Справа № 580/2010/23
Суддя: Єгорова Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/2010/23 Суддя (судді) першої інстанції: Рідзель О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Єгорової Н.М.,

суддів - Коротких А.Ю., Чаку Є.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25 травня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2023 року позивач - ОСОБА_1 звернулась до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яким просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 08 лютого 2023 року № 70 щодо відмови позивачу у призначенні пенсії державного службовця відповідно до п. 10 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року №889-VIII;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби період з моменту прийняття присяги посадової особи місцевого самоврядування до звільнення з посади начальника служби у справах неповнолітніх, тобто з 01 серпня 2001 року до 22 липня 2003 року, та призначити їй пенсію, як державному службовцю, відповідно до розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року №889-VIII та ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ з моменту звернення із заявою, а саме 12 січня 2023 року.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 25 травня 2023 року позов задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 08 лютого 2023 року №70 про відмову у здійсненні переведення ОСОБА_1 з пенсії, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на пенсію за віком державного службовця відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 період роботи з 01 серпня 2001 року до 22 липня 2003 року, та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12 січня 2023 року №942 про переведення її на пенсію за віком державного службовця і прийняти рішення з урахуванням висновків суду у цій справі.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Додатково наголосив, що судом першої інстанції залишено поза увагою, те що станом на 01 травня 2016 року у позивача відсутній стаж державного службовця передбачений Порядком призначення пенсій деяким категоріям осіб, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року №622, на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ, а посадові особи органів місцевого самоврядування не є державними службовцями.

У межах встановленого судом строку відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, відповідно до копії пенсійного посвідчення від 26 травня 2014 року серія НОМЕР_1 ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності.

12 січня 2023 року позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області з заявою про перехід на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 08 лютого 2023 року №70 відмовлено позивачу в переході з пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу". Також зазначено, що згідно з записами в трудовій книжці позивач працювала на посадах державної служби з 17 червня 1996 року по 31 липня 2001 року та з 22 листопада 2011 року по 31 березня 2022 року. Стаж роботи на посадах державної служби становить 15 років 5 місяців 25 днів.

Вважаючи протиправним рішення про відмову в призначенні пенсії державного службовця позивач звернулась до суду з позовом.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що період роботи позивача з 01 серпня 2001 року до 30 вересня 2001 року на посаді головного спеціаліста у справах неповнолітніх Придніпровського райвиконкому м. Черкаси, з 01 жовтня 2002 року на посаді в.о. начальника служби у справах неповнолітніх та з 18 листопада 2003 року до 22 липня 2003 року на посаді начальника служби у справах неповнолітніх підлягає зарахуванню до стажу, який дає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу".

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII).

Відповідно до п. 2 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-XII (далі - Закон № 3723-XII), крім ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених у п. 10 і 12 цього розділу.

Зокрема, п. 10, 12 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Частиною 1 ст. 37 Закону № 3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону № 1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Як встановлено судом, відповідно до копії рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 08 лютого 2023 року №70 ОСОБА_1 працювала на посадах державної служби з 17 червня 1996 року по 31 липня 2001 року та з 22 листопада 2011 року по 31 березня 2022 року, стаж роботи на посадах державної служби становить 15 років 5 місяців 25 днів.

В обґрунтування апеляційної скарги, апелянт наголосив, що посадові особи органів місцевого самоврядування не є державними службовцями, а тому зазначений стаж не підлягає зарахуванню до стажу державної служби.

Згідно з копією трудової книжки ОСОБА_1 від 17 листопада 1983 року серія НОМЕР_2 остання 01 серпня 2001 року прийняла присягу посадової особи місцевого самоврядування та працювала на посаді головного спеціаліста у справах неповнолітніх Придніпровського райвиконкому м. Черкаси, з 01 жовтня 2002 року призначена на посаду в.о. начальника служби у справах неповнолітніх, з 18 листопада 2000 року призначена на посаду начальника служби у справах неповнолітніх, 22 липня 2003 року звільнена із займаної посади.

Для призначення пенсії державного службовця відповідно до Закону № 3723-ХІІ стаж державної служби обраховується відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року № 283 "Про порядок обчислення стажу державної служби".

Відповідно до п. 2 зазначеного Порядку обчислення стажу державної служби, до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Стаття 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" від 07 червня 2001 року №2493-ІІІ встановлює категорії посад в органах місцевого самоврядування, відповідно до яких: шоста категорія - посади керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів міських (міст районного значення), сільських, селищних рад, керівників структурних підрозділів виконавчого апарату районних та секретаріатів районних у містах Києві та Севастополі рад та їх заступників, керівників управлінь, відділів та інших структурних підрозділів виконавчих органів міських (міст районного значення), районних у містах рад та їх заступників, помічників голів, радників, консультантів, начальників секторів, головних бухгалтерів, спеціалістів управлінь, відділів, інших структурних підрозділів виконавчих органів міських (міст обласного значення та міста Сімферополя) рад, старост.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що посади на яких позивач перебувала в органах місцевого самоврядування відносяться до зазначеної категорії та підлягають до зарахування до стажу державної служби.

Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом в постановах від 13 травня 2021 року у справі № 623/198/17, від 29 вересня 2022 року у справі № 234/6967/17 та від 09 травня 2023 року у справі № 560/928/20.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області - залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25 травня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач Н.М. Єгорова

Судді А.Ю. Коротких

Є.В. Чаку