Справа № 160/25618/23
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2023-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

18 жовтня 2023 року Справа № 160/25618/23

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Сидоренко Д.В., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Дніпропетровського обласного територіального центра комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

04.10.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Дніпропетровського обласного територіального центра комплектування та соціальної підтримки, в якому позивач просить:

- визнати протиправними дії Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо виготовлення довідок про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2020, 01.01.2021 та 01.01.2022, які полягають у визначенні надбавки за особливості проходження служби у розмірі - 0%, премії - 10%;

- зобов`язати Дніпропетровський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нові довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2020, 01.01.2021 та 01.01.2022, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військове звання, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020, 01.01.2021 та 01.01.2022 на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з включенням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення: надбавки за особливості проходження служби - 65%, надбавки за вислугу років - 50%, надбавку військовослужбовцям, які працюють в умовах режимних обмежень - 15%, премії - 35%, для проведення перерахунку основного розміру пенсії з 01.02.2020, 01.02.2021 та 01.02.2022.

Ухвалою суду 09.10.2023 року позовну заяву залишено без руху із наданням десятиденного строку на усунення недоліків шляхом надання документу про доплату судового збору у сумі 3220,80 грн. (квитанції установи банку або відділення зв`язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення) за позов, який містить три вимоги немайнового характеру або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

11.10.2023 року від представника позивача надійшла уточнена позовна заява, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо виготовлення довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2022, які полягають у визначенні надбавки за особливості проходження служби у розмірі - 0%, премії - 10%;

- зобов`язати Дніпропетровський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2022, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військове звання, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022 на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з включенням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення: надбавки за особливості проходження служби - 65%, надбавки за вислугу років - 50%, надбавку військовослужбовцям, які працюють в умовах режимних обмежень - 15%, премії - 35%, для проведення перерахунку основного розміру пенсії з 01.02.2022.

Також, 11.10.2023 року представником позивача подано заяву щодо сплати судового збору, в якій зазначено, що на розгляд Великої Палати Верховного Суду було поставлене питання: чи має суд право вимагати повторної сплати судового збору за місцем розгляду справи з урахуванням того, що позивач не позбавлений можливості повернути помилково сплачений судовий збір, у зв`язку з порушенням „правил підсудності, на підставі абзацу 1 пункту 5 Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 03 вересня 2013 року № 787, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 вересня 2013 року за № 1650/24182 (далі - Порядок № 787). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.01.2023 року по справі №170/129/21 (провадження № 14-97цс22) зазначила, що суд, який отримав матеріали позову (заяви, скарги), не вправі вимагати повторної сплати судового збору за його реквізитами, оскільки визначальним є сам факт надходження суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, а незалежно від того, на реквізити якого суду сплачений судовий збір, він зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Відтак, виходячи з аналізу зазначеного законодавства, немає підстав вважати, що судовий збір при передачі справи іншому суду повинен сплачуватись повторно на рахунок того суду, де справа розглядається фактично. Перерозподіл сплачених коштів може здійснюватися ДСА України у визначеному нею порядку або у порядку, визначеному іншим компетентним органом держави. Оскільки Велика Палата Верховного Суду виснувала, що судовий збір у справі є сплаченим з моменту зарахування до спеціального фонду Державного бюджету України, незалежно від того, на реквізити якого суду він сплачений, та враховуючи технічну можливість перекріпити вказану квитанцію до справи №160/25618/23 (така практика наявна та неодноразово здійснювалася в даному суді), просить перенести відомості зі сплати судового збору у розмірі 1073 грн. 60 коп. зі справи № 160/24177/23 (суддя Кадникова Г.В) до справи №160/25618/23 (суддя Сидоренко Д.В.).

Розглянувши документи позивача, які надійшли на виконання вимог ухвали суду про залишення позову без руху, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В ухвалі суду від 09.10.2023 року судом зазначено, що до позовної заяви позивачем долучено квитанцію №9586-9945-1459-0520 від 20.09.2023 року про сплату суми судового збору в розмірі 1073,60 грн. Згідно інформаційної довідки Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.10.2023 року №1692, матеріали справи №160/25618/23 (суддя Сидоренко Д.В.), за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, містять платіжне доручення про сплату судового збору від 20.09.2023 року № 9586-9945-1459-0520 АТ "ТАСКОМБАНК" на суму 1073,60 грн., за подання адміністративного позову до Дніпропетровського окружного адміністративного суду. Станом на 05.10.2023 року зазначене вище платіжне доручення прикріплено та обліковується у КП "ДСС" за адміністративною справою № 160/24177/23, яка перебуває в провадженні судді Кадникової Г.В. Відтак, дана квитанція №9586-9945-1459-0520 від 20.09.2023 року не підтверджує сплату судового збору в межах позовної заяви поданої позивачем 04.10.2023 року (справа №160/25618/23).

Щодо посилання представника позивача на постанову Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2023 року у справі №170/129/21, суд зазначає, що в ній висловлено висновок щодо того, що у разі передачі (направлення) справи з одного суду до іншого у зв`язку з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності) відсутня потреба у повторній сплаті судового збору.

Позивачем при зверненні з позовною заявою до Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/24177/23 (суддя Кадникова Г.В.) було сплачено судовий збір згідно квитанції від 20.09.2023 року №9586-9945-1459-0520 АТ "ТАСКОМБАНК" на суму 1073,60 грн., яка долучено до матеріалів позову. Звертаючись знову з позовом до Дніпропетровського окружного адміністративного суду вже у справі №160/25618/23 (суддя Сидоренко Д.В.) позивачем до матеріалів позову долучено ту ж саму квитанцію від 20.09.2023 року №9586-9945-1459-0520 АТ "ТАСКОМБАНК" на суму 1073,60 грн.

В даному випадку, відсутній факт передачі (направлення) справи з одного суду до іншого у зв`язку з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності), та відповідно відсутні підстави у застосуванні висновку Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2023 року у справі №170/129/21 щодо відсутності потреби у повторній сплаті судового збору.

Вищезазначений висновок Великої Палати Верховного Суду ґрунтуються також на тому, що виходячи з термінології Порядку № 787 кошти судового збору, що сплачені позивачем на рахунок певного суду, вважаючи, що справа підсудна саме цьому суду, не відносяться до коштів, які повертаються на підставі цього порядку, за винятком випадків, коли судовий збір на рахунок суду, що передав справу за підсудністю до іншого суду, сплачено у більшому розмірі, а саме у розмірі, що перевищує розмір судового збору, встановленого законом (п.51 постанови), тобто на відсутності правового механізму повернення коштів.

В даному випадку, згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою суду від 25.09.2023 року у справі №160/24177/23 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/113692085) позовну заяву ОСОБА_1 , у зв`язку з її відкликанням, повернуто позивача.

Згідно з положеннями КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач до відкриття провадження в адміністративній справі подав заяву про її відкликання (п.2 ч.4 ст.169 КАС України).

Статтею 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, повернення заяви.

Відтак, наявний правовий механізм повернення таких коштів та позивач не позбавлений права звернутись із заявою про повернення суми сплаченого судового збору у зв`язку з поверненням позовної заяви.

Враховуючи вище викладене, позивачем не надано доказів сплати судового за звернення до суду з позовом в якій заявлено одну вимогу немайнового характеру (згідно уточненого позову).

З огляду на викладене, станом на 13.10.2023 року вимоги ухвали суду про залишення позову без руху не виконані.

Відповідно до ч.2 ст.14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Пунктом 1 ч.4 ст.169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем вимоги ухвали суду від 09.10.2023 року про залишення позовної заяви без руху, станом на 13.10.2023 року не виконано, тому, дана позовна заява з копіями доданих до неї документів, підлягає поверненню позивачу.

Відповідно до ч.5 ст.169 КАС України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Згідно з ч.6 ст.169 КАС України, про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху або про повернення позовної заяви надсилається особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення. Копія позовної заяви залишається в суді.

Керуючись статтями 14, 126, 131, 160, 161, 169, 171, 242-243, 248, 251, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Дніпропетровського обласного територіального центра комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви, разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч.8 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена в порядку та у строки встановлені ст.ст.295, 297 цього Кодексу.

Суддя Д.В. Сидоренко