Справа № 300/3206/23
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2023-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 рокуЛьвівСправа № 300/3206/23 пров. № А/857/15983/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Шевчук С. М.
суддів -Кухтея Р. В.
Носа С. П.
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2023 року у справі № 300/3206/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення певних дій,

місце ухвалення судового рішення м. Івано-Франківськ
Розгляд справи здійснено за правиламиспрощеного позовного провадження
суддя у І інстанціїМикитюк Р.В.
дата складання повного тексту рішенняне зазначена

ВСТАНОВИВ:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2023 року у справі № 300/3206/23 задоволено позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області (, вул. Академіка Гнатюка, 29, м. Івано-Франківськ, 76000) про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій.

Визнано протиправними дії Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області щодо відмови у прийнятті у ОСОБА_1 декларації про відмову від іноземного громадянства.

Зобов`язано Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області (, вул. Академіка Гнатюка, 29, м. Івано-Франківськ, 76000) повторно розглянути звернення ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) від 05.05.2023 щодо прийому декларації про відмову від іноземного громадянства, із врахуванням висновків суду.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області (, вул. Академіка Гнатюка, 29, м. Івано-Франківськ, 76000) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) гривень 88 копійок.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В доводах апеляційної скарги вказує, що клопотання про припинення ОСОБА_1 громадянства рф, було подане до компетентних органів та прийнято на розгляд 10.01.2023. На момент звернення позивачки 05.05.2023 до УДМС в Івано-Франківській області, встановлений законодавством російської федерації шестимісячний строк не закінчився. Отож, клопотання про припинення громадянства рф на даний момент перебуває на розгляді, і відповідачу невідомо чи позивачу відмовлено у припиненні громадянства рф. Таким чином, позивачці потрібно довести факт, що їй не відмовлено у припиненні громадянства країни походження для подання обумовленої декларації. Скаржник зазначає, що судом не ураховано, що відповідач має право прийняти декларацію про відмову позивача від іноземного громадянства у випадку, якщо:

- факт прийняття уповноваженим органом іноземної держави клопотання про вихід з іноземного громадянства до розгляду;

-факт закінчення терміну, що встановлений законодавством держави громадянства для розгляду клопотання та прийняття рішення про припинення особою громадянства;

- факт відсутності відмові особи у припиненні громадянства (підданства). Отож вважає звернення позивача з вказаною декларацією передчасним.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалася, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Про розгляд апеляційної скарги сторони повідомлені шляхом надіслання ухвал про відкриття апеляційного провадження та про призначення апеляційної скарги до розгляду через електронний кабінет сервісу "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), підтвердженням чого є відповідні дані автоматизованої системи документообігу суду.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалюючи судове рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що приписами ч. 4 ст. 8 Закону України "Про громадянство" визначено, що іноземці, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство (підданство), повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації їх громадянами України. Іноземці, які мають усі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання документа про припинення громадянства (підданства), але з незалежних від них причин не можуть отримати його, подають декларацію про відмову від іноземного громадянства.

При цьому, суд урахував, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України консульські установи країни агресора не працюють, проте з початку повномасштабного вторгнення законодавство України не зазнало змін в частині визначення порядку дій та їх послідовності щодо відсутності в особи можливості отримання документа про припинення громадянства такої країни з незалежних від неї причин, що в свою чергу призводить до фактичного порушення прав такої особи.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка російської федерації, 16.06.2021 набула громадянство України за територіальним походженням відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України Про громадянство, що підтверджується довідкою від 23.06.2021 №5561, виданою Івано-Франківським міським відділом Управління Державної міграційної служби України (а.с. 9).

30.06.2021 позивачка отримала тимчасове посвідчення громадянина України (а.с. 10).

ОСОБА_1 , в поряду визначеному в абзаці 5 статті 8 Закону України Про громадянство, 05.05.2023 подала декларацію про відмову від іноземного громадянства та просила надати їй паспорт громадянина України (а.с. 16-17).

Листом від 22.05.2023 за №П-22/6/2601-23/2601.4.2/2880-23 Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області відмовив у прийнятті декларації про відмову від громадянства російської федерації та роз`яснив позивачці, що саме вона має подати до УДМС в Івано-Франківській області документ про припинення іноземного громадянства протягом двох років з моменту набуття громадянства України. Вказано, що наразі ДМС вживаються заходи щодо законодавчого врегулювання питання виконання зобов`язання припинити іноземне громадянство громадянами російської федерації (а.с. 18).

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивачка звернулася до суду з цим позовом.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Статтею 19 Конституції України установлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підстави набуття громадянства України закріплені у статті 6 Закону України "Про громадянство України", а зокрема згідно з пунктом 2 частини 1 вказаної статті громадянство України набувається за територіальним походженням.

Згідно ч.1 ст.8 Закону України "Про громадянство України" особа (іноземець або особа без громадянства), яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), а також її неповнолітні діти мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням.

Положеннями частини 5 статті 8 Закону України "Про громадянство України" визначено, що іноземці, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство, повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації їх громадянами України. Якщо іноземці, маючи всі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання такого документа, з незалежних від них причин не можуть отримати його, вони подають декларацію про відмову від іноземного громадянства.

Водночас, приписами частини 1 статті 1 Закону України "Про громадянство України" передбачено, що зобов`язання припинити іноземне громадянство - це письмово оформлена заява іноземця про те, що в разі набуття громадянства України він припинить громадянство (підданство) іншої держави або громадянства (підданства) інших держав і протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України подасть документ про припинення громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав до органу, що видав йому тимчасове посвідчення громадянина України.

Для оформлення набуття громадянства України в установленому порядку разом із заявою (клопотанням) про набуття громадянства України подається: особою без громадянства - декларація про відсутність іноземного громадянства; іноземцем - зобов`язання припинити іноземне громадянство.

Іноземці, які перебувають у громадянстві (підданстві) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство (підданство) усіх цих держав.

Подання зобов`язання припинити іноземне громадянство (підданство) не вимагається від іноземців, які є громадянами (підданими) держав, законодавство яких передбачає автоматичне припинення особами громадянства (підданства) цих держав одночасно з набуттям громадянства іншої держави.

Іноземці, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство (підданство), повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації їх громадянами України. Іноземці, які мають усі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання документа про припинення громадянства (підданства), але з незалежних від них причин не можуть отримати його, подають декларацію про відмову від іноземного громадянства.

Приписами абзацу 12 статті 1 Закону України "Про громадянство України" визначено, що зобов`язання припинити іноземне громадянство - письмово оформлена заява іноземця про те, що в разі набуття громадянства України він припинить громадянство (підданство) іншої держави або громадянства (підданства) інших держав і протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України подасть документ про припинення громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав до органу, що видав йому тимчасове посвідчення громадянина України.

Згідно пунктів 117, 119 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, у разі прийняття щодо особи рішення про встановлення належності до громадянства України, прийняття до громадянства України або оформлення набуття громадянства України територіальний орган Державної міграційної служби України, дипломатичне представництво чи консульська установа України за місцем її проживання реєструють особу громадянином України. Такій особі видається довідка про реєстрацію особи громадянином України, яка подається нею для одержання документів, що підтверджують громадянство України.

Особам, які набули громадянство України та взяли зобов`язання припинити іноземне громадянство, видаються тимчасові посвідчення громадянина України. Після подання цими особами в установленому Законом порядку документа про припинення іноземного громадянства або декларації про відмову від іноземного громадянства їм замість тимчасових посвідчень громадянина України залежно від місця проживання видаються паспорти громадянина України або паспорти громадянина України для виїзду за кордон.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 16.06.2021 набула громадянство України на підставі частини першої статті 8 Закону України "Про громадянство України", що підтверджується довідкою про реєстрацію особи громадянином України №5561 (а.с.9).

Відповідачем оформлено тимчасове посвідчення громадянина України (а.с.10).

Також, згідно з поясненнями сторін, позивачкою подано зобов`язання припинити іноземне громадянство протягом двох років з моменту набуття громадянства України.

У червні 2023 року сплинув дворічний строк, протягом якого позивач мала би надати до відповідача документ на підтвердження припинення громадянства російської федерації.

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України №64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє по теперішній час. Всі дипломатичні відносини з російською федерацією розірвано.

Відповідно до ч. 4 ст. 8 Закону України "Про громадянство" іноземці, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство (підданство), повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації їх громадянами України. Іноземці, які мають усі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання документа про припинення громадянства (підданства), але з незалежних від них причин не можуть отримати його, подають декларацію про відмову від іноземного громадянства.

Абзац 13 ст. 1 вказаного Закону розкриває поняття «незалежна від особи причина неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства)», а зокрема це - невидача особі, в якої уповноважені органи держави її громадянства (підданства) прийняли клопотання про припинення іноземного громадянства (підданства), уповноваженим органом такої держави документа про припинення громадянства (підданства) особи у встановлений законодавством іноземної держави строк (крім випадків, коли особі було відмовлено у припиненні громадянства (підданства) чи протягом двох років з дня подання клопотання, якщо строк не встановлено, або відсутність у законодавстві іноземної держави процедури припинення її громадянства (підданства) за ініціативою особи чи нездійснення такої процедури.

Відтак, приведеними нормами Закону України "Про громадянство" передбачено можливість подання декларації про відмову від іноземного громадянства та чітко регламентовано підстави для подання такої декларації.

Натомість, листом від 22.05.2023 року, відповідач відмовив позивачу у прийнятті декларації про відмову від іноземного громадянства у зв`язку з тим, що позивач повинна подати до УДМС в Івано-Франківській області документ про припинення іноземного громадянства.

При цьому відмовляючи у прийнятті деклараціїпро відмову позивача від іноземного громадянства, відповідач не зважив на приведені законодавчо закріплені підстави для подання вказаної декларації, не з`ясував чи наявні у позивача підстави для такого подання та не надав їм відповідної оцінки.

Як наслідок, колегія суддів приходить до висновку, що надана відповідачем відмова є передчасною, не обґрунтованою та не добросовісною, що в свою чергу вказує, що при розгляді поданої позивачем декларації, відповідачем порушено ч.2 ст. 2 КАС України.

Відносно ж доводів апеляційної скарги, які стосуються того, що відповідно до довідки генерального консульства рф у Франкфурті на Майні, ФРН від 10.01.2023року, клопотання позивача про припинення громадянства рф на даний момент перебуває на розгляді з 10.01.2023 та встановлений законодавством рф шестимісчний строк розгляду такого клопотання рф не закінчився, то колегія суддів зазначає, що:

по- перше вказана обставина не була підставою для відмови позивачу у прийнятті поданої декларації про відмову від іноземного громадянства;

по друге, на час розгляду апеляційної скарги сплинув шестимісячний строк розгляду російською федерацією клопотання позивача про припинення громадянства рф, однак жодних доказів задоволення російською федерацією вказаного клопотання позивача ні позивачем, ні відповідачем не здобуто, як наслідок приведений відповідачем довід не є підставою для скасування судового рішення та прийняття нового про відмову позивачу у задоволенні її вимог.

На переконання колегії суддів, зважаючи на ухвалення відповідачем необґрунтованої відмови у прийнятті декларації (про що зазначено судом вище) та з огляду на закінчення шестимісячного строку розгляду клопотання позивача про припинення громадянства рф, суд першої інстанції дійшов підставного рішення про зобов`язання відповідача повторно розглянути звернення ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) від 05.05.2023 щодо приймання декларації про відмову від іноземного громадянства.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Відповідно до статті 8 Конституції України, статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України та частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» (рішення від 21 січня 1999 року), зокрема, зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.

Тому за наведених вище підстав, якими суд обґрунтував своє рішення, суд не убачає необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, зазначені сторонами, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у цій справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Досліджуючи питання, яке стосуються розподілу судових витрат понесених у даній справі, колегією суддів установлено, що з урахуванням положень ст. 139 КАС України відсутні підстави для перерозподілу та присудження судових витрат на користь будь-якої із сторін.

Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області залишити без задоволення.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2023 року у справі № 300/3206/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
С. П. Нос