Справа № 340/2639/23
Суддя: С.В. ДЕГТЯРЬОВА
Дата ухвалення: 2023-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2023 року м. Кропивницький Справа № 340/2639/23

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дегтярьової С.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до відповідача-1 Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, )

до відповідача-2 Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області (18000, м.Черкаси, вул. Смілянська, 23, )

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо відмови їй у призначенні пенсії по інвалідності згідно ст.86 Закону України "Про прокуратуру";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві призначити, здійснити нарахування та виплачувати їй з 11.11.2022 р. пенсію по інвалідності відповідно до ч.9 ст.86 Закону України "Про прокуратуру" у розмірі 60% від заробітку.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15.05.2023 відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.15).

Ухвалою від 12.06.2023 р. продовжено розгляд справи №340/2639/23 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 04.07.2023 року (а.с.23).

Ухвалою від 04.07.2023 р. залучено до участі у справі другого відповідача, розгляд справи розпочато спочатку, справу призначено до розгляду в підготовчому засіданні на 18.08.2023 року (а.с.99-100).

Ухвалою від 18.08.2023 р. продовжено строк підготовчого провадження, справу призначено до розгляду в підготовчому засіданні на 02.10.2023 року (а.с.99-100).

В судове засідання 02.10.2023 року представники відповідачів не з`явились, позивач подала заяву про подальший розгляд справи у письмовому провадженні (а.с.131).

Ухвалою від 16.10.2023 р. закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду в письмовому провадженні (а.с.132).

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

11 листопада 2022 року ОСОБА_1 визнана інвалідом ІІ групи за загальним захворюванням, що підтверджується відповідною довідкою до акта огляду МСЕК № 639971 (а.с.6).

Їй призначено та вона отримує пенсію по інвалідності ІІ групи загального захворювання згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Як слідує із записів трудової книжки позивача, у період з 10.08.1998 року по 22.01.2-19 року вона працювала на різних посадах в органах прокуратури. Стаж роботи в органах прокуратури становить 14 років 11 місяців 17 днів.

05.04.2023 ОСОБА_1 звернулася до із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області про переведення її на пенсію по інвалідності згідно статті 86 Закону України «Про прокуратуру» (а.с.33-34).

За принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України у м. Києві розглянуто заяву ОСОБА_1 та прийнято рішення від 07.04.2023 №30 про відмову у переході з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та призначенні пенсії відповідно до частини 9 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII (а.с.10).

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернулася до суду за захистом своїх прав із цим позовом.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликалася на те, що протиправною є відмова відповідача в переведенні з одного виду пенсії на інший вид пенсії у зв`язку з тим, що вона була визнана інвалідом не в період роботи в органах прокуратури, оскільки ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» не містить вимоги щодо отримання інвалідності саме в період роботи в прокуратурі.

Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, покликаючись на те, що позивач є інвалідом загального захворювання. На момент встановлення інвалідності вона не являлась працівником прокуратури, а тому, права на призначення цього виду пенсії позивач не має.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Ключовим питанням у цій справі є наявність правових підстав для призначення пенсії згідно із ч. 9 ст. 86 Закону № 1697-VII особі з інвалідністю загального захворювання.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначено Законом України «Про прокуратуру» № 1697-VІІ від 14.10.2014.

Пенсійне забезпечення працівників прокуратури врегульоване нормами ст. 86 Закону № 1697-VІІ.

Як передбачено ч. 9 ст. 86 Закону № 1697-VІІ прокурорам, визнаним особами з інвалідністю I або II групи, призначається пенсія по інвалідності в розмірах, передбачених частиною другою цієї статті, за наявності стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років.

Частиною 6 ст. 86 Закону № 1697-VІІ встановлено, що до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується, зокрема, час роботи на посадах прокурорів (в тому числі адміністративних) органів прокуратури, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів.

Відповідно до ч. 2 ст. 86 Закону № 1697-VІІ пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Отже, виходячи із вказаної норми ч. 9 ст. 86 Закону №1697-VІІ можна дійти висновку, що прокурорам, яким встановлена І або ІІ група інвалідності і, які мають стаж роботи в органах прокуратури не менше 10 років мають право на пенсію по інвалідності в розмірах, передбачених ч. 2 ст. 86 Закону №1697-VІІ.

Як встановлено судом, позивачу з 11.11.2022 року на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення» призначено пенсію, як інваліду загального захворювання ІІ групи та призначено пенсію на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Тобто позивач визнана інвалідом загального захворювання та пенсію їй призначено на загальних підставах.

Закон України «Про прокуратуру» є спеціальним та регулює правовідносини, зокрема, щодо пенсійного забезпечення осіб, звільнених з органів прокуратури, тому вимоги ч. 9 ст. 86 цього Закону можуть бути застосовані до прокурорів, у яких наявний стаж роботи в органах прокуратури не менше 10 років та інвалідність настала саме в період проходження служби в органах прокуратури.

Отже, суд вважає відсутніми підстави для задоволення позовних вимог, оскільки вимоги ч. 9 ст. 86 Закону № 1697-VІІ щодо призначення пенсії позивачу по інвалідності не можуть бути до неї застосовані.

Вказана позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 23 травня 2023 року (справа №140/17607/20, адміністративне провадження №К/9901/24480/21).

Суд вважає безпідставним посилання на висновок, сформульований у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а, щодо застосування підходу до тлумачення прав та обов`язків особи, який був би найбільш сприятливим, оскільки правовідносини у цій справі та справі, що розглядається є різними.

Передаючи справу №520/15025/16-а на розгляд Великої Палати Верховного Суду, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що у цій справі є необхідність відступити від висновку Верховного Суду України, висловленої у постановах від 10.09.2013 справі № 21-183а13, від 16.09.2014 у справі № 21-307а14, від 25.11.2014 у справі №21-519а14, від 10.03.2015 у справі № 21-51а15, від 17.03.2015 у справі № 21-585а14, від 14.04.2015 у справі № 21-383а14, від 02.12.2015 у справі N 21-1329а15, від 10.02.2016 у справі № 21-5432а15 та від 12.04.2016 у справі № 21-6501а15, стосовно відсутності законних підстав для призначення пенсії на пільгових умовах з огляду на відсутність результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Таким чином, правовідносини істотно відрізняються, а тому правові висновки не можуть бути застосовані у справі, що розглядається.

Керуючись ст.ст.132, 134, 139, 243-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду С.В. ДЕГТЯРЬОВА