхідним у демократичному суспільстві" у тому сенсі, що воно було непропорційним цілям, які мали бути досягнуті, не покладаючи на особу особистий надмірний тягар. Зазначене допускає свавільне втручання у право на приватне життя, у контексті неможливості реалізації права на власне ім`я, що становить порушення ст. 8 Конвенції (Велика Палата Верховного Суду, постанова від 19.09.2018року у зразковій справі №806/3265/17(Пз/9901/2/18 (провадження № 11-460заі18).

Тобто, будь-яке обмеження прав і свобод особи повинно бути чітким та законодавчо визначеним, однак у даному випадку таке обмеження, як неможливість отримання паспорта у формі книжечки, законодавством не передбачено.

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що позбавлення особи можливості отримання паспорта у традиційній формі - у вигляді книжечки, і спричинені цим побоювання окремої суспільної групи, що отримання паспорта у вигляді ID-картки може спричинити шкоду приватному життю, становить втручання держави, яке не було необхідним у демократичному суспільстві, і воно є непропорційним цілям, які мали б бути досягнуті без покладення на особу такого особистого надмірного тягаря.

Зважаючи на наведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивач має право на отримання паспорта у традиційній формі - у вигляді книжечки зразка 1994 року, що, в свою чергу свідчить про те, що звернення позивача від 04.02.2023 року про видачу паспорту громадянина України із використанням бланка у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992р. № 2503-XII, не було розглянуто Баранівським районним сектором Управління ДМС у Житомирській області по суті та у відповідності до вимог чинного законодавства. Такі дії відповідача свідчать про певну протиправну бездіяльність відповідача та про обґрунтованість позовних вимог в цій частині.

Таке порушене право підлягає судовому захисту та поновленню шляхом зобов`язання Баранівський районний сектор Управління ДМС у Житомирській області розглянути заяву ОСОБА_2 від 04.02.2023 року про видачу паспорту відповідно до вимог Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992р. № 2503-XII, з ухваленням рішення щодо видачі паспорта або щодо відмови у його видачі.

Відносно доводів апелянта щодо зобов`язання відповідача у судовому порядку видати позивачу паспорт громадянина України у формі книжечки зразка 1994 року, колегія суддів зазначає, що це є фактично втручанням у дискреційні повноваження органу, на якого їх покладено. Задоволення таких позовних вимог сприятиме порушенню існуючого правового режиму, встановленого нормами чинного законодавства.

Колегія суддів звертає увагу скаржника, що нормами Порядку № 456 чітко визначено, що паспортом громадянина України зразка 1994 року може бути документована особа, яка досягла 16-річного віку (за умови подачі повного пакету документів).

Разом з тим, як вірно встановлено судом першої інстанції, до Баранівського сектору УДМС у Житомирській області з заявою щодо оформлення та видачі паспорта громадянина України за встановленою процедурою з наданням усіх необхідних документів (в т.ч. з заповненням заяви-анкети, зразок якої встановлено Порядком № 302) ОСОБА_2 звертався.

Враховуючи встановлені у справі обставини, колегія суддів вважає, що при вирішенні даного публічно-правового спору, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку і, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06 червня 2023 року, в межах доводів апеляційної скарги відповідача відповідає.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що Житомирський окружний адміністративний суд не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06 червня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Полотнянко Ю.П. Граб Л.С.