Справа № 240/14737/21
Суддя: Шимонович Роман Миколайович
Дата ухвалення: 2023-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2023 року м. Житомир справа № 240/14737/21

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі

судді Шимоновича Р.М.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі та зобов`язання здійснити нарахування,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 10.06.2021 року №819 "Про застосування дисциплінарних стягнень";

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 11.06.2021 року №189 о/с в частині звільнення зі служби в поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Новоград-Волинського районного відділу поліції Головного управління поліції в Житомирській області за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) з 14.06.2021 року;

- поновити ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Новоград-Волинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області з 14.06.2021 року;

- зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 середній розмір грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 14.06.2021 року по день винесення рішення по справі включно;

- рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та нарахування і виплати суми грошового забезпечення за один місяць допустити до негайного виконання;

- встановити відповідачу строк для подання звіту про виконання рішення суду - один місяць з дня набрання рішенням законної сили.

В обгрунтування своїх вимог зазначає, що відповідач протиправно звільнив його зі служби в поліції за порушення службової дисципліни. Службове розслідування проводилось не за фактом вчинення дисциплінарного проступку, а за фактом внесення відомостей в ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, про що зазначено в наказі від 04.06.2021 року. Крім того, доказів вимагання та отримання ним неправомірної вигоди матеріали службового розслідування не містять. Висновок службового розслідування ґрунтується фактично на інформації, здобутій під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 215 вересня 2021 року дану справу прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 27 жовтня 2021 року.

27 жовтня 2021 року підготовче засідання відкладено на 01 грудня 2021 року за клопотанням представника позивача.

01 грудня 2021 року закрито підготовче провадження і призначено відкрите судове засідання на 22 грудня 2021 року.

22 грудня 2021 року суд постановив ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про подальший розгляд справи у письмовому провадженні.

Відповідачем подано відзив на позов, в якому він просить відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування відзиву зазначено, що матеріалами службового розслідування та складеним за його результатами висновком встановлено вчинення позивачем порушення службової дисципліни, що суперечать покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків; відповідач при проведенні службового розслідування не вирішував питання про обґрунтованість підозри в межах кримінального провадження, а лише перевірив обставини щодо наявності в діях позивача складу дисциплінарного проступку.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, оцінивши наведені сторонами доводи, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що позивач з 2015 року проходив службу в Національній поліції України. З січня 2021 року призначений на посаду оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Новоград-Волинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області.

Наказом Головного управління Національної поліції у Житомирській області від 10.06.2021 № 819 "Про застосування дисциплінарних стягнень" наказано за порушення службової дисципліни, невиконання вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18, частини першої статті 61 Закону України "Про Національну поліцію", пункту 1 частини першої статті 23, пунктів 1-2 частини першої статті 28 Закону України "Про запобігання корупції", пункту 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, застосувати до оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Новоград-Волинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 11.06.2021 №189 о/с звільнено зі служби в поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Новоград-Волинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області, з 14.06.2021 року на підставі пункту 6 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби). Підстава: наказ Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 10.06.2021 року № 819.

Позивач, вважаючи своє звільнення незаконним, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Перевіряючи правомірність оскаржуваних позивачем наказів про звільнення зі служби за вчинення дисциплінарного проступку, суд виходить з того, що правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію".

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

У частині 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію" передбачені обов`язки поліцейського зокрема: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Статтею 64 Закону України "Про Національну поліцію" визначена Присяга працівника поліції.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 19 Закону України "Про Національну поліцію", у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII затверджений Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно з ст. 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до частин 1-4 ст. 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Відповідно до ч. 7 ст. 19 Дисциплінарного статуту, у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Частиною 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту передбачено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3)сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

У відповідності до п. 3 ст. 22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України щодо виконання дисциплінарних стягнень - дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.

Підставою для застосування до поліцейського дисциплінарних стягнень, перелік яких визначено у ст. 13 Дисциплінарного статуту, є вчинення дисциплінарного проступку, тобто протиправних, винних дій чи бездіяльність, що полягає в порушенні поліцейським службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Перелічені у ст. 13 Дисциплінарного статуту види дисциплінарних стягнень застосовуються виходячи із обставин і характеру проступку, особи поліцейського, обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередньої поведінки поліцейського, його ставлення до служби, ступеня його вини.

Звільнення зі служби в поліції є найсуворішим видом дисциплінарного стягнення за порушення службової дисципліни та є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Наказом Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 11.06.2021 №189 о/с звільнено зі служби в поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Новоград-Волинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області, з 14.06.2021 року на підставі пункту 6 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби).

Зазначений наказ видано на підставі наказу Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 10.06.2021 року № 819.

Отже, для встановлення правомірності звільнення позивача зі служби в поліції, необхідно дослідити чи були правові підстави для винесення наказу про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Як слідує з наказу Головного управління Національної поліції у Житомирській області від 10.06.2021 № 819 "Про застосування дисциплінарних стягнень" такий винесено за порушення службової дисципліни, невиконання вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18, частини першої статті 61 Закону України "Про Національну поліцію", пункту 1 частини першої статті 23, пунктів 1-2 частини першої статті 28 Закону України "Про запобігання корупції", пункту 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Підставою для застосування до позивача дисциплінарного стягнення стали висновки службового розслідування, проведеного за фактом можливого порушення службової дисципліни старшим слідчим слідчого відділення Новоград-Волинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_2 та оперуповноваженим сектору кримінальної поліції цього ж підрозділу старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 , у зв`язку з їх затриманням у кримінальному провадженні № 0000060, початому за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.368 КК України.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15.03.2018 № 2337-VI11

Згідно зі статтею 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, службова дисципліна - це дотримання поліцейськими Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана ВРУ, актів президента України і КМУ, наказів Національної поліції України, нормативно - правових актів МВС України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

За змістом частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закон) України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського, зокрема бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки: поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу га запобігати вчиненню правопорушень; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; утримуватись від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувані їхні обов`язки, а також, які підривають авторитет Національної поліції України.

Статтею 11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України передбачено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить, за їх межі, порушенні обмежень і а заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (стаття 12 Дисциплінарного статуту НПУ).

Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту НПУ, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом МВС України від 07.11.2018 № 893 "Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України" затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі - Порядок №893), та Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєння поліцейським кримінального правопорушення; повідомлення поліцейському про підозру в учиненні ним кримінального правопорушення, якщо службове розслідування не було проведено на підставі абзацу другого цього пункту або якщо за його результатами не було встановлено дисциплінарного проступку; надходження подання спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції або припису Національного агентства з питань запобігання корупції, в якому міститься вимога щодо проведення службового розслідування з метою виявлення причин та умов, за яких стало можливим учинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення чи невиконання вимог Закону України "Про запобігання корупції".

Пунктом 4 Розділу V Порядку встановлено, що службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Відповідно до пунктів 1,2,5 Розділу VI Порядку, зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу. Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

У резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено; вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського в разі наявності в його діянні ознак дисциплінарного проступку.

Згідно з ч. 7, 8 ст. 19 Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України", у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції. Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Отже, обставини вчинення працівником поліції дисциплінарного проступку, який є підставою для застосування до нього дисциплінарного стягнення, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини працівника органів поліції, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні порушника складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Тобто, передумовою звільнення поліцейського за вчинення дисциплінарного правопорушення, пов`язаного зі здійсненням службової діяльності, має бути грубе порушення службової дисципліни, встановлене внаслідок службового розслідування, на підставі чого видається відповідний наказ, враховуючи відповідний висновок.

Так, матеріали справи свідчать, що 04.06.2021 начальником УКЗ ГУНП в Житомирській області полковником поліції ОСОБА_3 подано начальнику ГУНП в Житомирській області рапорт, зареєстрований за № 274 від 04.06.2021, про те, що до УКЗ ГУНП надійшла інформація, що цього ж дня, за місцем проживання фігурантки "З", у кримінальному провадженні від 19.01.2021 № 0000035 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, внесеного слідчим відділенням Новоград-Волинського районного управління поліції ГУНП, працівниками Територіального управління ДБР, розташованого в м. Хмельницькому, затримано старшого слідчого Слідчого відділення Новоград-Волинського РВП ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_2 та оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Новоград-Волинського РВП ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , які перебували на службі, у цивільному одязі, без вогнепальної зброї та спеціальних засобів.

З метою проведення своєчасного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин, на підставі зазначеного рапорту, у відповідності до вимог статей 14, 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-УІІІ, а також наказу МВС України від 07.11.2018 №893 "Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту України", наказом ГУНП в Житомирській області від 04.06.2021 № 682 призначено за вказаним фактом службове розслідування та утворено дисциплінарну комісію.

За результатами службового розслідування складено висновок "Про результати службового розслідування щодо можливого порушення службової дисципліни старшим слідчим слідчого відділення Новоград-Волинського РВП ГУНИ в Житомирській області капітаном поліції ОСОБА_2 та оперуповноваженим сектору кримінальної поліції цього ж підрозділу старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 у зв`язку з їх затриманням 04.06.2021 у кримінальному провадженні № 0000060, початому 27.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частішою 3 статті 368 КК України".

Службовим розслідуванням встановлено наступне.

Капітан поліції ОСОБА_2 , здійснював розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 19.01.2021 внесено до ЄРДР № 0000035 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 (Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання чи збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів) КК України. При цьому, старший лейтенант поліції ОСОБА_1 здійснював оперативний супровід вказаного кримінального провадження.

25.03.2021 та 30.03.2021 старший лейтенант поліції ОСОБА_1 виконуючи узгоджені з капітаном поліції ОСОБА_2 дії, під час зустрічей за місцем проживання ОСОБА_4 у квартирі АДРЕСА_1 висунув громадянці ОСОБА_4 вимогу надати неправомірну вигоду в сумі 2 500 доларів США за не притягнення її до кримінальної відповідальності в межах кримінального провадження № 0000035 від 19.01.2021.

04.06.2021 близько 11 години старший слідчий слідчого відділення Новоград-Волинського РВП ГУНП капітан поліції ОСОБА_2 та оперуповноважений сектору кримінальної поліції цього ж підрозділу старшин лейтенант поліції ОСОБА_1 , діючи за попередньою змовою групою осіб, під час зустрічі із ОСОБА_4 поблизу будинку АДРЕСА_2 , одержали від неї неправомірну вигоду в сумі 1 500 доларів США, яку ОСОБА_4 за вказівкою капітана поліції ОСОБА_2 передала старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 .

Після одержання неправомірної вигоди капітана поліції ОСОБА_2 та старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , які перебували на службі, у цивільному одязі, без вогнепальної зброї та спеціальних засобів затримано "на гарячому" працівниками Територіального управління Державного розслідувань, розташованого в м.Хмельницькому, під процесуальним керівництвом прокуратури Житомирської області, а неправомірну вигоду вилучено.

Цього ж дня капітана поліції ОСОБА_2 та старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 затримано у порядку статті 208 КПК України.

Отже, службовим розслідуванням встановлено, що старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , оперуповноважений сектору кримінальної поліції Новоград-Волинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області, порушив вимоги пунктів 1, 2 частини 1 статті 18, частини першої статті 61 Закону України "Про Національну поліцію", пункт 1 частини першої статті 23, пунктів 1-2 частини першої статті 28 Закону України "Про запобігання корупції", пункт 6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, оскільки своїми протиправними діями набув приватного інтересу, що спричинило виникнення реального конфлікту інтересів, чим вчинив дії, які підривають авторитет Національної поліції України.

27.04.2021 другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Житомир) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000060 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 (Прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди службовою особою) КК України.

Суд звертає увагу, що подія за участі старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 набула суспільного резонансу, про що свідчать публікації даних подій у засобах масової інформації на Інтернет на сайті.

До того ж, ні капітан поліції ОСОБА_2 , ні старший лейтенант поліції ОСОБА_1 з моменту, коли їм стало відомо про факт можливого отримання грошових коштів від ОСОБА_4 , що є потенційним конфліктом інтересів, у порушення вимог пунктів 1-2 частини першої статті 28 Закону України "Про запобігання корупції", не вжили заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів та не повідомили свого безпосереднього керівника.

Суд відмічає, що незалежно від результатів досудового розслідування кримінального провадження №0000060, затримання за підозрою у скоєнні корупційного злочину старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 працівниками Територіального бюро розслідувань, яке набуло значного суспільного резонансу зменшують довіру громадян до органів поліції.

Викладене свідчить, що вказаними діями позивача викликано суспільний резонанс та вчинено дії, які підривають авторитет Національної поліції України.

Статті 22, 24 Закону України "Про запобігання корупції" передбачають заборону особам, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону, використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах. Особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняні до них особи у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язані невідкладно вжити таких заходів: 1) відмовитися від пропозиції; 2) за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію; 3) залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників; 4) письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначено Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" (далі - Закон № 2337-VIII).

Частиною першою статті 1 Статуту визначено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку та правил, що такими нормативними актами передбачені.

Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності.

З тексту Присяги поліцейського, неухильне дотримання якої визначено законом, вбачається, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.

Порушення Присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Присяга поліцейського передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно.

Тобто, порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків поліцейським. Про несумлінність дій (бездіяльності) поліцейського свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.

Під час службового розслідування, зокрема, встановлено, що позивачем дано Присягу на вірність Українському народові, а 27.12.2017 позивач особисто ознайомився з пам`яткою щодо обмежень, пов`язаних зі службою в поліції, та вимогами антикорупційного законодавства, про що поставив свій підпис.

Таким чином, суд погоджується з висновком відповідача, що зазначена подія стала наслідком низьких ділових та моральних якостей ОСОБА_1 , недотримання ним вимог статей 1 Дисциплінарного статуту, ігнорування Закону України "Про Національну поліцію", Закону України "Про запобігання корупції" та безумовно призвела до підриву авторитету органів поліції, формування негативної думки у населення про поліцію та дискредитації звання працівника поліції, що, відповідно, свідчить про особисту недисциплінованість позивача та недотримання ним вимог законодавства, присяги працівника поліції та посадових обов`язків.

Суд наголошує, що законодавець висуває підвищені вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку. У свою чергу, недотримання поліцейським вищезазначених вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.

Виходячи з правового регулювання спірних відносин, позивач, у силу своїх службових обов`язків, зобов`язаний не допускати зв`язків, що ганьблять звання працівника поліції або підривають авторитет поліції, інших відносин, які носять корисливий або протиправний характер.

Суд звертає увагу, що як вбачається зі змісту висновку службового розслідування та спірних наказів, позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності саме за порушення службової дисципліни, яке виразилось у недотриманні ряду нормативно-правових приписів та за вчинення дій, які підривають авторитет поліції і набули значного суспільного резонансу, а не за встановлення факту отримання неправомірної вигоди.

Оскільки підставою для звільнення позивача зі служби в поліції стали обставини порушення позивачем службової дисципліни, то у межах розгляду цієї справи судом не досліджується питання наявності або відсутності вини в діях позивача щодо вчинення злочину, а надається правова оцінка обставинам наявності або відсутності вчинення саме дисциплінарного проступку, дотриманню відповідачем процедури притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

При цьому, наявність факту притягнення до кримінальної відповідальності або відсутність такого факту не спростовує можливості притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності за відповідних підстав.

Законодавець розрізняє окремі види юридичної відповідальності поліцейського за вчинення протиправних діянь, зокрема, у розрізі кримінально-правого та дисциплінарно-правового аспектів.

Кримінальна відповідальність поліцейського настає у випадках вчинення ним кримінального правопорушення, а порядок застосування такого виду юридичної відповідальності визначено Кримінальним процесуальним кодексом України.

Натомість, як визначено частиною 2 статті 19 Закону України "Про Національну поліцію", підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Дисциплінарна та кримінальна відповідальність поліцейського є окремими видами юридичної відповідальності, порядок та підстави притягнення поліцейських до конкретного виду юридичної відповідальності здійснюється за окремими процедурами, урегульованими різними нормативно-правовими актами.

Поняття "службова дисципліна" містить в собі не лише обов`язок особи належним чином виконувати свої службові обов`язки, а і обов`язок дотримуватися положень чинного законодавства України та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, вважає помилковими доводи позивача про неправомірність накладення на позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення з займаної посади, у зв`язку із відсутністю факту вчиненого ним діяння, оскільки такий спростовується висновком службового розслідування.

При цьому, обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення, який, приймаючи рішення про обрання конкретного виду дисциплінарного стягнення, повинен урахувати, зокрема, тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, попередню поведінку особи, її ставлення до виконання посадових обов`язків тощо. Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в Національній поліції України є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 12 грудня 2019 року у справа №816/70/16, від 01 квітня 2020 року у справа №806/647/15, від 21 січня 2021 року у справі № 826/4681/18.

Аналіз змісту висновку службового розслідування, який став підставою для винесення спірних у цьому провадженні наказів, дозволяє дійти висновку, що результати цього службового розслідування ґрунтуються на самостійних правових підставах.

При цьому, як слідує з висновку службового розслідування, дисциплінарна комісія ГУНП в Житомирській області не надавала правову оцінку правомірності вигоди (у вигляді грошових коштів в сумі 1500 доларів США), яку 04.06.2021 отримали капітан поліції ОСОБА_2 та старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , не оцінювала належність, допустимість, достовірність та повноту доказів у кримінальному провадженні, не встановлювала вину поліцейських у вчиненні злочинів. Зазначене належить до повноважень слідчого та прокурора, які відповідно здійснюють досудове розслідування та процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000060, а також суду - після надходження обвинувального акту.

Таким чином, суд вважає, що висновок про порушення позивачем службової дисципліни, що виразилось у недотриманні принципів діяльності поліцейського та вчиненні дій, не сумісних з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейських, є обґрунтованим.

Матеріалами службового розслідування підтверджено факт порушення позивачем службової дисципліни, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що відповідачем обґрунтовано та правомірно застосовано до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Таким чином, враховуючи тяжкість проступку, наслідки проступку, які, як правильно зазначив відповідач, фактично підривають довіру та авторитет до органів Національної поліції, суд вважає правомірним притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

В свою чергу, відсутність кримінального провадження чи обвинувального вироку суду ніяким чином не ототожнюється з відсутністю в діях особи порушення службової дисципліни. Кримінальна та дисциплінарна відповідальність є різними і самостійними видами відповідальності особи.

Таким чином, призначене дисциплінарне стягнення є пропорційним вчиненому дисциплінарному проступку, таким що застосоване у відповідності із вимогами Дисциплінарного статуту та Закону України "Про Національну поліцію".

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 28.10.2021 у справі №520/1578/2020, від 22.07.2021 у справі №806/796/16, від 10.06.2021 у справі №420/241/20.

Предметом спору в цій справі є накази відповідача, які належало оцінити на предмет їх відповідності вимогам частини другої статті 2 КАС України, а саме: чи прийняті вони 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указана норма основного закону означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

"На підставі" означає, що суб`єкт владних повноважень: повинен бути утвореним у порядку, визначеному Конституцією та законами України; зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

"У межах повноважень" означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення та вчиняти дії відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх.

"У спосіб" означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

Крім цього, у контексті оцінки доводів касаційної скарги Верховний Суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин та досліджених доказів, суд вважає, що на позивача правомірно накладено дисциплінарне стягнення у виді звільнення з займаної посади у зв`язку із наявністю факту вчиненого ним діяння, тому підстави для поновлення позивача на службі в органах Національної поліції відсутні.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що при прийнятті оскаржуваних наказів відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлений законом, добросовісно та розсудливо, з урахуванням всіх обставин справи, а тому відсутні підстави для визнання їх протиправними та скасування.

Оскільки позовні вимоги про поновлення позивача на посаді та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними від вимог про скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення зі служби, відтак підстави для їх задоволення також відсутні.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем доведено правомірність оскаржуваних наказів, прийнятих відносно позивача, відтак, суд відмовляє у задоволенні позову у повному обсязі.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Житомирській області (Старий бульвар, 5/37, м. Житомир, 10008, ) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі та зобов`язання здійснити нарахування відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.М.Шимонович