Справа № 140/7389/22
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2023-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2023 рокуЛьвівСправа № 140/7389/22 пров. № А/857/13373/23

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Кузьмича С.М., Матковської З.М.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 26.06.2023 року (рішення ухвалене у м. Луцьку судом у складі головуючого судді Волдінера Ф.А.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2022 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 17.10.2022 року №, від 17.10.2022 року №, від 17.10.2022 року №, від 18.10.2022 року №, від 18.10.2022 року №.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що під час перевірки ГУ ДПС у Волинській області не підтвердило належними доказами, матеріалами зустрічної перевірки чи відповідними судовими рішеннями своєї позиції про недостовірність первинних документів. Просив позов задоволити.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 26.06.2023 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржив ОСОБА_1 . Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задоволити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 10.01.2002 був зареєстрований як фізична особа-підприємець, основний вид діяльності: роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, що підтверджується Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 25.05.2016.

Згідно Витягу №081 з реєстру платників податку на додану вартість 03.08.2016 ОСОБА_1 був зареєстрований платником податку на додану вартість.

Позивач 24 червня 2021 року припинив підприємницьку діяльність за власним рішенням, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 27.10.2022.

На підставі наказу ГУ ДПС у Волинській області від 30.08.2022 №1380-п була проведена документальна позапланова виїзна перевірка платника податків фізичної особи ОСОБА_1 з метою дослідження питань своєчасності достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2018 р. по 24.06.2021 р. із врахуванням вимог ст. 102 ПКУ, за період перебування в статусі суб`єкта господарювання. Працівниками ГУ ДПС у Волинській області в період з 01.09.2022 по 09.09.2022 було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ОСОБА_1 .

За результатами проведеної перевірки складено акт від 16.09.2022 №4445/03-20-07-09/ НОМЕР_1 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки платника податків фізичної особи ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , щодо своєчасності достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2018 р. по 24.06.2021 р. яким зафіксовано наступні порушення, а саме: п. 44.1 ст. 44, п. 176.1 «а» ст. 176, п. 177.10 ст. 177 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI зі змінами та доповненнями, а саме неналежне ведення обліку доходів і витрат, п. 44.1 ст. 44. пп. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163, пп. 164.1.1, пп. 164.1.3 п. 164.1 ст. 164, п. 177.2, п. 177.3, пп. 177.4.1, пп. 177.4.4. пп. 177.4.5 п. 177.4 ст. 177, п. 176.1 «а» ст. 176 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI зі змінами та доповненнями, внаслідок чого занижено суму податку на доходи фізичних осіб від провадження підприємницької діяльності, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 176 997,73 грн, в тому числі за 2018 р. на 57 600 грн, за 2019 р. на 68 661,67 грн, за 2020 р. на 49 349,63 грн, за 2021 р. на 1 386,43 грн, пп. 163.1.2 п. 163.1 ст. 163, пп. 164.1.1 п. 164.1 ст. 164, п. 164.2.5 ст. 164, відповідно до п. 170.1.2 ст. 170, пп. 168.1.1, пп. 168.1.4. пп. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168, , пп. «а» п. 176.2 ст. 176 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI зі змінами та доповненнями, внаслідок чого ФОП ОСОБА_1 як податковим агентом за період, що підлягав перевірці, не нараховано та не перераховано до бюджету податок на доходи фізичних осіб інших ніж зарплата в загальній сумі 9 458,75 грн, пп. 162.1.1 п. 162.1 ст. 162, пп. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163, пп. 164.1.3. п. 164.1 ст. 164. пп. 1.2, пп.1.6 пункту 161 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI зі змінами та доповненнями, внаслідок чого занижено військовий збір на загальну суму 14 749,81 грн, в т.ч.: за 2018 р. на 4 800,00 грн, за 2019 р. на 5 721,81 грн, за 2020 р. на 4 112,47 грн та за 2021 р. на 115,53 грн, п.44.3 ст. 44. п. 121.1 ст. 121 п. 121.1 ст. 121 Податкового кодексу України №2755-VІ від 02.12.2010 (із змінами та доповненнями), в частині незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення та сплати податків та зборів, ненадання платником оригіналів документів, вимоги «Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 р. №4, пп. 46.1 ст. 46, п. 51.1 ст. 51, пп. б п. 176.2 ст. 176 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ зі змінами та доповненнями, а саме подання з недостовірними відомостями Податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за I-IV квартали 2020 р. (форма № 1ДФ) та за І кв. 2021р. (форма № 4 ДР). Платнику податків запропоновано подати уточнені Податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також сум утриманого з них податку за вищезазначені періоди, п. 49.2 прим. 1 ст. 49, п. 184.6 ст. 184, пп. 200.3.1 п. 200.3 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI зі змінами та доповненнями платником не подані податкові декларації з ПДВ за місячні звітні (податкові) періоди з березня 2021 р. по червень 2021 р., чим порушено п. 203.1 ст. 203 Податкового кодексу, п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст.188, п. 184.7 ст.184, п. 189.1 ст.189, п. 198.5 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України (із змінами та доповненнями) щодо заниження податкових зобов`язань за грудень 2018 р. на суму 382 грн та за лютий 2021 р. на суму ПДВ 293 грн, що призвело до заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту, що сплачується до державного бюджету на загальну суму ПДВ 675 грн, в тому числі: за грудень 2018 р. на суму ПДВ 382 грн, за лютий 2021 р. на суму ПДВ 293 грн, п. 201.10 ст. 201 Податкового Кодексу України» від 02.12.2010 №2755-VI щодо нескладення податкової накладної за 03.02.2021, яка не надається покупцю, але яка підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних за операціями, що підлягають оподаткуванню, відповідно до п. 194.1 ст. 195 Податкового кодексу за основною ставкою з податку на додану вартість в зв`язку із продажем товарів на митній території України на загальну суму обсягу постачання 367,10 грн, сума ПДВ 73,42 грн, порушення п. 49.18.1 ст. 49 та п. 223.2 ст. 223 та п. 222.3.1 п. 222.3 ст. 222 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, в частині неподання декларації з акцизного податку за березень-червень 2021 року та несвоєчасно сплачено узгоджене податкове зобов`язання з акцизного податку в сумі 9 846,44 грн

На підставі акта перевірки ГУ ДПС у Волинській області прийняті податкові повідомлення-рішення, а саме: № від 17.10.2022, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування» на суму 189 623,90 грн: сума грошового зобов`язання за податковими зобов`язання +176 997,73 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в розмірі 12 626,17 грн, № від 17.10.2022, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «військовий збір, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування» на суму 15 801,99 грн: сума грошового зобов`язання за податковими зобов`язання +14 749,81 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в розмірі 1 052,18 грн, № від 17.10.2022, яким визначено суму штрафних (фінансових) санкцій за платежем «Адміністративні штрафи та інші санкції» в сумі 1 020 грн, № від 18.10.2022, яким за затримку на «1» календарних днів сплати фізичною особою грошового зобов`язання в сумі 9 846,44 грн зобов`язано сплатити штраф у розмірі 5% у сумі 492,32 грн за платежем «Акциз п-к з реаліз суб-тами госп-ня роздріб торгівлі підак товар (крім пп. 213.1.14 п. 213.1 ст. 213 ПКУ)», № від 18.10.2022, яким визначено суму штрафних (фінансових) санкцій за платежем «Акциз п-к з реаліз суб-тами госп-ня роздріб торгівлі підак товар (крім пп. 213.1.14 п. 213.1 ст. 213 ПКУ)» в сумі 1 360 грн.

Підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої, зокрема, є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 78.8 статті 78 ПК України порядок оформлення результатів документальної позапланової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 86.1 статті 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт.

Підпунктом 86.7.5 пункту 86.7 статті 86 ПК України передбачено, що податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу на підставі висновку комісії контролюючого органу з питань розгляду заперечень протягом п`яти робочих днів, наступних за днем прийняття такого висновку комісією і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків, у порядку, визначеному підпунктом 86.7.1 цього пункту.

Відповідно до пункт 86.8 статті 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Згідно з підпунктами 14.1.181, 14.1.191 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Постачання товарів - будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Відповідно до положень статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг (пункт 198.1).

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду (пункт 198.3).

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (пункт 198.6).

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.4 статті 200 ПК України передбачено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу;

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (пункт 201.10 статті 201 ПК України).

Для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством (пункт 44.1 статті 44 ПК України).

Верховний Суд у постанові від 30.08.2019 у справі № 804/17176/14 вказав, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому, в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Під час проведення перевірки фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 було надано до перевірки Книгу обліку доходів і витрат від зайняття підприємницькою діяльністю, книги обліку розрахункових операцій, Z- Звіти, банківські виписки по рахункам та інші первинні документи, що підтверджують отримані доходи за період з 01.01.2018 по 24.06.2021.

Перевіркою правильності визначення загального оподатковуваного доходу, отриманого від провадження діяльності за період з 01.01.2018 по 24.06.2021, встановлено, що згідно звірки обсягів виручки згідно виторгів РРО, даних банківських рахунків та Книги обліку доходів і витрат, з даними платника щодо обсягів загального оподатковуваного доходу, СПД-ФО ОСОБА_1 :

- за 2019р. занижено суми загального оподатковуваного доходу на 11453,72 грн, внаслідок неналежного ведення книги обліку доходів і витрат, а саме зазначення не в повному обсязі доходу- виручки від реалізації товарів за 06.06.2019р., за 12.10.2019р., за 27.11.2019р. та неврахування доходу отриманого на розрахунковий рахунок 07.02.2019р. від ПАТ «Джей Ті Інтернешнл Компані Україна», відображення доходів, отриманих на розрахунковий рахунок від ТзОВ «Парадігм Група», ПАТ «Джей Ті Інтернешнл Компані Україна», разом з ПДВ, та включення в грудні 2019р. вартості наданих послуг ПАТ «Джей Ті Інтернешнл Компані Україна» в сумі 4500 грн кошти за які ще не надійшли;

- за 2020р. завищено суму доходу отриманого від провадження підприємницької діяльності на 5404,77 грн, внаслідок неналежного ведення книги обліку доходів і витрат та відображення доходів, отриманих на розрахунковий рахунок від ПАТ «Джей Ті Інтернешнл Компані Україна» та ТОВ «ФМСД» за послуги разом з ПДВ;

- за 2021р. завищено суму доходу отриманого від провадження підприємницької діяльності на 117198,23 грн внаслідок віднесення до доходу суми умовного продажу товарів.

Порядок оподаткування доходів фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю регулюється ст. 177 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI.

Відповідно до п. 177.2 ст. 177 об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподаткованим доходом (виручка у грошовій або не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи підприємця. Згідно п. 177.4 ст. 177 Податкового Кодексу до переліку витрат, належать документально підтверджені витрати безпосередньо пов`язані з отриманням доходів.

Відповідно п. 44.1 ст. 44 Кодексу, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Згідно ч. 5, ч. 6 п. 6 Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України 16.09.2013р. N481, самозайняті особи заносять до Книги відомості в такому порядку: у графі 5 зазначаються реквізити докумен та, який підтверджує понесені витрати, що безпосередньо пов`язані з отриманим доходом. У графах 6, 7, 8 відображається сума витрат, які документально підтверджені та безпосередньо пов`язані з отриманням доходу за підсумками дня.

Перевіркою правильності визначення витрат, відображених в декларації про майновий стан і доходи та Розрахунку податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб, отриманих фізичною особою- підприємцем від провадження господарської діяльності за 2018-2021 рр., з даними про суми витрат, визначеними в ході перевірки, які фактично понесені, документально підтверджені та безпосередньо пов`язані з одержанням доходу, встановлено:

- завищення витрат за 2018р. в сумі 320000,00 грн та за 2019р. в сумі 370000,00 грн, внаслідок неправомірного віднесення підприємцем до складу інших витрат- вартості отриманих послуг у сфері інформатизації від ФОН ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

- завищення витрат за 2020р. в загальній сумі 279569,42 грн, внаслідок неправомірного віднесення до складу інших витрат - компенсації комунальних послуг ОСОБА_3 в сумі 148669,42 грн та вартості послуг абонентського обслуговування програмних продуктів для обліку та звітності, операційних систем, наданих ФОП ОСОБА_4 в сумі 130900,00 грн;

- завищення витрат за 2021р. в загальній сумі 124900,66 грн, внаслідок завищення вартості придбаних товарно-матеріальних цінностей, що реалізовані або використані у виробництві продукції на 117198,23 грн та неправомірного віднесення до складу інших витрат-компенсації комунальних послуг ОСОБА_5 в сумі 7702,43 грн.

Для проведення перевірки по господарських взаємовідносинах з ФОП ОСОБА_2 було надано за 2018р. акти здачі-приймання виконаних робіт та товарні чеки на надання послуг у сфері інформатизації на загальну суму 310000,00 грн, за 2019р. акти приймання-передачі послуг на виконання Договору про надання послуг у сфері інформатизації від 07.10.2017 та товарні чеки на надання послуг у сфері інформатизації на загальну суму 370000,00 грн. Товарні чеки оформлені з порушенням вимог п.2 р.ІІ Положення про форму та зміст розрахункових документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016р. №13 із змінами та доповненнями, а саме не зазначено назву та податковий номер суб`єкта господарювання, який видав даний чек.

Договір про надання ФОП ОСОБА_2 послуг від 07.10.2017р., який зазначено в актах, для перевірки не надано.

Витрати за отримані послуги інформатизації було включено ФОП ОСОБА_1 в Книгу обліку доходів і витрат в графу «Інші витрати» на підставі товарних чеків від ФОП ОСОБА_2 за 2018р. на загальну суму 310000,00 грн, за 2019р.- 370000,00 грн та відповідно включено до Декларацій про майновий стан і доходи за 2018р. та 2019р. в складі інших витрат.

Для проведення перевірки по господарських взаємовідносинах з ФОП ОСОБА_4 було надано лише Акти на надання послуг абонентського обслуговування програмних продуктів за 2020р. на загальну суму 130900,00 грн.

Договір про надання ФОП ОСОБА_4 послуг обслуговування №11 від 23.01.2020р., який зазначений в актах, для перевірки не надано. Документального підтвердження оплати за послуги також не надано.

Витрати за отримані послуги абонентського обслуговування програмних продуктів було включено ФОП ОСОБА_1 в Книгу обліку доходів і витрат в графу «Інші витрати» на підставі Актів від ФОП ОСОБА_4 за 2020р. на загальну суму 130900,00 грн Документальне підтвердження оплати вартості отриманих послуг не надано.

Витрати на компенсацію комунальних послуг ФОП ОСОБА_5 було включено в Книгу обліку доходів і витрат в графу «Інші витрати» на підставі Актів надання послуг за 2020р. в загальній сумі 148669,42 грн та за 2021р. на підставі прибуткової накладної №7122 від 28.02.2021р. в сумі 7702,43 грн, і відповідно, включено до Декларацій про майновий стан і доходи за 2020р. та 2021р. в складі інших витрат відповідно. Документального підтвердження оплати та розрахунку розміру компенсації комунальних послуг для перевірки не надано.

В ході проведення перевірки платнику податків-фізичній особі ОСОБА_1 було надано письмову вимогу від 06.09.2022 про надання переліку документів, що підтверджують господарські відносини з ФОП ОСОБА_2 , з ФОП ОСОБА_4 , стосовно отриманих послуг та з ФО ОСОБА_5 стосовно підтвердження оплати та розрахунку розміру компенсації комунальних послуг.

На виконання вказаної вимоги платником було надано відповідь та надано наступні документи:

- по ФОП ОСОБА_2 - Договір про надання послуг у сфері інформатизації від 07.10.2017 б/н. Згідно Договору про надання послуг у сфері інформатизації від 07.10.2017 б/н. ФОП ОСОБА_1 - «Замовник» з однієї сторони, та ФОП ОСОБА_2 - «Виконавець» з іншої сторони, уклали договір про надання послуг у сфері інформатизації про наступне: Виконавець бере на себе зобов`язання щодо надання наступних послуг у сфері інформатизації; повне оброблення, підготовка та ведення даних з первинних документів «Замовника» із застосуванням програмного забезпечення для систематизації га інформатизації процесів торгівлі: оброблення та зведення даних, у тому числі для цілей бухгалтерського обліку, їх супровід в електронному вигляді; керування та експлуатація комп`ютерної техніки, що належить «Замовнику», або котрою користується Замовник у своїй господарській діяльності без набуття техніки у власність, організація контролю за відображенням на рахунках бухгалтерського обліку всіх господарських операцій замовника; забезпечення раціональної організації обліку й звітності у замовника; - для копіювально-розмножувальної техніки (КРТ): заправка експлутаційно-витратних матеріалів КРТ; заміна вузлів КРТ; підбір нових одиниць КРТ, потрібних Замовнику; навчання користувачів КРТ; інші роботи, пов`язані з КРТ; роботи з обслуговування персональних комп`ютерів (ПК), що потребують дефрагментації жорстких дисків; розробки та організації заходів з резервування та архівування даних; модернізації та налагодження ПК; налагодження операційних систем ПК; заходи з оптимізації роботи ПК; інсталяція програмного забезпечення (ПЗ); надання консультацій співробітникам Замовника з приводу роботи з оргтехнікою та ПК; навчання співробітників Замовника роботі з ПЗ; підбір нового обладнання, комплектуючих або периферійних пристроїв, оргтехніки, підбір необхідного ПЗ;

інші послуги, що стосуються предмету даного договору, та які вправі надати Виконавець.

За надання послуг, Замовник сплачує Виконавцю 500 гривень за 1 годину витраченого часу на виконання умов даного договору. Кількість затраченого часу та вид проведеної роботи зазначається у Акті приймання-нередачі послуг. Надання послуг проводиться за умови попередньої оплати. Термін дії договору з 07.10.2017 по 07.10.2020.

Реєстр наданих до перевірки Актів здачі-приймання виконаних робіт за 2018р. та Актів приймання-передачі послуг на виконання Договору про надання послуг у сфері інформатизації від 07.10.2017р. за 2019р. наведено в додатку 1 до акту перевірки.

Підприємцем ОСОБА_1 в ході проведення перевірки не надано інформацію щодо комп`ютерної техніки, технічних пристроїв, що використовувались в підприємницькій діяльності, оброблених та зведених даних, у тому числі для цілей бухгалтерського обліку.

В наданих для перевірки Актах здачі - приймання виконаних робіт за 2018р. зазначено, що Виконавцем виконані роботи, послуги у сфері інформатизації (оброблення даних, інша діяльність у сфері інформаційних технологій) в повному обсязі відповідно до Договору б/н від 07.10.2017. За даним Актами здачі - приймання виконаних робіт не зазначено конкретні дані про обсяги виконаних робіт (наданих послуг), їх вартості за годину, з яких питань отримано інформаційні послуги та до якої економічної вигоди вони привели.

Надані ФОП ОСОБА_1 у ході перевірки Акти здачі - приймання виконаних робіт, не містять усіх обов`язкових реквізитів, а саме: не зазначено конкретні дані про обсяги виконаних робіт (наданих послуг), їх вартості за годину (що обумовлено договором), з яких питань отримано інформаційні послуги та невідомо до якої економічної вигоди вони привели, тобто вони не відповідають вимогам, передбачених ч. 2 та 3 ст. 9 Закону України №996-XIV від 16.07.1999 «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» (із змінами та доповненнями) та пп. 1.2 та 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88 (із змінами та доповненнями).

Наявність самих актів наданих послуг не є достатньою підставою, для того щоб судити про їх реальність. Підприємцем ОСОБА_1 в ході проведення перевірки не надано інформацію щодо комп`ютерної техніки, технічних пристроїв, що використовувались в підприємницькій діяльності, інформації щодо оброблених та зведених даних, у тому числі для цілей бухгалтерського обліку. Первинні документи, які б підтверджували факт оплати за вищезазначені послуги підприємцем також в ході проведення перевірки не надано.

Формальна наявність договору, актів виконаних робіт, рахунків на оплату тощо, за встановлених обставин, не є достатнім та беззаперечним документальним підтвердженням фактичного виконання договірних відносин.

Таким чином, встановлені дані і факти, доводять нереальність господарської операції, дозволяють зробити висновки, що укладений між СПД-ФО ОСОБА_1 та СПД ОСОБА_2 договір не опосередковувався реальним виконанням операції, яка становить його предмет.

- по ФОП ОСОБА_4 - Договір №11 про абонентське обслуговування програмних продуктів від 23.01.2020 та Акт звіряння взаєморозрахунків за 2020.

Згідно наданого на вимогу Акту звіряння взаєморозрахунків за 2020 встановлено, що між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_4 станом на 31.12.2020 рахується кредиторська заборгованість в сумі 130900 грн, тобто дані послуги не оплачені.

- по ФОП ОСОБА_5 щодо оплати та розрахунку розміру компенсації комунальних послух первинних документів, які б підтверджували правильність визначення розміру компенсації комунальних послуг та детальний і обгрунтований їх розрахунок не надано.

Документів щодо розрахунку розміру компенсації вищенаведених послуг СПД ОСОБА_1 не надано. Документального підтвердження того, що компенсація послуг ОСОБА_5 СПД ОСОБА_1 дійсно проводилася в ході перевірки також не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні №996-XIV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій с первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних па підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною 2 статті 9 Закону України від 16 липня 1999 року №996-XIV передбачено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Зазначені первинні документи повинні містити усі необхідні реквізити, визначені частинами 1, 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», повну інформацію про виконану господарську операцію та виступати носіями достовірних відомостей про таку операцію та її учасників.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена також пп. 1.2 п. 1, пп. 2.1 п. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704. Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Необхідною умовою для цього є факт придбання товарів (робіт, послуг) із метою їх використання в господарській діяльності.

Таким чином, господарські операції для визначення витрат в податковому обліку мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

На підтвердження фактичного здійснення господарських операцій платник повинен мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та, які сукупно з встановленими обставинами справи, зокрема і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником витрат для податкового обліку.

В порушення п. 44.1 ст. 44, п. 177.2, пп. 177.4.1, пп. 177.4.4, пп. 177.4.5 п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, ФОП ОСОБА_1 завищено валові витрати за 2018 на суму 320000 грн, за 2019 на суму 370000 грн, за 2020 на суму 279569,42 грн та за 2021 на суму 124900,66 грн.

Перевіркою правильності визначення бази оподаткування та повноти нарахування військового збору з доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності встановлено, що СГД ОСОБА_1 внаслідок порушень зазначених у вище занижено суму чистого оподатковуваного доходу та відповідно базу оподаткування військовим збором за 2018 на 320000 грн, за 2019 на 381453,72 грн за 2020 на 274164,65 грн та за 2021 на 7702,43 грн, чим порушено пп. 162.1.1 п. 162.1 ст. 162, пп. 163.1.1 пп. 163.1 ст. 163, пп. 164.1.3. п. 164.1 ст. 164, п. 1.2, п. 1.6 пункту 161 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, внаслідок чого СГД ОСОБА_1 не нараховано та не сплачено до бюджету військового збору на загальну суму 14749,81 грн, в т.ч.: за 2018р. на 4800,00 грн, за 2019р. на 5721,81 грн, за 2020р. на 4112,47 грн та за 2021р. на 115,53 грн.

Об`єктом оподаткування військовим збором с доходи, визначені статтею 163 Податкового кодексу України (підпункт 1.2 пункт 161 підрозділу 10 розділу XX 1ІКУ), зокрема, загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Згідно пп. 164.1.3 п. 164.1 ст. 164 Податкового кодексу України базою оподаткування у фізичної особи с дохід, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із статтею 177 ПКУ.

Пунктом 177.2 статті 177 ПК України врегульовано, що об`єктом оподаткування фізичної особи - підприємця є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та пегрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Ставка збору складає 1,5 % об`єкта оподаткування, (підпункт 1.3 пункт 161 підрозділу 10 розділу XX ПКУ).

Згідно з абзацом «а» пункту 176.1 статті 176 ПКУ платники - фізичні особи зобов`язані вести облік доходів і витрат в обсягах, необхідних для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу.

Відповідно до п. 177.10 ст. 177 Кодексу фізичні особи-підприємці зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат (далі - Книга), у якій за підсумком робочого дня, протягом якого отримано дохід, па підставі первинних документів здійснюються записи про отримані доходи та документально підтверджені витрати.

Перевіркою правильності визначення бази оподаткування та повноти нарахування військового збору з доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності встановлено, що СГД ОСОБА_1 внаслідок порушень зазначених у пп.3.1.2 Акту занижено суму чистого оподатковуваного доходу та відповідно базу оподаткування військовим збором за 2018р. на 320000 грн, за 2019р. на 381453,72 грн, за 2020р. на 274164,65 грн та за 2021р. на 7702.43 грн, чим порушено пп. 162.1.1 п. 162.1 ст. 162, пп. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163, пгі. 164.1.3. п. 164.1 ст. 164, п. 1.2, п.1.6 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, внаслідок чого СГД ОСОБА_1 не нараховано та не сплачено до бюджету військового збору на загальну суму 14749,81 грн, в т.ч.: за 2018р. на 4800,00 грн, за 2019р. на 5721,81 грн, за 2020р. на 4112,47 грн та за 2021р. на 115,53 грн.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що ГУ ДПС у Волинській області правомірно сформовано податкові повідомлення-рішення від 17.10.2022 року №; від 17.10.2022 року №; від 17.10.2022 року №; від 18.10.2022 року №; від 18.10.2022 року №.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв`язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для відмови у задоволені адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 26.06.2023 року у справі №140/7389/22 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді С. М. Кузьмич
З. М. Матковська