Справа № 420/20015/23
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2023-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/20015/23

Головуючий І інстанції: Завальнюк І.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Косцової І.П., Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2023 року (м.Одеса, дата складання повного тексту ухвали суду - 09.08.2023р.) про відмову у відкритті провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправним дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

04.08.2023р. ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Одеського ОТЦК та СП, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо встановлення в підготовлених та направлених до ГУ ПФУ в Одеській області для перерахунку його пенсії довідці від 19.05.2023р. №ЮО105101 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2021р., довідці від 19.05.2023р. №ЮО105101 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2022р. та довідці від 19.05.2023р. №ЮО105101 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023р., виданих на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.04.2023р. у справі №420/3242/23, розмірів надбавки за особливості проходження служби в розмірі 1% (посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням і надбавки за вислугу років) та премії в розмірі 10% (посадового окладу);

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та подати до ГУ ПФУ в Одеській області нові довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку його пенсії станом на 01.01.2021р., на 01.01.2022р. та на 01.01.2023р. із зазначенням у довідках посадового окладу, окладу за військовим званням, інших щомісячних видів грошового забезпечення у розмірах, що визначені в довідках від 19.05.2023р. №ЮО105101 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2021р., від 19.05.2023р. №ЮО105101 - станом на 01.01.2022р. та від 19.05.2023р. №ЮО105101 - станом на 01.01.2023р. відповідно, та з визначенням в нових довідках надбавки за особливості проходження служби в розмірі 65% (посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням і надбавки за вислугу років), і премії станом на 01.01.2021р. та на 01.01.2022р. в розмірі 35% і станом на 01.01.2023р. в розмірі 140% (посадового окладу), обчислених з урахуванням розмірів встановлених окладів, для здійснення перерахунку пенсії.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідачем, на виконання судового рішення від 13.04.2023р. у справі №420/3242/23 було видано довідки від 19.05.2023р. №ЮО105101 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2021р., станом на 01.01.2022р. та станом на 01.01.2023р., в яких надбавка за особливості проходження служби обчислена в розмірі 1% від відповідних сум окладів, і премія обчислена в розмірі 10% від відповідних сум окладів. У свою чергу, як вбачається з листа Одеського ОТЦК та СП від 31.05.2023р. №943/10528, за відповідною до посади позивача, яку він обіймав на день звільнення з військової служби, посадою військовослужбовцям Збройних Сил України надбавку за особливості проходження служби встановлено станом на 01.01.2021р., на 01.01.2022р. та на 01.01.2023р. в розмірі 65% (посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням і надбавки за вислугу років), а щомісячну премію станом на 01.01.2021р., на 01.01.2022р. в розмірі 35% та станом на 01.01.2023р. в розмірі 140% (посадового окладу). Зважаючи на безпідставне зниження ІНФОРМАЦІЯ_2 у нових довідках розмірів додаткових видів грошового забезпечення та незастосування ним відповідних розмірів, встановлених у відсотках для відповідних категорії військовослужбовців Збройних Сил України за відповідною посадою, позивач повторно звернувся до адміністративного суду із даним позовом.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2023 року у відкритті провадження в адміністративній справі №420/20015/23 - відмовлено на підставі п.2 ч.1 ст.170 КАС України.

Не погоджуючись із вищевказаною ухвалою, позивач 18.08.2023р. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 09.08.2023р. та направити справу до суду першої інстанції для продовження її розгляду по суті.

Апелянт вказує на те, що суд 1-ї інстанції, відмовляючи у відкритті провадження, належним чином не встановив змісту рішення у справі №420/3242/23, предмету позову у цій справі, підстав та обставин, що розглядалися у цій справі судом. Так, позивачем у справі №420/20015/23 заявлено дві позовні вимоги щодо протиправності дій відповідача, які полягають у встановленні в виготовлених довідках розмірів надбавки за особливості проходження служби в розмірі - 1% (посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням і надбавки за вислугу років) та премії в розмірі - 10% (посадового окладу), а також видачі нових довідко з визначенням у них надбавки за особливості проходження служби в розмірі - 65% (посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням і надбавки за вислугу років) та щомісячної премії в розмірі - 35%.

При цьому, відповідач, за відсутності відповідного судового рішення, яке б за своїм змістом перешкоджало б Одеському ОТЦК та СП діяти протиправно, шляхом зменшення в виданих на виконання судового рішення довідках розмірів надбавки за особливості проходження служби та премії, встановивши їх у розмірах 1% та 10% відповідно та зобов`язувало відповідача встановити в нових довідках належні розміри надбавки та премії, не мав іншого способу захисту, як шляхом звернення до суду з новим адміністративним позовом.

Ухвалами П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.09.2023р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження.

05.09.2023р. матеріали справи надійшли до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Відповідач, належним чином повідомленим про розгляд даної справи, правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Згідно з ч.1 ст.308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.311 та ч.1 ст.312 КАС України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення у межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів доходь висновку про наявність підстав для її задоволення.

Як передбачено п.6 ч.1 ст.171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або ж відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

У той же час, п.2 ч.1 ст.170 КАС України регламентовано те, що суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Положення зазначеної норми передбачають чіткий перелік умов, за яких суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що, у даному випадку, позивач не погоджується з діями Одеського ОТЦК та СП, вчиненими на виконання рішення суду від 13.04.2023р. у справі №420/3242/23, щодо змісту виданих на виконання цього рішення довідок, зазначаючи саме про помилковість встановлення ним у довідках розмірів надбавки за особливості проходження служби в розмірі - 1% (посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням і надбавки за вислугу років) та премії в розмірі - 10% (посадового окладу). Тому, не погоджуючись із таким діями, позивач повинен був звернутися до суду із заявою в порядку ст.383 КАС України у межах справи №420/3242/23, а не з новим адміністративним позовом.

Разом із тим, судова колегія вважає наведений висновок суду 1-ї інстанції необґрунтованим, безпідставним та передчасним, з огляду на наступне.

Завданням адміністративного судочинства, за приписами ч.1 ст.2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як передбачено у ст.129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч.ч.2,3 ст.14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За приписами ст.370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

У відповідності до ч.1 ст.383 КАС України, особа - позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Згідно з ч.6 ст.383 КАС України, за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому ст.249 цього Кодексу.

Системний аналіз вищезазначених норм права свідчить, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований, у т.ч., приписами ст.383 КАС України, має на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами його застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень або дій суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із невиконанням судового рішення у відповідній справі, що має бути підтверджено відповідними доказами.

Так, наявність у КАС України спеціальних положень, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання адміністративного позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється у порядку, передбаченому КАС України (ст.383 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення, яке набрало законної сили. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Таким чином, як вірно зазначив суд 1-ї інстанції, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. Даний порядок оскарження дій суб`єкта владних повноважень, вчинених на виконання судового рішення, є більш оптимальним для особи, яка вважає що її права порушені, з огляду, зокрема, на ч.5 ст.383 КАС України, відповідно до якої, розгляд такої заяви здійснюється судом протягом 10 днів, з дня її отримання.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм права вже була висловлена Верховним Судом у постанові від 20.02.2019р. у справі №806/2143/15 та від 21.12.2020р. у справі №440/1810/19.

За обставинами справи №420/3242/23, позивач перебуває на обліку у ГУ ПФУ в Одеській області та отримує пенсію на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

06.02.2023р. позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив підготувати та подати до ГУ ПФУ в Одеській області довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивачу станом на 01.01.2021р., на 01.01.2022р. та на 01.01.2023р. з встановленням в оновлених довідках посадового окладу і окладу за військовим званням, обчислених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2021р., на 01.01.2022р. та на 01.01.2023р. відповідно, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з зазначенням інших щомісячних видів грошового забезпечення в розмірах у відсотках, встановлених для відповідної категорії військовослужбовців за відповідною посадою, для здійснення обчислення та перерахунку пенсії з 01.02.2021р., з 01.02.2022р. та з 01.02.2023р.

Однак, відповідач листом від 09.02.2023р. за № 943/2547 відмовив позивачу у задоволенні його заяви та повідомив, що у нього не виникло право на проведення перерахунку призначеної пенсії з 01.01.2021р., з 01.01.2022р. та з 01.01.2023р., та, як наслідок, у відповідача не виникали законні підстави на здійснення підготовки запитуваних довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку його пенсії.

Не погоджуючись із такими діями відповідача, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

13.04.2023р. Одеський окружний адміністративний суд своїм рішенням у справі №420/3242/23 зобов`язав Одеський ОТЦК та СП підготувати та подати до ГУ ПФУ в Одеській області довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивачу станом на 01.01.2021р., на 01.01.2022р., на 01.01.2023р. з встановленням у довідках посадового окладу і окладу за військовим званням, обчислених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2021р., на 01.01.2022р., на 01.01.2023р. відповідно, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з зазначенням інших щомісячних видів грошового забезпечення в розмірах у відсотках, встановлених для відповідної категорії військовослужбовців за відповідною посадою станом на 01.01.2021р., на 01.01.2022р. та на 01.01.2023р., обчислених з урахуванням розмірів встановлених окладів, для здійснення перерахунку пенсії відповідно з 01.02.2021р., з 01.02.2022р. та з 01.02.2023р.

Що ж до встановлення конкретних розмірів та видів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, то суд першої інстанції зазначив, що цей спір виник з приводу обов`язку відповідача видати оновлені довідки для перерахунку пенсії позивача, а не з приводу змісту цих довідок, а тому у задоволенні позову в частині вимог щодо визначення розміру складових грошового забезпечення - відмовив. Відповідно, суд вказав, що вимоги позивачем у цій частині заявлено передчасно.

Рішення суду залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01.08.2023р. та набрало законної сили.

На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.04.2023р. у справі №420/3242/23 відповідачем 19.05.2023р. виготовлено відповідно довідки №ЮО105101 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2021р., станом на 01.01.2022р. та станом на 01.01.2023р., в яких надбавка за особливості проходження служби обчислена в розмірі 1% від відповідних сум окладів, і премія обчислена в розмірі 10% від відповідних сум окладів.

Тобто, на переконання судової колегії, відповідачем судове рішення у справі №420/3242/23 фактично було виконано в повному обсязі, що не заперечується сторонами у справі.

Варто зазначити про те, що неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.

Позови вважаються тотожними лише тоді, коли в них співпадають сторони, предмет, а також підстави, тобто коли дані позови повністю збігаються за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

У випадку зміни хоча б одного з цих елементів позови вважаються не тотожними.

Предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. Вказана вимога повинна мати правовий характер, тобто бути врегульованою нормами матеріального права, а також підпадати під адміністративну юрисдикцію.

Підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин.

Відтак, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає і обґрунтовує у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов та зазначає, які ж саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Визначення змісту та обсягу позовних вимог, що підлягають судовому захисту, є диспозитивним правом позивача. При цьому, підстави, з якими позивач пов`язує виникнення у нього права на звернення до суду і задоволення його вимог, визначаються позивачем самостійно.

Виходячи із предмету та підстав даного адміністративного позову та у справі №420/3242/23, а також враховуючи зміст судового рішення від 13.04.2023р. у справі №420/3242/23, колегія суддів вважає, що такі не є тотожними, що, у свою чергу, виключає розгляд заявлених у межах даної справи позовних вимог в порядку ст.383 КАС України.

Так, суд 1-ї інстанції у справі №420/3242/23 (рішення суду набрало законної сили) дійшов висновку, що позивач має право на перерахунок пенсії, що передбачене ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та на отримання довідки встановленого зразка від відповідача для подальшого здійснення такого перерахунку пенсійним органом.

У згаданій справі судом вирішувалося питання виключно щодо наявності підстав для видачі оновлених довідок станом на 01.01.2021р., 01.01.2022р. та 01.01.2023р. з визначенням посадового окладу і окладу за військовим званням, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт. При цьому, як вбачається зі змісту самого рішення суду від 13.04.2023р., суд першої інстанції під час розгляду адміністративної справи №420/3242/23 не досліджував питання розмірів та видів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, посилаючись на передчасність заявлених вимог.

Вказане не було предметом правової оцінки судом у справі №420/3242/23.

Разом із тим, моментом виникнення спірних правовідносин у даній адміністративній справі, є ймовірне порушення прав позивача після отримання відповідних довідок Одеського ОТЦК та СП від 19.05.2023р., з розміром грошового забезпечення в яких останній не погодився.

Отже, незгода з такими діями Одеського ОТЦК та СП, зокрема, розміром і видами щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, включеними у нові довідки, є самостійною підставою для звернення ОСОБА_1 до суду з адміністративним позовом.

Подібний правовий підхід узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 15.12.2022р. у справі №460/3473/21, від 23.01.2023р. у справі №340/3391/22, від 31.01.2023р. у справі №340/3391/22, від 13.03.2023р. у справі №560/11003/22, від 14.09.2023р. у справі №160/16055/22 та багатьох інших.

Враховуючи наведене, судова колегія зазначає про безпідставність висновків суду 1-ї інстанції стосовно обрання позивачем невірного способу захисту свого права та, як наслідок, необхідність вирішення питання, порушеного в цьому позові, в порядку ст.383 КАС України.

За правилами ст.320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, та направлення справи для продовження розгляду до суду 1-ї інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

У відповідності до ч.3 ст.312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала Одеського окружного адміністративного суду скасуванню, а справа - направленню до того ж суду для продовження розгляду по суті.

Керуючись ст.ст.171,241,243,308,311,312,320,321,322,325,328 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2023 року - скасувати та направити справу №420/20015/23 до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено: 18.10.2023р.

Головуючий у справі

суддя-доповідач: Ю.В. Осіпов

Судді: І.П. Косцова

В.О. Скрипченко