Справа № 607/14790/23
Суддя: Марциновська І. В.
Дата ухвалення: 2023-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

18.10.2023 Справа №607/14790/23 Провадження № 2-а/607/294/2023

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючої судді Марциновської І.В.,

за участю: секретаря судового засідання Хавщ Я.А.,

представника позивача адвоката Никитюка Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що 10.07.2023 інспектором СРПП ВП № 2 (м. Ланівці) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Остапчуком Р.С. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД № 618955, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн.

Відповідно до вказаної постанови позивачу інкримінується те, що 10.07.2023 о 18 год. 16 хв. на вул. Центральній в с. Малий Кунинець Кременецького району Тернопільської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом та під час зміни напрямку руху не увімкнув відповідний покажчик повороту, чим порушив п. 9.2 Правил дорожнього руху, а також не мав при собі посвідчення водія та реєстраційні документи на транспортний засіб, чим порушив п. 2.1 (а, б) Правил дорожнього руху.

Позивач вважає, що вказана постанова є неправомірною та підлягає скасуванню, оскільки працівниками поліції до оскаржуваної постанови не долучені будь-які докази вчинення ОСОБА_1 інкримінованих правопорушень.

За таких підстав позивач просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД № 618955 від 10.07.2023, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн, та закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

14.08.2023 відкрито провадження у справі, призначено судове засідання на 24.08.2023, визначено відповідачу строк для подання відзиву.

24.08.2023 розгляд справи не відбувався у зв`язку з оголошенням Тернопільською обласною адміністрацією на території Тернопільської області повітряної тривоги. Судове засідання призначено на 27.09.2023.

08.09.2023 до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області засобами поштового зв`язку надійшов відзив Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, в якому відповідач позов не визнав та просив у позові відмовити. Відзив мотивований тим, що ОСОБА_1 порушив п. 2.1 (а, б), 9.2 (б) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП, оскільки 10.07.2023 о 18 год. 16 хв. на вул. Центральній в с. Малий Кунинець Кременецького району Тернопільської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen» моделі «Touran», державний номерний знак НОМЕР_1 , та під час зміни напрямку руху не увімкнув відповідний покажчик повороту та після зупинки транспортного засобу не пред`явив працівникам поліції посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб. Факт вчинення позивачем правопорушень підтверджується відеозаписами з автомобільного відеореєстратора службового автомобіля працівників поліції та з нагрудних камер працівників поліції, які долучені до відзиву. З урахуванням викладеного вказана постанова, на думку відповідача, відповідає вимогам закону, є обґрунтованою та винесена з урахуванням об`єктивних обставин справи.

Щодо строку подання відзиву суд зазначає таке.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.08.2023 відкрито провадження у справі, призначено судове засідання на 24.08.2023 та визначено відповідачу строк для подання відзиву до 24.08.2023.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283-1, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки до електронного кабінету, а за його відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Так, копія вказаної вище ухвали про відкриття провадження у справі від 14.08.2023 та копія позовної заяви з доданими до неї документами надіслані відповідачу Головному управлінню Національної поліції в Тернопільській області 15.08.2023, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с. 18). Однак вказана електронна адреса станом на день відправлення електронного листа втратила свою актуальність та була недійсною.

Відтак надалі копія ухвали про відкриття провадження у справі від 14.08.2023 та копія позовної заяви з доданими до неї документами була направлена на діючу електронну адресу відповідача лише 31.08.2023, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с. 24, 25).

Про такі обставини зазначив у своєму відзиві і відповідач, вказавши, що копія ухвали про відкриття провадження у справі від 14.08.2023 та копія позовної заяви з доданими до неї документами отримана відповідачем 31.08.2023, а тому відзив було подано 06.09.2023.

Суд приймає до уваги викладені вище обставини та вважає, що відзив на позовну заяву подано з дотриманням вимог ч. 5 ст. 192 КАС України, а саме у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Так само до відзиву долучені документи, що підтверджують надіслання відзиву і доданих до нього доказів позивачу (а.с. 31).

За таких обставин суд дійшов висновку про можливість прийняття відзиву до розгляду.

17.10.2023 до канцелярії Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшли додаткові пояснення представника позивача адвоката Никитюка Р.І., в яких останній зазначив про те, що наданий відповідачем відзив на позовну заяву поданий з порушенням вимог КАС України.

У судовому засіданні 18.10.2023 представник позивача адвокат Никитюк Р.І. позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та просив позов задовольнити. Пояснив, що відповідач подав відзив з пропуском визначеного законом строку. При цьому копію відзиву позивач не отримав. Щодо наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, зазначив, що в оскаржуваній постанові не конкретизовано підпункт Правил дорожнього руху, порушення якого інкримінується позивачу. Також вказав, що позивач не керував транспортним засобом, а лише перебував у салоні автомобіля на приватній території, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад і адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

У судове засідання 18.10.2023 позивач ОСОБА_1 не з`явився, однак приймає участь у судовому процесі через свого представника.

У судове засідання 18.10.2023 уповноважений представник відповідача Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, не з`явився. У поданому відзиві представник відповідача просив здійснювати розгляд справи за його відсутності та просив у позові відмовити.

Указане згідно з ч. 3 ст. 268 КАС України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Суд установив, що 10.07.2023 інспектором СРПП ВП № 2 (м. Ланівці) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Остапчуком Р.С. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД № 618955. Даною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП, та відповідно до ст. 36 КУпАП на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 510 грн. У постанові зазначено, що 10.07.2023 о 18 год. 16 хв. на вул. Центральній в с. Малий Кунинець Кременецького району Тернопільської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen» моделі «Touran», державний номерний знак НОМЕР_1 , та під час зміни напрямку руху не увімкнув відповідний покажчик повороту, чим порушив п. 9.2 Правил дорожнього руху, а також не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб, чим порушив п. 2.1 (а, б) Правил дорожнього руху.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Так, п. 2.1 (а, б) Правил дорожнього руху передбачають, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Служби безпеки, Управління державної охорони - технічний талон).

Також відповідно до п. 9.2 Правил дорожнього руху водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: а) перед початком руху і зупинкою; б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, полягає, зокрема, у порушенні правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, полягає у керуванні транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

У силу вимог ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частини 1-3 ст. 90 КАС України визначають, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Так, для спростування доводів, викладених у позовній заяві, і на підтвердження правомірності постанови серії БАД № 618955 від 10.07.2023 відповідач надав відеозаписи з автомобільного відеореєстратора службового автомобіля працівників поліції (назва файлу «1») та з нагрудних камер працівників поліції (назви файлів «2e37a5cd-584f-4442-a6d6-bebd9e458dd8», «4c5d84a9-85ca-433f-94b0-8c45bb13325c», «4dbae795-751c-4c4b-89fc-0d202d95db47», «14c76c02-afe4-4864-b2d8-02f4c5a24225», «37aaff38-223c-439e-abc0-f487e2e20813», «3063149e-3f9a-4f7e-aa64-97e8f82036eb», «b19d6b9e-d7b0-4005-be5e-eaf8a2dbb08f », «d618b8bc-fac4-4acb-be20-9ea184c18ad9»).

З відеозапису з автомобільного відеореєстратора службового автомобіля працівників поліції (назва файлу «1») вбачається, що транспортний засіб марки «Volkswagen» моделі «Touran», державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснював рух, а саме здійснив поворот праворуч, заїхавши на територію приватного домоволодіння та не увімкнувши при зміні напрямку руху відповідний правий сигнал світловим покажчиком повороту. При цьому службовий автомобіль патрульної поліції одразу ж заїхав на дану територію та автомобільний реєстратор зафіксував, що біля автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Touran», державний номерний знак НОМЕР_1 , вже знаходився інший працівник патрульної поліції.

У подальшому з відеозапису з нагрудних камер працівників поліції (назва файлу «4dbae795-751c-4c4b-89fc-0d202d95db47») вбачається, що такий відеозапис є логічним продовженням відеозапису з автомобільного відеореєстратора службового автомобіля поліції, оскільки на початок зйомки працівник поліції вже перебуває на території приватної ділянки поблизу транспортного засобу марки «Volkswagen» моделі «Touran», державний номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого перебуває ОСОБА_1 . Інші особи в салоні транспортного засобу та поблизу нього, за винятком працівників поліції, відсутні, що беззаперечно підтверджує те, що транспортним засобом керував саме ОСОБА_1 .

Так само з відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції (назви файлів «2e37a5cd-584f-4442-a6d6-bebd9e458dd8», «4c5d84a9-85ca-433f-94b0-8c45bb13325c», «4dbae795-751c-4c4b-89fc-0d202d95db47», «14c76c02-afe4-4864-b2d8-02f4c5a24225», «37aaff38-223c-439e-abc0-f487e2e20813», «3063149e-3f9a-4f7e-aa64-97e8f82036eb», «b19d6b9e-d7b0-4005-be5e-eaf8a2dbb08f », «d618b8bc-fac4-4acb-be20-9ea184c18ad9») суд встановив, що після зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 не пред`явив працівникам поліції посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб. Більше того ОСОБА_1 не заперечував відсутності вказаних вище документів, повідомивши працівникам поліції про те, що такі документи знаходяться у його дружини в магазині та при собі він їх не має (назва файлу «2e37a5cd-584f-4442-a6d6-bebd9e458dd8»).

З урахуванням викладеного суд доходить висновку, що відповідач довів факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, яке полягало у керуванні транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії та реєстраційному документі на транспортний засіб, або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Поряд з цим суд встановив, що в оскаржуваній постанові не конкретизована суть правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а також не зазначений конкретний підпункт пункту 9.2 Правил дорожнього руху, порушення якого інкримінується ОСОБА_1 .

При цьому суд звертає увагу, що п. 9.2 Правил дорожнього руху визначає одночасно декілька випадків, під час яких водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку. Відтак під час розгляду справи посадова особа, яка здійснювала розгляд справи, зобов`язана була визначити конкретний підпункт, порушення якого інкримінується позивачеві.

Однак суд вважає, що такі обставини можливо встановити при повторному розгляді справи відносно ОСОБА_1 , під час якого посадова особа, яка здійснюватиме такий розгляд, може належним чином конкретизувати суть правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 , та зазначити конкретний пункт нормативно-правового акту, порушення якого інкримінується ОСОБА_1 .

Так, ч. 3 ст. 286 КАС України визначає, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Зважаючи на те, що постанова по справі про адміністративне правопорушення серії БАД № 618955 від 10.07.2023 в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП є такою, що винесена з порушенням вимог закону, оскільки при винесенні оскаржуваної постанови не було дотримано вимог ст. 245, 280 КУпАП, суд доходить висновку, що постанова у цій частині підлягає скасуванню.

Однак, приймаючи до уваги вимоги ч. 3 ст. 286 КАС України, суд дійшов переконання, що справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП підлягає повторному розгляду, під час якого має бути винесена постанова, яка відповідатиме вимогам чинного законодавства, з урахуванням усіх обставин справи.

При цьому, зважаючи на те, що суд встановив наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, суд вважає, що постанову в цій частині слід залишити без змін.

Також приймаючи до уваги те, що на даному етапі адміністративного провадження відносно ОСОБА_1 суд встановив наявність лише складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, суд вважає, що слід змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення.

З урахуванням викладеного суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 слід змінити застосований захід стягнення у виді штрафу у сумі 510 грн на стягнення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 425 грн.

За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає частковому задоволенню.

Також відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд ураховує роз`яснення, які містяться в п. 36 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» та відповідно до яких якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну.

При зверненні до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір у сумі 536,80 грн, що підтверджується квитанцією № 0.0..1 від 02.08.2023 (а.с. 1).

Відтак сума сплаченого судового збору у розмірі 268,40 грн підлягає стягненню з Головного управління Національної поліції в Тернопільській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , а судові витрати у виді судового збору у сумі 268,40 грн слід покласти на позивача.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 9, 27, 122, 126, 245, 279, 280 КУпАП, ст. 2, 6, 9, 72-77, 90, 132, 139, 143, 241-246, 268, 269, 271-272, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД № 618955 від 10.07.2023 в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Надіслати на новий розгляд до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Змінити захід адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 510 гривень, накладений на ОСОБА_1 постановою про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД № 618955 від 10.07.2023, на адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень.

У іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Тернопільській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати у виді судового збору у сумі 268 (двісті шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Судові витрати у виді судового збору у сумі 268 (двісті шістдесят вісім) гривень 40 копійок покласти на позивача ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Представник позивача: адвокат Никитюк Ростислав Ігорович, місце перебування: вул. Канадська, буд. 24А, м. Тернопіль.

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Тернопільській області, місцезнаходження: вул. Валова, буд. 11, м. Тернопіль; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 40108720.

СуддяІ. В. Марциновська