Справа № 460/11203/21
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2023-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2023 рокуЛьвівСправа № 460/11203/21 пров. № А/857/13960/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Бруновської Н.В., Матковської З.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28 червня 2023 року, ухвалене суддею Зозулею Д.П. у м. Рівне за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у справі № 460/11203/21 за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Рівненській області до Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Рівнеоблводоканал» про застосування заходів реагування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача у якому просить суд застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення роботи будівель Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Рівнеоблводоканал» за адресами: адміністративний корпус, виробничий корпус, транспортне відділення, м. Рівне, вул. С.Бандери, 2 - шляхом опечатування вхідних дверей та відключення від системи електрозабезпечення, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 28 червня 2023 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що заходи реагування, які просить застосувати позивач, є непропорційними, оскільки відповідач у справі є стратегічним підприємством та монополістом у Рівненській області щодо надання для населення послуг водопостачання та водовідведення. Зупинка роботи відповідача може призвести до більш загрозливих наслідків ніж виявлені порушення пожежної безпеки. Крім того, суд звернув увагу на те, що частину виявлених порушень пожежної безпеки відповідач усунув, а ті які залишилися не становлять великої загрози для життя та здоров`я людей.

Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив позивач, подавши апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, позивач зазначає те, що відповідач не усунув виявлені під час планової перевірки порушення пожежної безпеки, а тому позивач наполягає на задоволенні позову та застосування вказаних заходів реагування, оскільки виявлені порушення пожежної безпеки створюють загрозу для життя та здоров`я людей.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що у період з 05.05.2021 року по 19.05.2021 року, позивач провів планову додержання та виконання вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки Рівненським обласним виробничим комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства «Рівнеоблводоканал» (м. Рівне, вул. С.Бандери,2; м. Рівне, вул. Макарова, 15; смт.Квасилів, вул. Шкільна, 50; м. Рівне, вул. Будівельників, 22; м. Рівне, вул. Чорновола, 89).

За результатами перевірки 19.05.2021 року позивач склав Акт № 122.

У ході перевірки, зокрема, виявлені такі порушення:

Адміністративний корпус м. Рівне, вул. С.Бандери, 2:

1. Приміщення будівлі не обладнано автоматичною пожежною сигналізацією, (пункт 1.2 глави 1 розділу V «Правил пожежної безпеки в Україні»), що унеможливлює виявлення пожежі на ранній стадії її розвитку, оповіщення людей про пожежу та організації евакуації, а також швидкої передачі сигналу про пожежу в підрозділ пожежно-рятувальної служби.

2. Приміщення будівлі не обладнані системою оповіщення про пожежу (пункт 1.2 глави 1 розділу V «Правил пожежної безпеки в Україні»), у разі виникнення пожежі призведе до невчасного інформування людей про пожежу, та не уможливить вчасну евакуацію, що в свою чергу може призвести до загибелі людей.

3. Дерев`яні елементи горищного покриття не оброблені засобами вогнезахисту, які забезпечують 1 групу вогнезахисної ефективності (пункт 2.5 глави ІІ розділу V «Правил пожежної безпеки в Україні»), що може призвести до швидкого поширення вогню по дерев`яних конструкціях покрівлі, виникнення масштабної пожежі, загибелі і травмування людей, значних матеріальних збитків тощо.

4. Люки виходів на горище не замінені на протипожежні 2-го типу, сертифіковані в Україні (пункт 2.3 глави ІІ розділу ІІІ, пункт 22 розділу ІІ «Правил пожежної безпеки в Україні»), що може спричинити загрозу життю та здоров`ю людей через швидке поширення вогню та продуктів горіння в приміщення будівлі.

5. Приміщення не забезпечені первинними засобами пожежогасіння згідно норм належності (Приміщення, у яких розміщено оргтехніку, не оснащені переносними газовими вогнегасниками з розрахунком один вогнегасник ВВК-1,4 чи ВВК-2, але не менше ніж один вогнегасник зазначених типів на приміщення) (пункт 3.6, 3.9, глави 3 розділу V «Правил пожежної безпеки в Україні»), що унеможливлює ліквідацію ймовірної пожежі на початковій стадії її виникнення та може призвести до загибелі і травмуванню людей.

6. Стіни шляхів евакуації оздоблені горючим матеріалом (пункт 2.23 глави 2 розділу ІІІ «Правил пожежної безпеки в Україні»), що ускладнить швидку та безпечну евакуацію людей під час пожежі з приміщень закладу та збільшує швидкість розповсюдження вогню та продуктів горіння, що в свою чергу може призвести до загибелі і травмування людей.

7. Відсутній другий евакуаційний вихід з другого поверху (пункт 2.23 глави 2 розділу ІІІ «Правил пожежної безпеки в Україні»), що ускладнить швидку та безпечну евакуацію людей під час пожежі з приміщень закладу, що в свою чергу може призвести до загибелі і травмування людей.

8. Не всі евакуаційні виходи позначені світловими покажчиками «Вихід» (пункт 2.32 глави 2 розділу ІІІ «Правил пожежної безпеки в Україні»), що ускладнить швидку та безпечку евакуацію людей під час пожежі з приміщень закладу, що в свою чергу може призвести до загибелі і травмування людей.

9. Не встановлено протипожежні двері в приміщенні архіву (пункт 1.24 розділу ІV, пункт 2.3, розділу ІІІ «Правил пожежної безпеки в Україні»), що може спричинити загрозу життю та здоров`ю людей через швидке поширення вогню та продуктів горіння в приміщення будівлі.

10. Лінії живлення до кожного побутового кондиціонера не забезпечені автономним пристроєм електричного захисту (абзац 2 пункту 2.26 глави 2 розділу ІV «Правил пожежної безпеки в Україні»), у разі виникнення короткого замикання електричних проводів може спричинити пожежу, що в свою чергу може призвести до загибелі і травмування людей.

Виробничий корпус м. Рівне, вул. С.Бандери, 2:

1. Приміщення будівлі не обладнано автоматичною пожежною сигналізацією, (пункт 1.2 глави 1 розділу V «Правил пожежної безпеки в Україні»), що унеможливлює виявлення пожежі на ранній стадії її розвитку, оповіщення людей про пожежу та організації евакуації, а також швидкої передачі сигналу про пожежу в підрозділ пожежно-рятувальної служби;

2. Приміщення будівлі не обладнані системою оповіщення про пожежу (пункт 1.2 глави 1 розділу V «Правил пожежної безпеки в Україні»), у разі виникнення пожежі призведе до невчасного інформування людей про пожежу, та не уможливить вчасну евакуацію, що в свою чергу може призвести до загибелі людей;

3. Дерев`яні елементи горищного покриття не оброблені засобами вогнезахисту, які забезпечують 1 групу вогнезахисної ефективності (пункт 2.5 глави ІІ розділу V «Правил пожежної безпеки в Україні»), що може призвести до швидкого поширення вогню по дерев`яних конструкціях покрівлі, виникнення масштабної пожежі, загибелі і травмування людей, значних матеріальних збитків тощо;

4. Приміщення не забезпечені первинними засобами пожежогасіння згідно норм належності (Приміщення, у яких розміщено оргтехніку, не оснащені переносними газовими вогнегасниками з розрахунком один вогнегасник ВВК-1,4 чи ВВК-2, але не менше ніж один вогнегасник зазначених типів на приміщення) (пункт 3.6, 3.9, глави 3 розділу V «Правил пожежної безпеки в Україні»), що унеможливлює ліквідацію ймовірної пожежі на початковій стадії її виникнення та може призвести до загибелі і травмуванню людей;

5. Не всі евакуаційні виходи позначені світловими покажчиками «Вихід» (пункт 2.32 глави 2 розділу ІІІ «Правил пожежної безпеки в Україні»), що ускладнить швидку та безпечку евакуацію людей під час пожежі з приміщень закладу, що в свою чергу може призвести до загибелі і травмування людей;

6. Люки виходів на горище зі сходових кліток не замінені на протипожежні 2-го типу, сертифіковані в Україні (пункт 2.3 глави ІІ розділу ІІІ, пункт 22 розділу ІІ «Правил пожежної безпеки в Україні»), що може спричинити загрозу життю та здоров`ю людей через швидке поширення вогню та продуктів горіння в приміщення будівлі;

Транспортне відділення м. Рівне, вул. С.Бандери, 2:

1. Приміщення будівлі не обладнано автоматичною пожежною сигналізацією, (пункт 1.2 глави 1 розділу V «Правил пожежної безпеки в Україні»), що унеможливлює виявлення пожежі на ранній стадії її розвитку, оповіщення людей про пожежу та організації евакуації, а також швидкої передачі сигналу про пожежу в підрозділ пожежно-рятувальної служби;

2. Приміщення будівлі не обладнані системою оповіщення про пожежу (пункт 1.2 глави 1 розділу V «Правил пожежної безпеки в Україні»), у разі виникнення пожежі призведе до невчасного інформування людей про пожежу, та не уможливить вчасну евакуацію, що в свою чергу може призвести до загибелі людей;

3. Не всі евакуаційні виходи позначені світловими покажчиками «Вихід» (пункт 2.32 глави 2 розділу ІІІ «Правил пожежної безпеки в Україні»), що ускладнить швидку та безпечку евакуацію людей під час пожежі з приміщень закладу, що в свою чергу може призвести до загибелі і травмування людей;

4. Стіни шляхів евакуації оздоблені горючим матеріалом (стеля) (пункт 2.23 глави 2 розділу ІІІ «Правил пожежної безпеки в Україні»), що ускладнить швидку та безпечну евакуацію людей під час пожежі з приміщень закладу та збільшує швидкість розповсюдження вогню та продуктів горіння, що в свою чергу може призвести до загибелі і травмування людей;

5. Пожежний кран-комплект не укомплектований пожежним рукавом однакового з ним діаметра та стволом, а також важелем для полегшення відкривання вентиля (підпункт 2 пункту 2.2 глави 2 розділу V «Правил пожежної безпеки в Україні»), що унеможливлює ліквідацію ймовірної пожежі на початковій стадії її виникнення та може призвести до загибелі і травмуванню людей;

6. Не здійснено технічне обслуговування і перевірку на працездатність шляхом пуску води з реєстрацією результатів перевірки у спеціальному журналі обліку технічного обслуговування пожежного кран-комплекту (підпункт 9 пункту 2.2 глави 2 розділу V «Правил пожежної безпеки в Україні»), у разі виникнення пожежі унеможливлює швидку ліквідацію ймовірної пожежі на початковій стадії її виникнення та може призвести до загибелі і травмування людей.

З метою усунення виявлених під час перевірки порушень щодо додержання (виконання) вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, позивач прийняв припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки № 52 зі строком виконання до 01.11.2021 року.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України від 05 квітня 2007 року № 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон № 877-V у редакції на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з частиною п`ятою статті 4 Закону № 877-V, виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду. Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Відповідно до частин шостої, сьомої статті 7 Закону № 877-V, за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт. На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

За змістом пункту 12 частини першої статті 67 Кодексу цивільного Захисту України, до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Згідно з частиною першою статті 68 КЦЗ України, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.

Частиною другою цієї статті встановлено, що у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Приписами статті 70 КЦЗ України визначено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від вимог, визначених нормативно-правовими актами або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Верховний Суд неодноразово у своїх постановах висловлювався про те, що захід реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг є виключним (крайнім) заходом, обрання якого є можливим у разі, якщо виявлені порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

При цьому, поняття «загроза життю та/або здоров`ю людини» є оціночним поняттям, яке лежить у сфері захисту населення, територій, навколишнього природного середовища та майна, функція контролю (нагляду) за чим, зокрема, покладена на позивача, посадові особи якого володіють спеціальними знаннями у цій сфері.

Відповідно до статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що право кожного на життя охороняється законом. Цей припис зобов`язує державу вживати належних заходів для захисту життя осіб, які знаходиться під її юрисдикцією. Слід зазначити, що це зобов`язання повинно тлумачитися як таке, що застосовується в контексті будь-якої діяльності, публічної чи ні, в якій право на життя може бути поставлене під сумнів.

Недодержання суб`єктами господарювання вимог у сфері техногенної та пожежної безпеки призводить до невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.

При обранні такого заходу реагування позивачем, як суб`єктом владних повноважень, і судом, відповідно, мають враховуватися принцип співмірності обраного заходу реагування тим порушенням, які виникли, та тим, які залишилися не усунутими на час розгляду справи, а також дотримання справедливого балансу між інтересами відповідача і публічними інтересами.

Під час прийняття судового рішення мають бути враховані не лише обставини і підстави, які спонукали позивача як суб`єкта владних повноважень звернутися до суду з позовом про застосування заходів реагування, але й ті, які існують на час ухвалення судового рішення. У протилежному випадку застосування заходів реагування, як виключного заходу, в судовому порядку поширюватиметься на всіх суб`єктів господарювання, відносно яких проведено перевірку і встановлено порушення, які за оцінкою спеціально уповноваженого органу, створюють реальну загрозу життю та/або здоров`ю людей. Втім, за своїм змістом і суттю застосування такого заходу, він застосовується до усунення виявлених порушень та існування реальної загрози життю та/або здоров`ю людей, у зв`язку із чим його застосування після усунення виявлених порушень втрачає той сенс, який законодавством покладений як основа і правова підстава його застосування.

Такий підхід викладений у постановах Верховного Суду від 21 жовтня 2019 року у справі № 810/4274/17, від 21 лютого 2020 року у справі № 815/6365/17, від 30 вересня 2020 року у справі № 580/34/19, від 01 грудня 2021 року у справі № 826/9226/16, від 16 червня 2022 року у справі № 640/10140/20.

Отже апеляційний суд зауважує, що особливістю цього спору є те, що суб`єктом господарювання, який перевірявся Головним управлінням ДСНС України у Рівненській області на предмет дотримання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, є заклад водопровідно-каналізаційного господарства - Рівненське обласне виробниче комунальне підприємство «Рівнеоблводоканал» і питання про застосування заходів реагування вирішується в умовах воєнного стану.

Апеляційний суд встановив те, що позивач просить зупинити експлуатацію будівель, зокрема адміністративного корпусу, виробничого корпусу та транспортного відділення за адресою: вул. С.Бандери, 2, м. Рівне.

Як зазначає відповідач у адміністративному корпусі знаходиться аварійно-диспетчерська служба, яка, згідно із положенням про неї, здійснює аварійне управління і керівництво експлуатацією систем водопостачання та каналізації в цілому та її окремими спорудами; забезпечення необхідних технологічних режимів роботи систем водопостачання і каналізації, контроль за проведенням аварійних робіт на мережах та спорудах.

У виробничому корпусі підприємства розміщуються водопровідно-насосна станція № 1, яка призначена для подачі питної води у мережу та яка забезпечує водопостачання центральної частини міста Рівне та 2 резервуари чистої питної води, з яких через насосну станцію постачається питна вода, а також виробнича база підприємства, механічна майстерня, побутові приміщення обслуговуючого персоналу.

У транспортному відділенні, зі слів відповідача, знаходяться транспортні засоби для обслуговування роботи відповідача, в тому числі для проведення ремонтних робіт та виїзду на аварії водопроводу.

Відтак, захід реагування у вигляді повного зупинення роботи вказаних будівель фактично призводить до зупинки роботи комунального підприємства щодо постачання води у центральну частину міста Рівного та обслуговування водопровідно-каналізаційної системи міста Рівного і інших населених пунктів Рівненської області, які обслуговує відповідач.

Зупинка роботи відповідача в умовах воєнного стану призведе до неможливості використання обладнання та засобів для постачання питної води і обслуговування водопровідно-каналізаційної системи міста Рівного і інших населених пунктів і може призвести до непердбачуваних наслідків техногенного характеру для населення міста Рівного і інших населених пунктів Рівненської області.

Ці твердження апеляційного суду зумовлені тим, що відповідач є природним монополістом щодо надання послуг очищення та постачання води; каналізації, відведення і очищення стічних вод на території Рівненської області.

На думку апеляційного суду, позивач обрав непропорційний спосіб реагування на допущені відповідачем порушення пожежної безпеки, не дотримавшись справедливого балансу між інтересами відповідача та, водночас, суспільними і публічними інтересами.

Крім того, апеляційний суд встановив, що певну частину виявлених під час перевірки порушень пожежної безпеки відповідач усунув, це зокрема стосується виявлених у адміністративному корпусі порушень: № 3 (дерев`яні елементи горищного покриття не оброблені засобами вогнезахисту); № 5 (приміщення не забезпечені первинними засобами пожежогасіння); № 8 (не всі евакуаційні виходи позначені світловими показчиками «Вихід»). Усунуто 3 з 10 порушень.

У виробничому корпусі відповідач усунув порушення: № 3 (дерев`яні елементи горищного покриття не оброблені засобами вогнезахисту); № 4 (приміщення не забезпечені первинними засобами пожежогасіння); № 5 (не всі евакуаційні виходи позначені світловими показчиками «Вихід»). Усунуто 3 з 6 порушень.

У транспортному відділенні відповідач усунув порушення: № 3 (дерев`яні елементи горищного покриття не оброблені засобами вогнезахисту); № 5 (пожежний кран-комплект не укомплектований пожежним рукавом однакового з ним діаметра та стволом, а також важелем для полегшення відкривання вентиля); № 6 (не здійснено технічне обслуговування та перевірку на працездатність пожежного кран-комплекту). Усунуто 3 з 6 порушень.

Інші виявлені позивачем порушення пожежної безпеки, зокрема, відсутність у вказаних будівлях системи оповіщення про пожежу та автоматичної пожежної сигналізації; відсутність протипожежних дверей у приміщенні архіву адміністративного корпусу, відсутність другого евакуаційного виходу з другого поверху адміністративного корпусу; відсутність протипожежних люків виходу на горище у виробничому корпусі, а також те, що стіни шляхів евакуації оздоблені горючими матеріалами, на думку апеляційного суду не є такими порушеннями, які створюють безпосередню загрозу життю та здоров`ю людей, а тому забороняти експлуатацію в цілому вказаних вище будівель, шляхом їх опечатування та відключення від електроенергії є недоцільним та, як зазначено вище, є непропорційним інтересам відповідача та, водночас, суспільним і публічним інтересам.

Тому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції врахував особливості цієї справи та статус відповідача в умовах воєнного стану і не застосував крайній захід реагування у вигляді повного зупинення роботи будівель Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Рівнеоблводоканал».

Зважаючи на наведені вище обставини та норми права, апеляційний суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28 червня 2023 року в справі № 460/11203/21 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених статтею 328 КАС України, за наявності яких постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Н. В. Бруновська
З. М. Матковська
Постанова складена 16.10.2023 року