Справа № 160/21672/23
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2023-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Ількова В.В.,
УСТАНОВИВ:
28.08.2023 року через підсистему Електронний суд на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому позивач просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального та пільгового стажу роботи по Списку № 1 за професією гірника очисного вибою з повним робочим днем під землею, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням роз`яснень Міністерства Соцзахисту населення України від 20.01.1992 № 8, час проходження військової служби під час мобілізації в особливий період один місяць служби за три, а саме період безпосередньої участі в антитерористичній операції з 08.04.2015 р. по 12.05.2015 р., з 11.07.2015 р. по 06.09.2015 р., з 01.10.2015 р. по 05.12.2015 р., з 18.12.2015 р. по 18.03.2016 р., з 29.03.2016 р. по 11.04.2016 р., період проходження військової служби під час мобілізації з 03.03.2022 р. по 04.07.2023 р.;
- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» згідно заяви про призначення пенсії від 04.07.2023 року.
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу між суддями від 28.08.2023 року ця справа була розподілена судді Ількову В.В.
Ухвалою суду від 29.08.2023 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідно до ст. 262 КАС України.
Також ухвалою суду від 29.08.2023 року витребувано у відповідача додаткові докази по справі, а саме:
- пенсійної справи позивача;
- заяви позивача про призначення пенсії за віком;
-відомості/інформацію щодо зарахування/незарахування спірного періоду роботи позивача до спеціального та пільгового стажу роботи по Списку № 1 за професією гірника очисного вибою з повним робочим днем під землею, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»,з урахуванням роз`яснень Міністерства Соцзахисту населення України від 20.01.1992 № 8, час проходження військової служби під час мобілізації в особливий період один місяць служби за три, а саме період безпосередньої участі в антитерористичній операції з 08.04.2015 р. по 12.05.2015 р., з 11.07.2015 р. по 06.09.2015 р., з 01.10.2015 р. по 05.12.2015 р., з 18.12.2015 р. по 18.03.2016 р., з 29.03.2016 р. по 11.04.2016 р., період проходження військової служби під час мобілізації з 03.03.2022 р. по 04.07.2023 р.;
- листи/відмови (рішення)Пенсійного органу на звернення позивача щодо здійснення такої виплати та інші докази щодо суті спору.
27.09.2023 року відповідачем через підсистему Електронний суд подано відзив на позовну заяву позивача. Долучені додаткові докази по справі.
У відповідності до приписів статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
У відповідності до вимог ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Отже, рішення у цій справі приймається судом 17.10.2023 року, тобто у межах строку встановленого ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.
ІІ. ДОВОДИ ПОЗИВАЧА
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Однак, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії, у зв`язку з недостатністю пільгового стажу.
Позивач не погоджується з такою позицією відповідача, та вказує, що згідно розрахунку стажу вбачається, що до пільгового стажу не зараховано період проходження строкової військової служби, період військової служби під час мобілізації в особливий період в кратному обчисленні один місяць служби за три до пільгового стажу за професією гірничий очисного вибою з повним робочим днем у шахті.
Позивач зазначає, що відповідно до роз`яснень Міністерства Соцзахисту населення України від 20.01.1992 року№ 8, працівники зайняті на підземних роботах та в металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності до ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», але не відпрацювали повного стажу, передбаченого зазначеною статтею Закону, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземного та в металургії роботи із зарахуванням до нього кожного року роботи гірничим очисного вибою, прохідником за 1 рік роботи 3 місяці.
Позивач вказує, що згідно з військового квитка серії НОМЕР_1 від 18.03.2015 р. в період з 19.03.2015 р. по 13.04.2016 р. проходив військову службу при частковій мобілізації в особливий період та з 03.03.2022 р. по теперішній час.
Згідно довідки військової частини НОМЕР_2 від 17.10.2016 р. № 1403 приймав участь в антитерористичній операції з 08.04.2015 р. по 12.05.2015 р., з 11.07.2015 р. по 06.09.2015 р., з 01.10.2015 р. по 05.12.2015 р., з 18.12.2015 р. по 18.03.2016 р., з 29.03.2016 р. по 11.04.2016 р.
Загальна тривалість періоду безпосередньої участі в АТО - 1 рік 4 місяці 15 днів ( в кратності 2 роки 8 місяців 15 днів).
Відтак, оскільки під час його мобілізації вказані періоди не були зараховані відповідачем до пільгового стажу роботи по професії гірник очисного вибою з повним робочим днем у шахті ВСП «Шахтоуправління Павлоградське» (ш.Павлоградська) ПрАТ ДТЕК «Павлоградвугілля» в потрійному розмірі (один місяць служби за три), а зараховані лише в одинарному розмірі, а строкова військова служба взагалі не врахована, позивач вважає рішення відповідача протиправним та просить задовольнити позов в повному обсязі.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
На адресу суду від представника відповідача надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечував про те, що згідно розрахунку стажу (Форма РС-право), страховий стаж позивача з урахуванням додаткових років за Списком №1 складає 36 років 04 місяці 20 днів, пільговий стаж на підземних роботах 17 років 05 місяців 25 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 закону №1058 (менше 25 років).
Щодо зарахування до пільгового стажу один місяць служби за три період проходження військової служби під час мобілізації в особливий період з 08.04.2015 р. по 12.05.2015 р., з 11.07.2015 р. по 06.09.2015 р., з 01.10.2015 р. по 05.12.2015 р., з 18.12.2015 р. по 18.03.2016 р., з 29.03.2016 р. по 11.04.2016 р., період проходження військової служби під час мобілізації з 03.03.2022 р. по 04.07.2023 р., відповідач зазначає про таке.
Згідно довідки Військової частини НОМЕР_3 від 17.10.2016 року № 1403, позивач у період з 08.04.2015 р. по 12.05.2015 р., з 11.07.2015 р. по 06.09.2015 р., з 01.10.2015 р. по 05.12.2015 р., з 18.12.2015 р. по 18.03.2016 р., з 29.03.2016 р. по 11.04.2016 р. брав безпосередню участь в антитерористичній операції м.Маріуполь, Донецької області, забезпеченні її проведення і захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції.
Згідно довідки до довідки Військової частини НОМЕР_4 від 13.11.2022 року №1568, позивач призваний на військову службу 18.04.2022 року та по теперішній (13.11.2022 року) час перебуває на військовій службі.
Відповідач вказує, що участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України з 08.04.2015 р. по 12.05.2015 р., з 11.07.2015 р. по 06.09.2015 р., з 01.10.2015 р. по 05.12.2015 р., з 18.12.2015 р. по 18.03.2016 р., з 29.03.2016 р. по 11.04.2016 р., у тому числі військова служба в особливий період з 03.03.2022 по 03.03.2023, було зараховано позивачу до загального та пільгового стажу роботи згідно статті 114 Закону №1058 в одинарному розмірі.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, суд встановив такі обставини.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно військового квитка серії НОМЕР_1 від 18.03.2015 р. позивач у період з 19.03.2015 р. по 13.04.2016 р. проходив військову службу при частковій мобілізації в особливий період та з 03.03.2022 р. по теперішній час.
Згідно довідки військової частини НОМЕР_2 від 17.10.2016 р. № 1403 позивач приймав участь в антитерористичній операції з 08.04.2015 р. по 12.05.2015 р., з 11.07.2015 р. по 06.09.2015 р., з 01.10.2015 р. по 05.12.2015 р., з 18.12.2015 р. по 18.03.2016 р., з 29.03.2016 р. по 11.04.2016 року.
04.07.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, із заявою та відповідними документами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Підставою відмови у призначенні пенсії є відсутність пільгового стажу.
Згідно розрахунку, здійсненим Пенсійним органом страховий стаж позивача становить - 36 років 4 місяці 20 днів, пільговий стаж становить 17 років 5 місяців 25 днів.
Відповідно до такого розрахунку стажу роботи до пільгового стажу роботи позивача по Списку № 1, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідачем не було зараховано: період проходження військової служби під час мобілізації з 03.03.2022 р. по 04.07.2023 р. в професію гірник очисного вибою з повним робочим днем у шахті та період безпосередньої участі в АТО з 08.04.2015 р. по 12.05.2015 р., з 11.07.2015 р. по 06.09.2015 р., з 01.10.2015 р. по 05.12.2015 р., з 18.12.2015 р. по 18.03.2016 р., з 29.03.2016 р. по 11.04.2016 р.. в кратному обчисленні один місяць служба за три до пільгового стажу по професії «гірник очисного вибою».
Позивач не погодившись такими підставами відмови в призначенні пенсії, вважаючи, що він має достатній пільговий стаж для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх порушених прав.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд врахував такі обставини справи та положення чинного законодавства України.
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки (пункт 6 частини першої статті 92 Конституції України).
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду визначені Законом України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV).
Відповідно до частини першої статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.
Частина третя статті 4 Закону № 1058-IV визначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.
Частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Частиною 1 статті 26 Закону №1058 визначено умови призначення пенсії за віком, відповідно до якої особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.
Відповідно до абзаців першого, другого пункту 2 розділу XV Прикінцеві положення Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.
Статтею 114 Закону № 1058-IV врегульовані питання щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.
Відповідно до абзацу першого частини третьої статті 114 Закону №1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
За змістом частини п`ятої статті 114 Закону № 1058-IV, у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.
Перелік робіт та професій, зайнятість на яких протягом 25 років дає право на призначення пенсії незалежно від віку, визначається постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202 «Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років (далі Постанова №202).
Відповідно до частини першої статті 24 Закону № 1058-IV №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина друга статті 24 Закону №1058-IV).
Відповідно до частини третьої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом. За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років
За змістом статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII (далі - Закон №1788-ХІІ) до стажу роботи зараховується також: військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.
При призначенні пенсій на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 та пенсій за вислугу років відповідно до статті 55 цього Закону провадиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цими статтями, за умови, що зазначені роботи дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.
Відповідно до статті 62 Закону №1788-ХІІ порядок підтвердження стажу роботи, згідно з якою основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 3 зазначеного Порядку №637 визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
За змістом пункту 6 Порядку №637 для підтвердження військової служби, служби цивільного захисту, служби в органах державної безпеки, розвідувальних органах, Держспецзв`язку приймаються: військові квитки; довідки територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин і установ системи Міноборони, МВС, МНС, Мінінфраструктури, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, Держприкордонслужби, Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС;довідки архівних і військово-лікувальних установ. Військова служба у складі діючої армії в період бойових дій, в тому числі під час виконання інтернаціонального обов`язку, зараховується до стажу роботи на підставі довідок територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, які видаються в порядку, що визначається Міноборони (додаток № 2).
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що право на передбачену частиною третьою статті 114 Закону №1058-IV пенсію незалежно від віку мають працівники провідних професій на цих роботах, зокрема, робітники очисного вибою, за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. До стажу роботи зараховується військова служба незалежно від місця проходження служби. При цьому, у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої статті 114 Закону №1058-IV, проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.
VІ. ОЦІНКА СУДУ
Згідно матеріалів справи, у межах спірних правовідносинах позивачем заявлено позовні вимоги щодо не зарахування до пільгового стажу строкової військової служби, зокрема військової служби в особливий період (під час мобілізації) з 03.03.2022 по 04.07.2023 у кратному розмірі.
У ході судового розгляду встановлено, що на дату звернення 04.07.2023 року стаж, що дає право на зниження пенсійного віку (за Списком №1 підземні роботи, професії за постановою №202) становить 17 роки 05 місяців 25 днів.
Згідно із записами в трудовій книжці серії НОМЕР_5 від 21.05.2000 р., довідки про підтвердження пільгового трудового стажу від 03.07.2023 р. №598, від 21.06.2023 р. № 1-4/1302 р. № 445, позивач навчався та працював на різних посадах, які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах:
ВСП «Шахтоуправління Павлоградське» (ш.»Тернівська») ПрАТ ДТЕК «Павлоградвугілля» :
10.01.2005 р. - 04.03.2005 р. учень гірника підземного з повним робочим днем в шахті;
05.03.2005 р. 12.03.2006 р. гірник підземний з повним робочим днем у шахті, в т.ч.;
13.01.2005 р. по 03.03.2005 р. курси УКК по професії «гірник підземний і машиніст підземних установок; 04.03.2005 р. іспит;
13.03.2006 р. - 31.05.2006 р. курси УКК по професії «гірник очисного вибою»;
01.06.2006 р. 27.07.2006 р. - гірник підземний з повним робочим днем у шахті;
ВСП «Шахтоуправління Тернівське» ПрАТ ДТЕК «Павлоградвугілля» :
01.01.2022 р. по 03.07.2023 р. - гірник очисного забою з повним робочим днем у шахті.
Згідно військового квитка серії НОМЕР_1 від 18.03.2015 р. в період з 19.03.2015 р. по 13.04.2016 р. позивач проходив військову службу при частковій мобілізації в особливий період та з 03.03.2022 р. по теперішній час.
Згідно довідки військової частини НОМЕР_2 від 17.10.2016 р. № 1403 позивач приймав участь в антитерористичній операції з 08.04.2015 р. по 12.05.2015 р., з 11.07.2015 р. по 06.09.2015 р., з 01.10.2015 р. по 05.12.2015 р., з 18.12.2015 р. по 18.03.2016 р., з 29.03.2016 р. по 11.04.2016 року
Загальна тривалість періоду безпосередньої участі в АТО - 1 рік 4 місяці 15 днів.
Згідно посвідчення серії НОМЕР_6 від 06.04.2016 р. позивач є учасником бойових дій.
Щодо військової служби в особливий період (під час мобілізації) з 03.03.2022 по 04.07.2023 року суд зазначає про таке.
Згідно військового квитка серії НОМЕР_1 від 18.03.2015 р. в період з 19.03.2015 р. по 13.04.2016 р. проходив військову службу при частковій мобілізації в особливий період та з 03.03.2022 р. по теперішній час.
Згідно довідки військової частини НОМЕР_2 від 17.10.2016 р. № 1403 приймав участь в антитерористичній операції з 08.04.2015 р. по 12.05.2015 р., з 11.07.2015 р. по 06.09.2015 р., з 01.10.2015 р. по 05.12.2015 р., з 18.12.2015 р. по 18.03.2016 р., з 29.03.2016 р. по 11.04.2016 р.
Отже, матеріалами справи підтверджено проходження позивачем військової служби в особливий період з 03.03.2022 по 04.07.2023 (дата звернення до Пенсійного органу).
Як вбачається з розрахунку страхового стажу з урахуванням особливостей трудової діяльності та перетину періодів на дату звернення 04.07.2023 року, спірні періоди проходження військової служби в особливий період, зокрема з 03.03.2022 року по 04.07.2023 року зараховано до пільгового стажу позивача (Список №1 підземні роботи, професії за постановою №202) в однократному розмірі.
Отже, матеріалами справи підтверджено, що участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України з 08.04.2015 р. по 12.05.2015 р., з 11.07.2015 р. по 06.09.2015 р., з 01.10.2015 р. по 05.12.2015 р., з 18.12.2015 р. по 18.03.2016 р., з 29.03.2016 р. по 11.04.2016 р., у тому числі військова служба в особливий період з 03.03.2022 по 03.03.2023, як вже зазначено вище, було зараховано позивачу до загального та пільгового стажу роботи згідно статті 114 Закону №1058 в одинарному розмірі.
Частиною першою статті 2 Закону № 2232-XII визначено, що час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Частиною 6 вказаної статті Закону передбачено види військової служби, до яких, зокрема, віднесено й військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.
За змістом абзацу 2 частини першої статті 8 Закону №2011-ХІІ час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
Статтею 57 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено пільги по обчисленню стажу за час перебування у складі діючої армії, та встановлено, що час служби зараховується до стажу роботи на пільгових умовах, у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсії за вислугою років військовослужбовцям.
Наказом Міністерства оборони України № 530 від 14.08.2014 «Про положення про організацію роботи з обчислення вислуги років», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.10.2014 за № 1294/2607 відповідно до Законів України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» та з метою приведення нормативно-правових актів Міністерства оборони України відповідно до чинного законодавства, затверджено Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей (далі - Положення № 530).
Згідно із пунктом 1.1. Положення №530 цим Положенням визначається порядок обчислення вислуги років для призначення пенсії за вислугу років особам, звільненим з військової служби.
За змістом 2.3 розділу 2 Положення № 530 участь у бойових діях у воєнний час зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.
Відповідно до підпункту «а» пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» (далі - Постанова № 393) до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці 1 пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах, зокрема: участь у бойових діях у воєнний час; час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції; період проходження служби у військовому резерві під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів; час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів - один місяць служби за три місяці.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що час проходження військової служби, протягом якого особа брала участь у бойових діях у воєнний час, в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів; час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.
При цьому, загальний період мобілізації підлягає зарахуванню до пільгового стажу без пільгового обчислення у кратному розмірі.
Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 2 квітня 2020 року у справі №185/4140/17 (92-а/185/282/17).
Судом враховано, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим», Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022 введено воєнний стан на території України з 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався.
06.02.2023 року Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 58/2023 воєнний стан на території України продовжено до 20 травня 2023 року.
Наразі воєнний стан на території України було продовжено, відповідно Указу Президента України.
У зв`язку із загальною мобілізацію позивач був призваний на військову службу з 03.03.2022 року по 04.07.2023 року.
Згідно військового квитка серії НОМЕР_1 від 18.03.2015 р. в період з 19.03.2015 р. по 13.04.2016 р. проходив військову службу при частковій мобілізації в особливий період та з 03.03.2022 р. по теперішній час.
Згідно довідки військової частини НОМЕР_2 від 17.10.2016 р. № 1403 приймав участь в антитерористичній операції з 08.04.2015 р. по 12.05.2015 р., з 11.07.2015 р. по 06.09.2015 р., з 01.10.2015 р. по 05.12.2015 р., з 18.12.2015 р. по 18.03.2016 р., з 29.03.2016 р. по 11.04.2016 р
Таким чином, не зарахування до пільгового стажу у кратному обчисленні із розрахунку один місяць служби періодів проходження військової служби під час мобілізації, протягом яких позивач брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України м.Бахмут Донецької області, є протиправним.
Доводи відповідача у відзиві про те, що Положенням №530 визначається порядок обчислення вислуги років для призначення пенсії за вислугу років особам, звільненим з військової служби, не враховуються судом, оскільки право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист громадян, а отже врахування наведених періодів у кратному розмірі при призначенні пенсії не може бути обмеженим виключно пенсією за вислугу років.
За змістом частин першої, другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача призначити, нарахувати та виплатити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 16.01.2023, суд зазначає про таке.
Відповідно до положень частини першої статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.
У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4 частини другої статті 245 КАС України).
Відповідно до частини четвертої статті 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Нормами частини другої статті 5 КАС України передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Як вбачається з матеріалів справи, спір стосується наслідків розгляду відповідачем заяви позивача від 04.07.2023 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах у вигляді рішення, яке скасовано судом як протиправне.
При цьому, судом зобов`язано відповідача зарахувати час проходження строкової військової служби до пільгового стажу, а також час проходження військової служби під час мобілізації до пільгового стажу у пільговому обчисленні.
Суд зазначає, обрахунок стажу, що враховується у призначенні пенсії, є дискреційним повноваженням пенсійного органу. Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.
Оскільки відповідачем було протиправно відмовлено позивачеві у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, що встановлено судом, водночас на час судового розгляду матеріали справи не містять доказів обрахунку пільгового стажу з урахуванням зобов`язальних вимог суду, зважаючи також на дискрецію пенсійного органу в питаннях обрахунку стажу (в тому числі пільгового), необхідного для призначення пенсії, суд з метою належного та ефективного захисту прав позивача вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 04.07.2023 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цій справі.
Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини четвертої статті 242 КАС України судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Ухвалюючи це судове рішення, суд керується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України»(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.
Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.
Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права, яка проявляється в рівності всіх перед законом, цілях і засобах, що обираються для їх досягнення.
Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід та неупередженість.
Положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
Щодо розподілу судових витрат, а саме судового збору.
Оскільки позивач як учасник бойових дій відповідно до п. 13 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» , звільнений від сплати судового збору, судовий збір не підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
УХВАЛИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального та пільгового стажу роботи по Списку № 1 за професією гірника очисного вибою з повним робочим днем під землею, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням роз`яснень Міністерства Соцзахисту населення України від 20.01.1992 року № 8, час проходження військової служби під час мобілізації в особливий період один місяць служби за три, а саме період безпосередньої участі в антитерористичній операції з 08.04.2015 р. по 12.05.2015 р., з 11.07.2015 р. по 06.09.2015 р., з 01.10.2015 р. по 05.12.2015 р., з 18.12.2015 р. по 18.03.2016 р., з 29.03.2016 р. по 11.04.2016 р., період проходження військової служби під час мобілізації з 03.03.2022 р. по 04.07.2023 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.07.2023 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ОКПП НОМЕР_7 ).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 17.10.2023 року.

Суддя В.В. Ільков