Справа № 400/7735/21
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2023-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2023 р. № 400/7735/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мельника О.М. розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,54008, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, вул. Генерала Батюка, 8, мСлов`янськ,Донецька область,84122,

про:визнання протиправним рішення від 12.07.2021 № 11 та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі - відповідач), в якій, просить:

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України (код ЄДРГЮУ 13844159) в Миколаївській області від 12.07.2021 №11, яким відмовлено ОСОБА_1 (РНОКП НОМЕР_1 ) в призначенні пенсії за віком згідно з заявою від 05.07.2021;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області () зарахувати до стажу ОСОБА_1 (РНОКП НОМЕР_1 ) періоди роботи з 10.08.1979 по 10.01.1986, з 18.07.1990 по 27.01.1994 в колгоспі «Родина», з 28.01.1994 по 31.12.1997 в AT «Родина»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області () призначити, нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком, з моменту набуття права на пенсію - 14.06.2021 року.

В обґрунтування позовних вимог, викладених у позовній заяві, зазначено, що за наслідками розгляду відповідачем заяви позивача про призначення пенсії за віком, ним протиправно не зараховано до страхового стажу, який дає право на пенсію, період роботи позивача періоди роботи з 10.08.1979 по 10.01.1986, з 18.07.1990 по 27.01.1994 в колгоспі «Родина», з 28.01.1994 по 31.12.1997 в AT «Родина»., в зв`язку із не наданням уточнюючої довідки про встановлений річний мінімум і кількість відпрацьованих трудових днів та довідки про реорганізацію колгоспу за вказаний період.

Позивачка зазначає, що в її трудовій книжці міститься інформація про виконання нею річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві. Інформація зазначена в трудовій книжці підтверджується архівною довідкою №01- 19/Л-137 від 08.06.2021, наданою Ліквідаційною комісією об`єднаного трудового архіву сільських, селищних рад Вітовського району Миколаївської області. Також, зазначена архівна довідка містить інформацію про заробітну плату ОСОБА_1 в спірні періоди, в колгоспі «Родина» та в ТОВ «Родина. Партійний квиток № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 містить інформацію про місячну заробітну плату за період з 1982 по 1990 роки. З трудової книжки та інших документів вбачається, що ОСОБА_1 має 39 років 1 місяць 16 днів стажу.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 13.09.2021р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи.

Від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову, зазначивши при цьому що відповідач не зарахував період з 10.08.1979 по 10.01.1986. з 18.07.1990 по 27.01.1994 в колгоспі «Родина», оскільки відсутня інформація про встановлений мінімум трудової участі в громадському господарстві та його виконання (кількість відпрацьованих трудоднів), а також з 28.01.1994 по 31.12.1997 в AT «Родина», оскільки відсутні підстави запису про прийняття на роботу (дата та номер розпорядчого документа), чим порушено вимоги Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністрерства праці України, Міністерства Юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 досягла пенсійного віку 60 років, та 05.07.2021 року звернулася до Головнго управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області з заявою про призначення пенсії.

Листом Головного управління ПФУ в Миколаївській області від 21.07.2021 №1400- 0304-8/48192, ОСОБА_1 було повідомлено, що рішенням від 12.07.2021 №11 їй відмовлено в призначенні пенсії за віком згідно з заявою від 05.07.2021 в зв`язку з відсутністю страхового стажу.

Вважаючи спірне рішення протиправним, позивачка звернулася з даним позовом до суду, за захистом порушених прав та інтересів зі сторони суб`єкта владних повноважень.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Згідно приписів статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон №1058).

Згідно ч.ч.2, 4 ст. 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003р. №1058-IV (далі - Закон №1058-IV), страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Частиною першою статті 26 Закону №1058 визначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років; з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років; з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року; з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років; з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років; з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.

До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку. 60 років - які народилися з 1 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року. ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , а за такого, має право на призначення пенсії з 14.06.2021 року

Відповідно до п. д) ч. З ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788- XII (далі - Закон №1788-ХІІ) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно положень статті 2 Закону №1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно зі статтею 62 Закону №1788-ХІ1 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Також, згідно статті 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

У відповідності до п.1 Основних положень про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 №310, трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів.

Пункт 2 вказаних Основних положень про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників регламентує, що трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспів з моменту прийняття їх в члени колгоспу.

Згідно абзацу 2 пункту 2 Основних положень про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників, трудові книжки колгоспників раніше встановленого взірця обміну на нові не підлягають.

Всі записи в трудовій книжці підтверджуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі з підписом керівника колгоспу або спеціально уповноваженого правління колгоспу особи та печатки (п.6).

Обов`язок правильного і точного внесення даних про роботу в трудову книжку і інші документи покладена на роботодавця (п.13).

Постановою Держкомтруда СРСР від 20.06.1974 №162 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, згідно п. 1.1 якої, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників та службовців.

Наказом Міністерства праці України за №58 від 29.07.1993 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників.

Відповідно до пункту 1.1 "Загальні положення" Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка, ведення якої покладається на роботодавця.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993року №637 затверджено "Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній". У відповідності до п.1 даного Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності її або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Пунктом З даного Порядку передбачено , що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, то для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Абзацом 1 п.20 Порядку визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано період роботи, що зараховується до спеціального стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Однак, цей порядок поширюється на випадки відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній.

Проте, позивачка має відповідні записи в трудовій книжці, які зроблені чітко та зрозуміло, без виправлень та закреслень.

Статтею 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, шо законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення". "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї. а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Згідно положень статті 1 Конвенції, статті 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Положеннями статті 14 Конвенції регламентовано, що користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, мас бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Відповідно до ч.І ст.45 Закону України №1058-ІУ пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою " пенсійного віку.

Суд звертає увагу, що трудова діяльність членів колгоспів підтверджується трудовою книжкою колгоспника, що є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів. Не зазначення мінімуму трудової участі в громадському господарстві свідчить лише про неналежне заповнення трудової книжки самим роботодавцем та жодним чином не впливає на факт перебування його із вказаним колгоспом у трудових відносинах. Помилка уповноваженої особи, яка допустила таке порушення при заповненні трудової книжки колгоспника не може впливати на пенсійні права, в свою чергу, підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи колгоспника, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Суд зазначає, що Верховний Суд у постанові від 24 травня 2018 року у справі №490/12392/16-а висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

З огляду на зазначене, суд доходить висновку, що позивач не може бути позбавлений права на пенсійне забезпечення через неналежну організацію ведення обліку трудової книжки роботодавцем.

З урахуванням зазначеного, беручи до уваги, що Трудова книжка колгоспника, яка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, містить необхідні записи про виконання позивачем встановленого мінімуму трудоднів у народному господарстві, та у повному обсязі підтверджує наявність трудового стажу позивача за період роботи з 10.08.1979 по 10.01.1986, з 18.07.1990 по 27.01.1994 в колгоспі «Родина», з 28.01.1994 по 31.12.1997 в AT «Родина» вказаний період належить зарахувати до страхового стажу позивача.

Щодо набуття позивачем права на призначення пенсії, суд врахував наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 45 Закону №1058, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, зокрема: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Суд встановив, що позивач досяг 60 річного віку. Наявні докази у матеріалах справи вказують на те, що із заявою про призначення пенсії за віком позивач вперше звернувся до відповідача - 14.06.2021р., тобто в межах трьох місяців з дня досягнення позивачем пенсійного віку, у зв`язку із чим, відповідно до вказаних вище приписів ст. 45 Закону №1058, суд доходить висновку, що позивач має право на призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону №1058, із 15.06.2021р. - наступного дня після досягнення ним пенсійного віку.

З урахуванням зазначеного, суд доходить висновку про необґрунтованість прийнятого відповідачем рішення №11 від 12.07.2021р. про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та як наслідок про необхідність визнання його протиправним та скасування.

З урахуванням зазначеного, позовні вимоги суд вважає обгрунтованими та такими що належить задовольнити повністю.

Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України (код ЄДРГЮУ 13844159) в Миколаївській області від 12.07.2021 №11, яким відмовлено ОСОБА_1 (РНОКП НОМЕР_1 ) в призначенні пенсії за віком згідно з заявою від 05.07.2021.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області () зарахувати до стажу ОСОБА_1 (РНОКП НОМЕР_1 ) періоди роботи з 10.08.1979 по 10.01.1986, з 18.07.1990 по 27.01.1994 в колгоспі «Родина», з 28.01.1994 по 31.12.1997 в AT «Родина».

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області () призначити, нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком, з моменту набуття права на пенсію - 15.06.2021 року.

5. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.М. Мельник