Справа № 520/21177/23
Суддя: Ніколаєва О.В.
Дата ухвалення: 2023-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

02 жовтня 2023 року справа №520/21177/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді - Ніколаєвої Ольги Вікторівни,

за участю секретаря судового засідання - Мадіної Вікторії,

представника позивача - Крайза Олександра,

представника відповідача - Садієва Алігусєйна Олги,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромислова компанія «Новаагро» до Головного управління ДПС України в Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агропромислова компанія «Новаагро» (далі по тексту - позивач, ТОВ «Агропромислова компанія «Новаагро») звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС України в Харківській області (далі по тексту позивач, ГУ ДПС України в Харківській області, вулиця Пушкінська, 46, місто Харків, Харківська область, 61057, ), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 19.05.2023 №1.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що застосування до нього відповідачем штрафних санкцій та пені за порушення валютного законодавства є необґрунтованим, оскільки відповідно до пункту 21 Постанови Правління Національного банку України «Про затвердження Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті» від 02.01.2019 №5 граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів. Вказує, що за поставкою від 06.04.2023 за зовнішньоекономічним контрактом від 21.12.2021 №АРКN-B/211221, який укладено з компанією LLC «Bernardgroup» (Польша) вказані строки на момент здійснення контролюючим органом ще не настали, відтак на переконання позивача, відсутні правові підстави для притягнення позивача до відповідальності.

Водночас вказує, що компанія LLC «Bernardgroup» (Польща) повідомила позивача про неможливість своєчасного виконання грошових зобов`язань покупця за контрактами у зв`язку з затриманням оплат з боку контрагентів покупця через воєнний стан в Україні. Зазначає, що компанія LLC «Bernardgroup» (Польща) здійснює заходи щодо отримання сертифіката торгово-промислової палати Польщі щодо засвідчення форс-мажорних обставин за контрактами з позивачем. На думку позивача, порушення строків проведення розрахунків в іноземній валюті відбулося не з вини позивача, а у зв`язку з існуванням обставин непереборної сили, викликаними введенням воєнного стану на території України та порушенням своїх зобов`язань з боку покупця за контрактом.

Також вказує, що нарахування пені у перевіряємий період суперечить положенням абзацу 11 пункту 52-1 підрозділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Ніколаєвій Ользі Вікторівні.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 23.08.2023 позовну заяву у цій справі залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання суду оригіналу платіжного документу про сплату судового збору у розмірі встановленому чинним законодавством або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону; доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги з їх копіями для відповідача, копії позовної заяви для відповідачів. На адресу суду у строк, встановлений судом, позивачем надано заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 18.09.2023 прийнято позов до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 18.09.2023 клопотання представника позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів - задоволено.

Від відповідача на адресу суду 27.09.2023 надійшов відзив, в якому останній просить відмовити в задоволенні позовних вимог, вказує, що підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення стало виявлене перевіркою порушення позивачем вимог частини другої статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 №2473-VIII щодо дотримання законодавчо встановленого строку розрахунків за імпортними операціями за зовнішньоекономічним контрактом від 21.12.2021 №АРКN-B/211221, який укладено з компанією LLC «Bernardgroup» (Польша) та за зовнішньоекономічним контрактом від 21.09.2020 №06/20, який укладено з компанією «Solo Traiding Snternational» (Гонконг).

Відповідач вказує, що до перевірки надано імпортний контракт від 21.12.2021 №АРКN-B/211221, який укладений з компанією LLC «Bernardgroup» (Польша) на поставку товару олія соняшникова сира нерофінована, з насіння соняшника, країна походження Україна. Загальна сума контракту 19998000 гривень (+/- 10%). Умови оплати: покупець здійснює 100% оплату вивантаженої партії товару, шляхом банківського переказу, протягом 30ти календарних днів з дати інвойсу та митної декларації.

Зазначає, що позивач, у періоді, за який здійснювалася перевірка, на виконання умов контракту від 21.12.2021 № АРКN-B/211221 на адресу компанії LLC «Bernardgroup» (Польша) відвантажено товар (олія соняшникова сира неріфінована, з насіння соняшника, країна походження Україна) на загальну суму 20571276,00 грн. згідно митної декларації від 06.04.2022 №UА500370/2022/000715 граничний строк надходження валютної виручки, на думку відповідача, 02.10.2022. Виручка за відвантажений товар за вказаним контрактом надійшла на рахунок позивача на загальну суму 14091250,00 грн. вже після зазначеної дати. Відтак, на переконання відповідача, валютні цінності на суму 6480026,00 грн. на територію України не надійшли у встановлений законодавчий термін, що є порушенням вимог частини другої статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції».

Відповідач також вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували виникнення та закінчення дії форс мажорних обставин, їх вплив на виконання зобов`язань по імпортному контракту.

Протокольною ухвалою суду від 02.10.2023 закрито підготовче судове засідання та ухвалено перейти до розгляду справи по суті.

У судове засідання в режимі відеоконференції, призначене на 02.10.2023 з`явилась представник позивача та представник відповідача. Представник позивача підтримав вимоги позовної заяви, надав пояснення по суті спору. Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, надав пояснення по суті спору. Представники позивача та відповідача правом подання додаткових доказів не скористались, виступили в судових дебатах.

Розглянувши надані сторонами документи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Харківський окружний адміністративний суд встановив наступне.

Позивач належним чином зареєстрований Департаментом реєстрації Харківської міської 09.06.2016 в якості юридичної особи, реєстраційний №0069814, взятий на облік в контролюючих органах 10.06.2016 за №7257 Головним управлінням ДПС у Харківській області, Київська ДПІ (Київський район міста Харкова) (а.с. 6-14).

На підставі наказу Головного управління ДПС у Харківський області від 30.03.2023 №1188-п "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки «ТОВ Агропромислова компанія «Новаагро» з 31.03.2023 по 06.04.2023 посадовими особами відповідача проведена документальна позапланова виїзна перевірка позивача з питань дотримання вимог валютного законодавства за зовнішньоекономічним контрактом від 21.09.2020 №06/20 за період діяльності з 21.09.2020 по 28.02.2023 з метою контролю за дотриманням вимог валютного законодавства за зовнішньоекономічним контрактом від 21.12.2021 №АРКN-B/211221 за період з 21.12.2021 по 28.02.2023.

За результатами вказаної документальної позапланової виїзної перевірки складено Акт від 13.04.2023 №9782/20-40-07-01-03/40557237, яким встановлено порушення частини другої статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 №2473-VIII, за зовнішньоекономічним контрактом від 21.12.2021 № АРКN-B/211221, який укладено з компанією LLC «Bernardgroup» (Польша) за період з 21.12.2021 по 28.02.2023, за зовнішньоекономічним контрактом від 21.09.2020 №06/20, який укладено з компанією «Solo Traiding Snternational» (Гонконг) за період з 21.12.2021 по 28.02.2023 (а.с. 46-57).

У подальшому, позивачем на адресу контролюючого органу були подані заперечення у порядку пункту 86.7 статті 86 Податкового кодексу України. За результатами розгляду відповідною комісією контролюючого органу заперечень, висновки Акту перевірки залишено без змін, що не заперечується сторонами у справі.

На підставі вказаного акту контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 19.05.2023 №1 форма «С», відповідно до якого до позивача застосовано штрафні санкції (пеню) за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 3 443 156,20 грн.

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням відповідача, позивач скористався своїм правом на адміністративне оскарження та звернувся до ДПС України зі скаргою.

За результатами розгляду вказаної скарги ДПС України прийнято рішення залишеним без змін податкове повідомлення-рішення від 19.05.2023 №1, а скаргу - без задоволення.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 19.05.2023 №1 форма «С».

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України (далі по тексту ПК України).

Згідно підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право, зокрема проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Положеннями підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України визначено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, що проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Приписами підпункту 19-1.1.4 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України встановлено, що на контролюючі органи покладено функцію зі здійснення контролю за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Згідно із підпункту 14.1.265 пункту 14.1 статті 14 ПК України штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з осіб, що вчинили податкове правопорушення або порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з підпунктом 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 ПК України пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій, не сплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 №2473, Положенням про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 №5 (далі по тексту Положення №5) та Інструкцією про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 №7 (далі по тексту Інструкція №7).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про валюту і валютні операції» №2473-VIII від 21.06.2018 (далі по тексту - Закон України №2473-VIII) Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунку за операціями з експорту та імпорту товарів.

Відповідно до частини другої статті 13 Закону України №2473-VIII у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання.

Згідно з положенням частини третьої статті 13 Закону України №2473-VIII у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).

Відповідно до пункту 21 розділу ІІ Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 №5 граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про національний банк України» з метою забезпечення надійності та стабільності функціонування банківської системи. Правління Національного банку України прийнято Постанову "Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» від 24.02.2022 №18 (далі по тексту - Постанова Національного банку України №18).

Положеннями пункту 14-2 Постанови №18 встановлено, що граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 180 календарних днів та застосовуються до операцій, здійснених з 05.04.2022.

Відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України №2473-VIII порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

Згідно з частиною шостою статті 13 Закону України №2473-VIII у разі якщо виконання договору, передбаченого частинами другою або третьою цієї статті, зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, перебіг строку розрахунків, установленого згідно з частиною першою цієї статті, та нарахування пені відповідно до частини п`ятої цієї статті зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин.

Підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту).

Судом встановлено, що між позивачем (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Bernardgroup» (Польша) (продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт від 21.12.2021 №АРКN-B/211221, відповідно до пункту 1 якого продавець продає, а покупець купує товар (олія соняшникова сира нерафінована, з насіння соняшника врожаю 2021).

Відповідно до пункту 6 вказаного контракту загальна сума контракту становить 19 998 000,00 грн. (+/-). Валюта контракту та валюта платежу гривня.

Строк поставки з 21.12.2021 до 10.04.2022 (включно) (пункту 9 вказаного контракту).

Покупець здійснює 100% оплату відвантаженої партії товару, шляхом банківського переказу, протягом 30-(ти) календарних днів з дати інвойсу та митної декларації (пункт 11 вказаного договору).

Як вбачається з позовної заяви та не заперечується відповідачем, позивачем за зовнішньоекономічним контрактом від 21.12.2021 №АРКN-B/211221 відвантажено товар нерезиденту LLC «Bernardgroup» (Польша) на суму 20 571 276,00 грн., що засвідчено митною декларацією від 06.04.2022 №UA500370/2022/000715.

Валютна виручка від нерезидента надійшла на загальну суму 14 091 250,00 грн., що підтверджується платіжними документами, які наявні у матеріалах справи.

В акті перевірки податковий орган вказав, що кількість днів прострочення по сумі 1 105 800,00 грн. становить 5 днів, по сумі 1 105 800,00 8 днів, по сумі 1 116800,00 грн. 9 днів, по сумі 1 588 600,00 грн. 10 днів, по сумі 1 590 500,00 11 днів, по суму 1 518 600,00 грн. 12 днів, по сумі 1 514 900,00 15 днів, по сумі 1 513 100,00 грн. 16 днів, по сумі 1 514 850,00 17 днів, по сумі 1 522 300,00 грн. 19 днів.

Валютна виручка від нерезидента на суму 6 480 026,00 грн. у перевіряємому періоді не надходили. Станом на 28.02.2028 (кінець перевіряємого періоду) у позивача обліковується прострочена дебіторська заборгованість на суму 6 480 026,00 грн., кількість днів прострочення складає 149 днів.

Тобто, порушення строків розрахунків за зовнішньоекономічним контрактом від 21.12.2021 №АРКN-B/211221 виникли у зв`язку з тим, що нерезидентом та банком нерезидента перераховано кошти із затримкою, тобто з вини третіх осіб, що підтверджується наведеним, при цьому, нормами Податкового кодексу України встановлені умови притягнення платника податків до відповідальності.

Згідно із пункту 109.1 статті 109 Податкового кодексу України податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.

Діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Приписами статті 112 Податкового кодексу України встановлені загальні умови притягнення до фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень та порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно із пунктом 112.1 статті 112 Податкового кодексу України особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 112.2 статті 112 Податкового кодексу України особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання.

Вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що, вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.

Положеннями пункту 112.7 статті 112 Податкового кодексу України визначено, якщо контролюючий орган не доведе, що платник податків мав можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжив достатніх заходів щодо їх дотримання, платник податків не може бути притягнутий до відповідальності за таке порушення. Положення цього пункту застосовуються виключно в разі, якщо умовою притягнення до фінансової відповідальності за податкове правопорушення є наявність вини платника податків.

Усі сумніви щодо наявності обставин, за яких особа може бути притягнута до відповідальності за порушення податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючий орган, трактуються на користь такої особи.

З огляду на викладене, події, які відбулись з вини третіх осіб та які призвели до порушення граничних строків проведення розрахунків, на переконання суду, виключають юридичну відповідальність позивача за статтею 112 Податкового кодексу України.

Такий підхід відповідає принципу індивідуальної податкової відповідальності, який неодноразово наголошувався Верховним Судом та Європейським судом з прав людини. Вищенаведений висновок Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) неодноразово підтвердив у рішеннях по справах «Булвес АД проти Болгарії», «Бізнес Сепорт Сентре проти Болгарії», «Сєрков проти України», «Інтерсплав проти України» та ін.

Також, суд звертає увагу на те, що згідно з пунктом 52-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 01.03.2020 по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби, штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за порушення, визначені в абзацах другому дев`ятому цього пункту.

Протягом періоду з 01.03.2020 по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби, платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню.

Суд зазначає, що Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» від 16.01.2020 №466-IX, у редакції від 01.01.2021 підпункт 14.1.162 Податкового кодексу України викладено в наступній редакції: « 14.1.162. пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій, не сплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи».

Відповідно до норм підпункту 54.3.3. пункту 54.3. статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення,у сфері зовнішньоекономічної діяльності; є контролюючий орган.

З наведеного слідує, що Податковим органом України визначено, що пеня за порушення строків розрахунків в іноземній валюті є різновидом грошового зобов`язання платника податків та застосовується контролюючим (податковим) органом в порядку, який передбачений для прийняття податкових повідомлень-рішень, а Закон України «Про валюту і валютні операції», зокрема стаття 13, містить лише встановлення такого виду відповідальності, як пеня за порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що пеня за порушення резидентами строку розрахунків в іноземній валюті відповідно до вимог Податкового кодексу України, з 01.01.2021 є одним із різновидів пені у розумінні приписів підпункту14.1.162 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, та, відповідно, нарахування пені у період з 01.01.2021 суперечить положенням абзацу 11 пункту 52-1 підрозділу «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Зважаючи на встановлені у ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи наведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку, що податковий орган неправомірно нарахував позивачу пеню за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

У зв`язку з чим, податкове оскаржуване повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області від 19.05.2023 №1 про застосування суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у сумі 3 443 156,20 грн. є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно частини першої статті 77 Кодекс адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Положеннями частини другої статті 77 Кодекс адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приписами статті 90 Кодекс адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Беручи до уваги зазначене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду у розмірі 26 840,00 грн., що документально підтверджується платіжною інструкцією від 25.08.2023 №120354, яка містяться у матеріалах справи.

Відтак, враховуючи задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду, підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись статтями 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромислова компанія «Новаагро» (вулиця Чернишевська, будинок 66, місто Харків, Харківська область, 61002, РНОКПП: 40557237) до Головного управління ДПС України в Харківській області (вулиця Пушкінська, 46, місто Харків, Харківська область, 61057, ) про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 19.05.2023 №1, прийняте щодо Товариства з обмеженою відповідністю «Агропромислова компанія «Новаагро».

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромислова компанія «Новаагро» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області судовий збір у розмірі 26 840,00 грн. (двадцять шість тисяч гривень вісімсот сорок гривень 00 копійок).

Рішення набирає законної сили у порядку, передбаченому статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та підлягає оскарженню у порядку та у строки, визначені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення виготовлено 16.10.2023.

Суддя Ольга НІКОЛАЄВА