Справа № 300/1719/23
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2023-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 рокуЛьвівСправа № 300/1719/23 пров. № А/857/10193/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Затолочного В.С., Гудима Л.Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09 травня 2023 року (головуючий суддя Бобров Ю.О., м. Івано-Франківськ) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 15.03.2023 №1683-1403/Я-02/8-0900/23, зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу із урахуванням заробітної плати (доходу) за весь період страхового стажу.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2023 року позов задоволено повністю. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо врахування при обчисленні пенсії по інвалідності ОСОБА_1 заробітної плати (доходу), визначеної у архівних довідках, виданих відділом зі справ архівів (муніципальний архів) муніципального утворення міста Ноябрськ від 23.12.2019 №Я-74 (27.02.2020 №Я-15), від 23.12.2019 №Я-75 (27.02.2020 №Я-16), від 23.12.2019 №Я-76 (27.02.2020 №Я-17), від 23.12.2019 №Я-77 (27.02.2020 №Я-18), від 23.12.2019 №Я-78 (27.02.2020 №Я-19), довідці від 28.02.2020 №254, виданій ТОВ «Русінтеграл-Піонер», довідці від 31.03.2016 №168, виданій ТОВ «УБР-1» та розрахункових аркушах ТОВ «УБР-1».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити ОСОБА_1 з 11.01.2022 перерахунок і виплату пенсії по інвалідності, з урахуванням заробітної плати (доходу) визначеної у архівних довідках, виданих відділом зі справ архівів (муніципальний архів) муніципального утворення міста Ноябрськ від 23.12.2019 №Я-74 (27.02.2020 №Я-15), від 23.12.2019 №Я-75 (27.02.2020 №Я-16), від 23.12.2019 №Я-76 (27.02.2020 №Я-17), від 23.12.2019 №Я-77 (27.02.2020 №Я-18), від 23.12.2019 №Я-78 (27.02.2020 №Я-19), довідці від 28.02.2020 №254, виданій ТОВ «Русінтеграл-Піонер», довідці від 31.03.2016 №168, виданій ТОВ «УБР-1» та розрахункових аркушах ТОВ «УБР-1», з урахуванням раніше виплачених сум.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області оскаржило його в апеляційному порядку, просить рішення суду скасувати і у задоволенні позову відмовити повністю.

В апеляційній скарзі зазначає, що відповідно до статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно із частиною 2 статті 24 Закону страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (01.01.2004).

З 01 січня 2023 року російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року.

Стосовно рішення української сторони вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, зазначений міжнародний договір України припинить свою дію для України 19 червня 2023 року (лист Міністерства закордонних справ від 29.12.2022 № 72/14-612-108210).

Тому апелянт вважає, що при призначенні пенсій громадянам, які проживали/ працювали на території російської федерації, призначаються на умовах, визначених Законом України від 09 липня 2003 року № 1058-ІУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058).

Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії враховується за періоди страхового стажу, набутого на території України, на умовах, визначених частиною першою статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а за період по 31.12.1991 - на умовах, визначених абзацом п`ятим частини першої статті 40 Закону №1058.

Відповідно до частини першої статті 40 Закону №1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Відповідно до частини п`ятої статті 40 Закону заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами (або за результатами проведення перевірки відповідності їх змісту первинним документам), а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Судом не враховано, що до розрахунку заробітної плати ОСОБА_1 враховано періоди з 01.05.2005 по 31.10.2006 та з 01.01.2019 по 30.06.2020, за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку України.

При зверненні за призначенням пенсії позивач надавав довідки про заробітну плату за період роботи в росії від 27.02.2020 року за номером №15 за період з 05.2006 по 12.2006, №16 за період з 01.2007 по 12.2007, №17 за період з 01.2008 по 12.2008, №18 за період з 01.2009 по 12.2009, №19 за період з 01.2010 по 02.2010, №254 від 28.02.2020 за період з 07.2015 по 09.2015, №168 від 31.03.2016 за період з 09.2015 по 02.2016.

Зазначені довідки до підрахунку пенсії взяті в нульовому варіанті, оскільки вони не підтвердженні первинними документами та щодо сум заробітку немає відомостей в системі персоніфікованого обліку України.

Частиною третьою статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

З 13 квітня 2014 року на підставі рішення Ради нацбезпеки та оборони України розпочалася антитерористична операція (АТО) із залученням Збройних Сил України, у зв`язку з прямою військової агресії з боку РФ, яка на даний момент переросла в широкомасштабну війну.

Позивач свідомо тривалий час, по березень 2016 року працював в РФ, відповідно відраховувались кошти в бюджет ворожої країни на підтримку її збройних сил, і за даних обставин позивач бажає отримати пенсію вже від України, що є об`єктивно недопустимим.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві від 19.01.2022 №68, ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії по інвалідності.

25.01.2022 позивач повторно звернувся за призначенням пенсії по інвалідності, що підтверджується копією заяви від 25.01.2022.

Із змісту розписки-повідомлення від 25.01.2022 вбачається, що разом із заявою для призначення пенсії позивач надав, у тому числі, довідки про джерела доходів з 01.07.2000 №Я-15-Я-19, №254, №168, довідки про стаж №159, №138-к, №204/12-04-2317, б/н, №Я-12-Я-14, інформацію про сплату внесків №2086-12, №415/12, №14-20, №335, №430, №846/14, №1854/02-16, б/н.

З 11.01.2022 позивачу призначено пенсію по інвалідності, що підтверджується рішенням про призначення пенсії від 04.02.2022 №68.

Відповідно до протоколу розрахунку стажу, відповідачем при призначенні пенсії зараховано до загального стажу позивача періоди його роботи у росії з 11.07.2006 по 20.02.2009, з 22.02.2009 по 14.03.2010, з 21.07.2015 по 31.08.2015, з 22.09.2015 по 31.03.2016.

З копії трудової книжки позивача від 21.10.2004 серії НОМЕР_1 вбачається, що позивач працював:

з 10.05.2006 по 20.02.2009, з 22.02.2009 по 14.03.2010 помічником бурильника на ТОВ «Сервісна Бурова Компанія» (записи №3-8);

з 25.03.2010 по 18.01.2013 помічником бурильника у ВАТ «К» «Північгазсервіс» (записи №1-2);

з 28.01.2013 по 09.01.2014, з 10.01.2014 по 31.10.2014 помічником бурильника у філіалі «Спеціалізоване управління із будівництва підземних сховищ та буріння свердловин ВАТ «Підзембургаз» Бурової компанії ВАТ «Газпром» філіал «Спецуправління» ВАТ «Підзембургаз» (записи №9-15);

з 10.11.2014 по 31.03.2015 помічником бурильника на ТОВ «Ериел Нафтогазсервіс» (записи №3-4);

з 21.07.2015 по 31.08.2015 помічником бурильника на ТОВ «Русінтеграл-Піонер» (записи №5-6) (а.с. 46-59).

Відповідно до даних трудової книжки позивача від 22.09.2015 НОМЕР_2 , ОСОБА_1 працював з 22.09.2015 по 31.03.2016 помічником бурильника на ТОВ «УБР-1» (записи №1-2) (а.с. 60-62).

Як вбачається з протоколу розрахунку заробітку ОСОБА_1 , при обчисленні розміру пенсії позивача заробітна плата (дохід) за періоди з 01.11.2006 по 31.03.2010, з 01.07.2015 по 31.03.2016 врахована нулями.

У лютому 2023 року позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про зарахування заробітної плати (доходу) за весь період його страхового стажу.

Відповідач листом від 15.03.2023 №1683-1403/Я-02/0900/23 повідомив, що при зверненні за призначенням пенсії, позивачем надано довідки про заробітну плату за періоди роботи в росії, які до підрахунку пенсії не взяті. До заробітної плати враховано періоди з 01.05.2005 по 31.10.2006, з 01.01.2019 по 30.06.2020 за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а з листопада 2006 року по березень 2016 року (період роботи у росії) взято у нульовому варіанті. Також відповідачем зазначено, що з 01.01.2023 росія призупинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992. Отже, для обчислення пенсії із врахуванням даних наданих позивачем довідок немає законних підстав, оскільки вони видані в росії та не підтверджені первинними документами.

Постановляючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058) для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 01.07.2000.

Згідно із п. 1 ст. 41 Закону №1058, до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону №1058, якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Одним із міжнародних договорів з питань пенсійного забезпечення, який підписала Україна, стала багатостороння Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, зобов`язання за якою взяли на себе дев`ять держав - учасниць СНД, в тому числі, Україна та російська федерація (надалі Угода).

Ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав - учасниць Угоди (ст. 5 Угоди).

Відповідно до ст. 1 Угоди, пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Статтею 6 Угоди встановлено, що призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.

Згідно із ч. 3 ст. 6 Угоди, обчислення пенсій відбувається із заробітку (доходів) за періоди роботи, які зараховуються в трудовий стаж. У тому випадку якщо у державах-учасницях Угоди введено національну валюту, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії.

Відповідно до абз. 5 пп. 3 п. 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 (надалі - Порядок № 22-1), особи, яким пенсія відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення призначається з урахуванням заробітної плати, отриманої за періоди роботи на територіях держав-учасниць міжнародних договорів (угод), надають довідки про заробітну плату для призначення пенсії (з розбивкою по місяцях), видані підприємствами, установами чи організаціями (їх правонаступниками), де працювала особа, або архівними установами.

З огляду на це, правильним є висновок суду першої інстанції, що заробіток (дохід) за періоди роботи на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, враховується при обчисленні розміру пенсії за умови надання особою довідки про заробітну плату для призначення пенсії (з розбивкою по місяцях).

Крім того, з оскаржуваної позивачем відмови вбачається, що заробітна плата за період роботи у росії з листопада 2006 року по березень 2016 року взято у нульовому варіанті. Проте, з матеріалів справи вбачається, що за період з 01.05.2006 по 31.10.2006 при обчисленні розміру пенсії врахований дохід, отриманий від здійснення підприємницької діяльності, що підтверджується змістом листа від 15.03.2023 №1683-1403/Я-02/0900/23.

Згідно із листом пенсійного фонду російської федерації від 03.06.2021 №3338-12, нарахування та сплату страхових внесків в пенсійний фонд за період з 10.05.2006 по 20.02.2009, з 22.02.2009 по 15.01.2010, з 16.01.2010 по 14.03.2010 за ОСОБА_1 здійснювала ТОВ «Сервісна Бурова Компанія».

З травня 2006 року по грудень 2006 року, з січня 2007 року по грудень 2007 року, з січня 2008 року по грудень 2008 року, з січня 2009 року по грудень 2009 року, з січня 2010 року по березень 2010 року ОСОБА_1 нараховувалась заробітна плата, що підтверджується архівними довідками про нараховану заробітну плату (з розбивкою по місяцях) від 23.12.2019 №Я-74 (27.02.2020 №Я-15), від 23.12.2019 №Я-75 (27.02.2020 №Я-16), від 23.12.2019 №Я-76 (27.02.2020 №Я-17), від 23.12.2019 №Я-77 (27.02.2020 №Я-18), від 23.12.2019 №Я-78 (27.02.2020 №Я-19), виданими відділом зі справ архівів (муніципальний архів) муніципального утворення міста Ноябрськ.

Вказані архівні довідки знаходяться і в матеріалах пенсійної справи позивача.

Відповідно до довідки від 31.03.2016 №168, виданої ТОВ «УБР-1», у період з вересня 2015 року по лютий 2016 року ОСОБА_1 нараховувалася заробітна плата. У 2015-2016 році на усі види виплат проводилося нарахування страхових внесків. Усі утримання перераховувались в пенсійний фонд рф.

Згідно із довідкою від 28.02.2020 №254, виданою ТОВ «Русінтеграл-Піонер», з липня 2015 року по серпень 2015 року позивачу нараховувалась заробітна плата. У вересні 2015 року нарахована компенсація за невикористану відпустку. Суми внесків нараховані та перераховані до пенсійного фонду рф повністю.

У матеріалах справи наявні розрахункові аркуші, які підтверджують нарахування ОСОБА_1 заробітної плати на ТОВ «Управління бурових робіт-1» за період з вересня 2015 року по березень 2016 року.

Судом першої інстанції з`ясовано, що разом із заявою для призначення пенсії позивачем були надані пенсійному органу вищезазначені документи.

Таким чином, правильним є висновок суду, що вищезазначені довідки підтверджують нарахування позивачу заробітної плати та сплату страхових внесків за період з листопада 2006 року по березень 2016 року.

Крім того, суд першої інстанції вірно вважав безпідставними посилання відповідача на відсутність правових підстав для обчислення пенсії із врахуванням заробітної плати згідно наданих довідок за період роботи у росії, оскільки з 01.01.2023 росія призупинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, оскільки відповідно до Постанови КМУ від 29.11.2022 №1328 «Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення» (надалі Постанова №1328), Україна вийшла з вищезазначеної Угоди. Вказана постанова набрала чинності 02.12.2022. Отже, до набрання чинності Постановою №1328, Україна як держава-учасниця Угоди виконує зобовґязання, взяті згідно із Угодою.

Відтак, Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 підлягає застосуванню при зарахуванні спірного стажу роботи позивача в рф, оскільки вказана Угода була чинною на момент виникнення спірних правовідносин.

Окрім цього, згідно приписів пункту 2 статті 13 названої Угоди пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.

Також, суд слушно зауважив, що відповідно до ч. 3 ст. 23 Загальної декларації прав людини, п. 4 ч. 1 Європейської соціальної хартії та ст. 46 Конституції України, працівники у старості мають право на пенсію, що є основним джерелом існування, яка має забезпечувати достатній життєвий рівень. Відтак суд підставно вважав, що у даному випадку і при обставинах, що склались у зв`язку з повномаштабним вторгненням 24.02.2022 російської федерації на територію України та військовою агресією по відношенню до громадян України, відповідачем не може бути відмовлено у врахуванні при обчисленні розміру пенсії заробітної плати (доходу) позивача за періоди роботи на території росії.

Крім того, враховуючи, що довідки про заробітну плату позивача за періоди роботи на території росії на момент їх подання до відповідача до 24.02.2022 приймалися на території України без спеціального посвідчення, т о відповідно сул правильно вказав, що вимога ГУ ПФУ в Івано-Франківській області про необхідність проставлення апостилю є безпідставною.

Аналогічно не заслуговують на увагу покликання відповідача на не підтвердження довідок про заробітну плату ОСОБА_1 за періоди роботи в росії первинними документами, оскільки довідки про заробітну плату позивача за період його роботи на території росії містять посилання на первинні документи, на підставі яких їх було видано, а відтак підлягають врахуванню при обчисленні розміру пенсії.

Більше того, відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону України №1058, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

При цьому, суд зґясував, що згідно копії матеріалів пенсійної справи позивача містяться документи, що підтверджують факт листування пенсійних органів України з компетентними органами росії з приводу пенсійного забезпечення ОСОБА_1 (зокрема, відповідь на запит від 26.02.2020, листи від 04.08.2020 №355, від 09.12.2019 №430, від 20.07.2020 №846/14, від 29.01.2020 №1854/02-16, доручення від 03.01.2020 №33), відтак, відповідач мав об`єктивну можливість здійснити перевірку достовірності даних довідок про заробітну плату позивача ще у 2019-2020 роках, до початку повномасштабного вторгнення та розірвання відносин з росією, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення громадян.

Однак, відповідач не вчинив жодних дій, спрямованих на отримання додаткових відомостей, на підтвердження обґрунтованості та достовірності, або уточнення даних, що містяться у поданих позивачем документах.

З огляду на зазначене, суд дійшов вірного позовні вимоги слід задовольнити шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо неврахування при обчисленні пенсії позивача по інвалідності заробітної плати (доходу), визначених у архівних довідках, виданих відділом зі справ архівів (муніципальний архів) муніципального утворення міста Ноябрськ від 23.12.2019 №Я-74 (27.02.2020 №Я-15), від 23.12.2019 №Я-75 (27.02.2020 №Я-16), від 23.12.2019 №Я-76 (27.02.2020 №Я-17), від 23.12.2019 №Я-77 (27.02.2020 №Я-18), від 23.12.2019 №Я-78 (27.02.2020 №Я-19), довідці від 28.02.2020 №254, виданій ТОВ «Русінтеграл-Піонер», довідці від 31.03.2016 №168, виданійТОВ «УБР-1» та розрахункових аркушах ТОВ «УБР-1» та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу із врахуванням вищевказаних довідок.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, відтак рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1, ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09 травня 2023 року у справі №300/1719/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М. А. Пліш
судді В. С. Затолочний
Л. Я. Гудим