Справа № 380/4550/23
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2023-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/4550/23 пров. № А/857/13244/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Шевчук С. М.
суддів -Кухтея Р. В.
Носа С. П.
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 червня 2023 року у справі № 380/4550/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання протиправним і скасування розпорядження,

місце ухвалення судового рішення м.Львів
Розгляд справи здійснено за правиламиспрощеного позовного провадження
суддя у І інстанціїЛанкевич А.З.
дата складання повного тексту рішенняне зазначена

ВСТАНОВИВ:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

ОСОБА_1 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, в якому просила суд:

визнати протиправним та скасувати розпорядження відповідача від 16.02.2023 року №65 «Про примусовий демонтаж пристроїв кондиціонування повітря, встановлених на фасаді будинку на АДРЕСА_1 ».

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12 червня 2023 року у справі № 380/4550/23 адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано розпорядження Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 16.02.2023 року №65 «Про примусовий демонтаж пристроїв кондиціонування повітря, встановлених на фасаді будинку на АДРЕСА_1 ».

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір, сплачений за подання цього позову, в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

На підтвердження доводів апеляційної скарги вказує, що на фасаді будівлі №15 по вул.Хорватській у м.Львові, яка розташована у буферній зоні об`єкта всесвітньої спадщини ЮНЕСКО «Ансамблю історичного центру Львова (С 865)», позивачем встановлено два пристрої кондиціонування повітря. У зв`язку із цим, Управлінням охорони історичного середовища Львівської міської ради видано припис від 12.01.2023 року №4-0004-1584, яким зобов`язано позивача в термін до 06.02.2023 року демонтувати вказані пристрої кондиціонування повітря з кріпленнями та допоміжними елементами. Зазначає, що згідно акта комісії ЛКП «Варшавське-407» від 06.02.2023 року припис від 12.01.2023 року №4-0004-1584 про усунення порушень та демонтаж кондиціонерів не виконано. Тому, керуючись Положенням про Шевченківську районну адміністрацію Львівської міської ради, затвердженим рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 08.10.2021 року №914, та п.п.9.3.2, 10.1, 10.2, 10.4 Порядку утримання фасадів будівель і споруд на території історичного ареалу м.Львова та будівель і споруд, що є об`єктами культурної спадщини поза межами історичного ареалу м.Львова, затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 19.10.2022 року №952, головою Шевченківської районної адміністрації видано спірне розпорядження від 16.02.2023 року №65. За наведених обставин, апелянт вважає, що оскаржуване рішення відповідача прийняте на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Позивач подала відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить суд залишити рішення суду першої інстанції без змін, з мотивів аналогічних тим, що викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

Про розгляд апеляційної скарги сторони повідомлені шляхом надіслання ухвал про відкриття апеляційного провадження та про призначення апеляційної скарги до розгляду на поштову адресу сторін, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалюючи судове рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, враховуючи положення підп.5.5.2 п.5.5 Порядку №952, а також те, що встановлені позивачем пристрої системи кондиціонування повітря розміщені на невидимому зі сторони вулиці фасаді будинку, а відтак не порушено передбачених цим Порядком вимог та обов`язків.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 12.01.2023 року управлінням охорони історичного середовища Львівської міської ради видано припис про усунення порушень вимог законодавства про охорону культурної спадщини. Як слідує зі змісту цього припису: «за результатами проведеного обстеження, відповідно до ст.ст.3, 6, 30 Закону України «Про охорону культурної спадщини» та повноважень, визначених Положенням про управління охорони історичного середовища Львівської міської ради, з метою захисту об`єкта культурної спадщини, а саме: житловий будинок, який розташований у буферній зоні об`єкта Всесвітньої спадщини ЮНЕСКО «Ансамблю історичного центру Львова (C 865), за адресою: вул.Хорватська, 15/11, м.Львів, 79016, власник Матківська Марія, управління охорони історичного середовища Львівської міської ради вимагає в термін до 06.02.2023 року вжити наступні заходи демонтувати пристрої кондиціонування повітря з кріпленнями та допоміжними елементами, розташованими на фасаді будинку.

06.02.2023 року Комісією в складі начальника технічного відділу ЛКП «Варшавське-407» О.Ломаги, майстрів дільниць О.Козир та О.Литвин проведено обстеження будинку №15 на вул.Хорватська щодо виконання припису про усунення порушень №0004/110322 від 12.01.2023 року. При обстежені встановлено, що припис в частині демонтажу пристроїв кондиціонування повітря з кріпленнями та допоміжними елементами, розташованими на фасаді будинку АДРЕСА_1 власником квартири АДРЕСА_2 не виконано, про що складено акт.

Листом директора ЛКП «Варшавське-407» від 08.02.2023 року вищевказаний акт, фото фіксацію та копію припису від 12.01.2023 року скеровано на адресу відповідача Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради.

16.02.2023 року відповідачем, керуючись Положенням про Шевченківську районну адміністрацію Львівської міської ради, затвердженим рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 08.10.2021 року №914, та п.п.9.3.2, 10.1, 10.2, 10.4 Порядку утримання фасадів будівель і споруд на території історичного ареалу м.Львова та будівель і споруд, що є об`єктами культурної спадщини поза межами історичного ареалу м.Львова, затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 19.10.2022 року №952, видано розпорядження №65 «Про примусовий демонтаж пристроїв кондиціонування повітря, встановлених на фасаді будинку на АДРЕСА_1 ». Зокрема, п.1.1 цього розпорядження доручено директору ЛКП «Варшавське-407» демонтувати два пристрої кондиціонування повітря, встановлених ОСОБА_1 з порушенням п.5.5 Порядку на фасаді будинку АДРЕСА_1 .

Позивач, вважаючи таке розпорядження протиправним, звернулася до суду з цим позовом.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території. Правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів визначає Закон України від 06 вересня 2005 року №2807-IV «Про благоустрій населених пунктів» (далі Закон №2807-IV, в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин).

Статтею 5 вищевказаного Закону встановлено, що управління у сфері благоустрою населених пунктів здійснюють Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування та інші органи влади в межах їх повноважень.

Пунктом 1 частини 1 статті 9 Закону №2807-IV до повноважень місцевих державних адміністрацій у сфері благоустрою населених пунктів віднесено забезпечення реалізації державної політики у цій сфері.

Суб`єктами у сфері благоустрою населених пунктів у розумінні частини першої статті 12 Закону №2807-IV є органи державної влади та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, органи самоорганізації населення, громадяни.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Відповідно до Положення про Шевченківську районну адміністрацію Львівської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 08 жовтня 2021 року №914, до основних завдань та повноважень Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради віднесено, зокрема, виконання рішень виконавчого комітету Львівської міської ради, забезпечення благоустрою району у межах, визначених Львівською міською радою.

Відповідно до підп. 3.6.5 п. 3.6 Положення, голова районної адміністрації у порядку, визначеному законодавством: видає у межах компетенції районної адміністрації розпорядження, вносить в них зміни та доповнення, організовує їх виконання.

З метою реалізації повноважень органів місцевого самоврядування виконавчим комітетом Львівської міської ради затверджено Порядок утримання фасадів будівель і споруд на території історичного ареалу м. Львова та будівель і споруд, що є об`єктами культурної спадщини поза межами історичного ареалу м. Львова від 19.10.2022 №952 (далі - Порядок №952).

Згідно з п. 1.3 цього Порядку, історичний ареал - територія площею 2311,95 га, визначена рішенням виконавчого комітету від 22.10.2021 №924 «Про погодження меж історичного ареалу м. Львова».

Фасад зовнішня (лицева) сторона будинку, споруди, утворена огороджувальними конструкціями, з усіма елементами від покрівлі до мощення. За орієнтуванням фасади поділяються на головний, бічний, вуличний, дворовий тощо (п. 2.1 Порядку №952).

Розміщення технічних елементів (пристроїв) на фасадах будинків та споруд визначено у розділі 5 Порядку №952.

Так, згідно з підп. 5.1.3 п. 5.1 цього розділу Порядку №952 до технічних елементів (пристроїв), що розміщуються ззовні на фасадах будівель та споруд належать, зокрема: пристрої та устаткування інженерного забезпечення будівель та споруд (системи опалення, вентиляції, кондиціювання повітря тощо).

Відповідно до п. 5.2 та п. 5.3 названого Порядку №952 забороняється встановлення на будинках пам`ятках архітектури технічних елементів (пристроїв), вказаних у п. п. 5.1.2.-5.1.6.

Натомість, позивач не надав та не привів суду жодної із інстанцій доказів того, що будинок за адресою: АДРЕСА_1 віднесений в установленому порядку до пам`ятків архітектури.

Відповідно до п. п. 5.1.2.-5.1.5 Порядку №952 забороняється розміщення на будинках та спорудах у межах історичного ареалу на головних фасадах та бічних фасадах видимих зі сторони вулиці, технічних елементів (пристроїв).

При цьому, згідно підп. 5.5.2 п. 5.5 Порядку №952, допускається встановлення пристроїв системи кондиціонування повітря за умови відповідного маскування з обов`язковим відведенням конденсату, що утворюється при охолодженні повітря до системи дощової каналізації у таких місцях, зокрема: на невидимих зі сторони вулиці фасадах, крім будинків і споруд, які знаходяться на території, включеній до історичної спадщини ЮНЕСКО та пам`ятках архітектури.

Отож з приведеної норми слідує, що на будинках та спорудах, які знаходяться у межах історичного ареалу дозволяється встановлення системи кондиціювання повітря виключно на невидимій з вулиці стороні будівлі.

Відповідно до п. п. 10.1, 10.2 Порядку №952, технічні елементи (пристрої), які не були демонтовані власником/користувачем будинку/споруди у терміни, зазначені у приписі чи письмовому попередженні Уповноваженого органу, демонтуються примусово районною адміністрацією, або, на її замовлення, підрядною організацією. Районна адміністрація впродовж десяти робочих днів після закінчення терміну, вказаного в попередженні (приписі), видає розпорядження про примусовий демонтаж технічних елементів (пристроїв).

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 є власником житлового приміщення, загальною площею 58,8 кв. м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Межі історичного ареалу м.Львова погоджені рішенням Львівської міської ради від 09.12.2005 року №1311 «Про затвердження меж історичного ареалу та зон регулювання забудови м. Львова».

Згідно опису меж цих території, приведених у додатку до рішення №1311, будинок АДРЕСА_1 входить до історичного ареалу м.Львів (https://map.city-adm.lviv.ua/map/unesko#map).

Як наслідок, розміщення системи кондиціонування повітря у будинку АДРЕСА_1 можливе виключно на невидимій з вулиці стороні будівлі.

16.02.2023 Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради видала розпорядження №65 «Про примусовий демонтаж пристроїв кондиціонування повітря, встановлених на фасаді будинку на АДРЕСА_1 ».

На підтвердження обставин розміщення системи кондиціонування повітря на будівлі по АДРЕСА_1 відповідачем надано суду значно розмите фотозображення невідомого об`єкта, без зазначення його адреси та відомостей з приводу відносно сторін такої будівлі (як то головний фасад будівлі, бічні сторони будівлі, невидима зі сторони вулиці частина будівлі). Не містить вказане фотозображення і дати фіксування такого невідомого об`єкта, відповідальних осіб, які провели таке його фіксування.

Як наслідок, долучене до матеріалів справи фотозображення не є належним доказом, який підтверджує розміщення системи кондиціонування повітря на видимій стороні головного фасаду або його бічних (видимих) сторонах будівлі по АДРЕСА_1 .

Відповідно до частини 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Натомість, відповідачем вказаних положень дотримано не було, звертаючись до суду з апеляційною скаргою відповідач не надав ні суду першої, ні суду апеляційної інстанцій належних доказів, які вказували б на розміщення на видимій з вулиці стороні будівлі по вул. Хорватській,15 у м.Львові системи кондиціонування повітря.

За приведених обставин, колегія суддів вважає оскаржуване судове рішення передчасним та таким, що ґрунтується на належних доказах, а відтак підставно скасовано судом першої інстанції.

При цьому, колегія суддів зазначає, що приведені судом першої інстанції мотиви задоволення апеляційної скарги не в повній мірі відповідають наявним у справі доказам. Як наслідок мотивувальна частина судового рішення підлягає зміні.

Відповідно до статті 8 Конституції України, статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України та частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» (рішення від 21 січня 1999 року), зокрема, зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.

Тому за наведених вище підстав, якими суд обґрунтував своє рішення, суд не убачає необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, зазначені сторонами, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у цій справі.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції фактичним обставинам справи, а відтак апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, а мотивувальна частина судового рішення підлягає зміні з урахуванням мотивів та висновків, приведених судом апеляційної інстанції у цій постанові.

Досліджуючи питання, яке стосуються розподілу судових витрат понесених у даній справі, колегією суддів установлено, що з урахуванням положень ст. 139 КАС України відсутні підстави для перерозподілу та присудження судових витрат на користь будь-якої із сторін.

Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради задовольнити частково.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 червня 2023 року у справі № 380/4550/23 змінити в частині приведених судом першої інстанції мотивів задоволення адміністративного позову з урахуванням мотивів та висновків, приведених судом апеляційної інстанції у цій постанові. У решті рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
С. П. Нос