Справа № 523/12026/23
Суддя: Сувертак І. В.
Дата ухвалення: 2023-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/523/72/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" жовтня 2023 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Сувертак І.В.

за участю секретаря Мельніченко Г. О.

розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду № 5 в місті Одесі, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до інспектора 2 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Одеській області старшого лейтенанта поліції Бурова Станіслава Олеговича (65114, м. Одеса, вул. Академіка Корольова, буд. 5), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (м. Одеса, вул. Академіка Корольова, буд. 5) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора 2 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Одеській області старшого лейтенанта поліції Бурова Станіслава Олеговича та просить визнати протиправною та скасувати Постанову Серія ЕАС № 7251384 від 29.06.2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 29.06.2023 року приблизно о 16:46 годині інспектором 2 батальйону 4 роти Управління Патрульної поліції Старшим лейтенантом поліції Буровим Станіславом Олеговичем було винесено Постанову Серія ЕАС № 7251384 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень.

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, позивач, рухаючись на транспортному засобі MAN TGX днз НОМЕР_1 допустив порушення пункту 8.4. ПДР України (порушення вимог заборонних знаків), а саме - дорожнього знаку 3.15 (24т) за адресою м. Одеса, вул. Цегельна 3.

На думку позивача, сама постанова не містить посилання на жоден доказ, який міг би підтвердити факт наявності даного знака по маршруту слідування його транспортного засобу, а також факт того, що вищевказаний знак був обладнаний спеціальною табличкою, яка вказує, що на даному відрізку автодороги рух автомобілів, маса яких перевищує 24 тони, згідно змісту Постанови, до неї не додано жодних доказів, які могли б підтвердити сам факт вчинення позивачем адміністративного порушення а також не враховано пояснення водія про те, що вказана дорога є єдиним можливим шляхом для під`їзду до місця роботи позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія «БЛАСКО», яке розташоване за адресою Одеська обл., Біляївський р-н, с. Усатове, вул. Енергетиків, буд. 11, Більше того, в самій постанові не вказано, яка маса автомобіля, на якому рухався позивач, а тому незрозуміло, які саме докази стали підставою для притягнення позивача до відповідальності.

Позивач також звернув увагу суду на те, що розташування за вищевказаною адресою дорожнього знаку 3.15, (24т) на його думку є протиправним, оскільки такий знак фактично унеможливлює діяльність автобази Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія «БЛАСКО», єдиний можливий шлях під`їзду до якої розташований саме на тій вулиці, де встановлений дорожній знак 3.15. (24т).

Позивач вважає, що такий знак було встановлено із порушенням вимог Закону України «Про дорожній рух».

Враховуючи зазначене, позивач просив його адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Позивач в судове засідання не прибув та його представник адвокат Лях Р. М. просив справу розглядати за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав та наполягав на задоволенні позову. (а.с. 8). Окрім того, 21 серпня 2023 року заявляв клопотання про долучення письмових доказів, просив залучити відповідь на адвокатський запит від Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху. (а.с. 24,25).

Відповідач в судове засідання не прибув, про розгляд справи обізнаний належним чином.

Представник Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції 06 жовтня 2023 року надав пояснення на позовну заяву ОСОБА_1 , просив його позовні вимоги залишити без задоволення, а рішення суб`єкта владних повноважень в силі та без змін.

Вивчивши матеріали справи, суд вирішив адміністративний позов ОСОБА_1 залишити без задоволення, виходячи з наступного.

У відповідності ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження до суду рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень..

Згідно частини 5 ст. 5 КАС України, ніхто не може бути позбавлений права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Пунктом 1 ч.1 ст. 20 КАС України передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 288 КУпАП постанову посадової особи про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом. Позивач (особа, до якої було застосовано адміністративне стягнення посадовою особою ДАІ (поліції), ОВС, в компетенції яких було вирішення питання щодо накладення адмінстягнення) має можливість звернутися з адміністративним позовом до цієї особи про визнання неправомірним притягнення до адміністративної відповідальності, який повинен розглядатися за нормами КАС України.

У відповідності до ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що 29.06.2023 року приблизно о 16:46 годині інспектором 2 батальйону 4 роти Управління Патрульної поліції Старшим лейтенантом поліції Буровим Станіславом Олеговичем було винесено Постанову Серія ЕАС № 7251384 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень.

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, позивач, рухаючись на транспортному засобі MAN TGX днз НОМЕР_1 допустив порушення пункту 8.4. ПДР України (порушення вимог заборонних знаків), а саме - дорожнього знаку 3.15 (24т) за адресою м. Одеса, вул. Цегельна 3. (а.с. 9,10).

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивач також звернув увагу суду на те, що розташування за вищевказаною адресою дорожнього знаку 3.15, (24т) на його думку є протиправним, оскільки такий знак фактично унеможливлює діяльність автобази Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія «БЛАСКО», єдиний можливий шлях під`їзду до якої розташований саме на тій вулиці, де встановлений дорожній знак 3.15. (24т).

Позивач вважає, що такий знак було встановлено із порушенням вимог Закону України «Про дорожній рух».

Однак, факт вчинення громадянином ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП підтверджується витягом з бази ІПНП, в якій міститься інформація про масу транспортного засобу «TGX 24.440» реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також, змістом позовної заяви, в якій позивач сам не заперечує той факт, що на ділянці дороги, на якій його було зупинено працівниками патрульної поліції, дійсно, встановлений дорожній знак 3.15 (24 т).

Відповідно до п. 1.1 та 1.3 Правил дорожнього руху вбачається, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Таким чином, водій зобов`язаний неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, якщо він, з будь-яких причин, не в змозі виконувати такі Правила, то він не повинен керувати транспортними засобами та не повинен створювати своїми такими діями загрози безпеці дорожнього руху.

Водій під час керування транспортними засобами, повинен керуватися, окрім іншого, дорожніми знаками. Якщо на певній ділянці встановлено будь-які заборонні знаки, то водій повинен на вказаній ділянці дороги не вчиняти дії, які заборонені таким дорожнім знаком.

Позивач до своєї позовної заяви не надав жодного підтверджуючого доказу того, що представники ТОВ «БЛАСКО» зверталися до відповідних компетентних органів із заявами та скаргами щодо неможливості здійснення їх діяльності у зв`язку із встановленням такого заборонного знаку, що свідчить про те, що такі твердження позивача (про, начебто, неможливість шляху під`їзду до вищевказаного ТОВ іншим шляхом) є ніщо інше, як припущення позивача, яке ґрунтується лише на власній думці позивача.

Підставою зупинки транспортного засобу під керуванням позивача стало порушення вимог дорожнього знаку 3.15 «Рух транспортних засобів, маса яких перевищує заборонено» з позначенням на такому знаку 24 тони.

Відповідно до вимог ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», інспектор відреагував на виявлене ним адміністративне правопорушення та зупинив транспортний засіб «TGX 24.440» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням громадянина ОСОБА_1 .

В подальшому, громадянину ОСОБА_1 було роз`яснено причину зупинки керованого ним транспортного засобу та суть скоєного ним адміністративного правопорушення.

Під час розгляду справи, позивача було ознайомлено з його правами згідно ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Треба врахувати, що позивач скористався своїм правом на власний розсуд і не надав інспекторам письмові пояснення по суті вчиненого ним адміністративного правопорушення. Жодної іншої письмової заяви чи клопотання, як під час підготовки, так і під час розгляду справи про адміністративне правопорушення в порядку п. 5 ст. 278 КУпАП - не надходило.

Окрім того, громадянину ОСОБА_1 було роз`яснено право та строки на оскарження постанови, строк на сплату штрафу згідно постанови та роз`яснено наслідки невиконання вказаної постанови, передбачені ст. 307, 308 КУпАП.

Згідно інформації з бази ІПНП транспортного засобу «TGX 24.440» реєстраційний номер НОМЕР_1 вбачається, що повна маса такого транспортного засобу становить 26 тон, що перевищує зазначену на знаку 3.15 (24 т) на 2 тони.

В обґрунтування власної позиції позивачем не було надано належних, допустимих, а в їх сукупності достатніх доказів, які б спростовували факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Окрім того, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з п.7 ч.1 ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про Національну поліцію», Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

За змістом ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, зокрема, справи про адміністративні правопорушення у сфері порушення громадського порядку (зокрема порушення ч.1 ст.122 КУпАП).

Відповідно до ч.2 ст.222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Оскільки ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення за ч. ст. 122 КУпАП, то розгляд такої справи про адміністративне правопорушення віднесено до компетенції Національної поліції України.

Пунктом 3 ч.1 ст.288 КУпАП передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі можна оскаржити у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених ст.122 ч.1 КУпАП уповноваженні особи відповідного орану діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органів Національної поліції України.

Отже, уповноваженні особи відповідного орану не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями ст.222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.122 ч.1 КУпАП.

Використання у зазначених вище нормах формулювань «від імені органів Національної поліції», «розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222-244-20 КУпАП» вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Разом з тим, Національна поліція України до участі у справі в якості належного відповідача залучена не була, а її структурне утворення Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції було залучено до участі у справі в якості третьої особи за заявою позивача.

Відповідно до ч.1 ст.48 КАС України суд першої інстанції, встановивши, що з адміністративним позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, або не до тієї особи, яка повинна відповідати за адміністративним позовом, може за згодою позивача допустити заміну первинного позивача або відповідача належним позивачем або відповідачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Разом з тим, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. При цьому обов`язком суду є встановлення належності відповідачів та їх заміна у разі необхідності.

Таким чином, суд за результатами розгляду справи відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Враховуючи все наведене в сукупності, суд не вбачає правових підстав для задоволення позову, тому і залишає його без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.9, 77, 268-272, 286 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до інспектора 2 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Одеській області старшого лейтенанта поліції Бурова Станіслава Олеговича (65114, м. Одеса, вул. Академіка Корольова, буд. 5), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (м. Одеса, вул. Академіка Корольова, буд. 5) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі залишити без задоволення.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 286 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через Суворовський районний суд міста Одеси.

Суддя