Справа № 560/8302/22
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2023-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/8302/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Козачок І.С.

Суддя-доповідач - Полотнянко Ю.П.

17 жовтня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Смілянця Е. С. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 січня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, у якому просить визнати протиправними дії та бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, які полягають у несвоєчасному наданні відповіді на її інформаційний запит від 11 липня 2022, відмові надати інформацію на запит. Просить зобов`язати Головне управління надати їй розпорядження Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 27.02.2020, виготовлене розміром шрифту не менше 12 з відповідними інтервалами, зобов`язати надати інструкцію (супровід) до програми АСОПД/КОМТЕХ, за допомогою якої виготовлене розпорядження від 27.02.2020. Крім того, також просить зобов`язати відповідача відшкодувати моральну шкоду у розмірі 1 400 000 грн., заподіяну протиправними діями та бездіяльністю.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 13.01.2023 позов задоволено частково.

Визнано протиправною відповідь від 18.07.2022, надану Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, на інформаційний запит ОСОБА_1 від 11 липня 2022, а також несвоєчасне направлення цієї відповіді заявниці.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області виготовити та надати ОСОБА_1 копію розпорядження Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 27.02.2020, прийнятого по пенсійній справі ОСОБА_1 , шляхом передрукування оригіналу документу, що повністю відтворює зазначену у ньому інформацію (його зміст), із використанням шрифту розміром 12-14 друкарських пунктів відповідно до вимог п. 7.2. ДСТУ 4163:2020 "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів".

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області надати ОСОБА_1 інформацію стосовно супроводу програмного забезпечення АСОПД, яке використовувалось під час прийняття (виготовлення) розпорядження від 27.02.2020 по пенсійній справі ОСОБА_1 , яка знаходиться у розпорядженні Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, а у разі, якщо на цей час Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області не володіє запитуваною інформацією - направити запит ОСОБА_1 в частині отримання цієї інформації належному розпоряднику, з одночасним повідомленням про це запитувача.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області виплатити на користь ОСОБА_1 відшкодування завданої моральної шкоди в розмірі 2000 ( дві тисячі) грн.

У задоволенні решти вимог позову - відмовлено.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подати звіт про виконання рішення суду у 20 - денний строк з дати набрання рішенням законної сили.

Не погодившись із судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалами Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29.06.2023 відкрито апеляційне провадження у справі та від 21.07.2023 призначено до апеляційного розгляду на 29.08.2023.

В подальшому, у зв`язку з неодноразовим поданням позивачем заяв про відвід колегії суддів, в задоволенні яких було відмовлено, розгляд справи було відкладено.

Справа до розгляду призначена 17.10.2023.

Відповідач в судове засідання повноважного представника не направив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Позивач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про дату та час розгляду справи, не забезпечила свою участь в судовому засіданні, призначеному на 17.10.2023 о 13:30 год, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EasyCon".

Відповідно до ч.2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.05.2022 у справі №560/4755/20 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області, що полягає у не надсиланні ОСОБА_1 розпорядження Головного управління Пенсійного фонду у Хмельницькій області від 27.02.2020 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області направити на адресу ОСОБА_1 розпорядження Головного управління Пенсійного фонду у Хмельницькій області від 27.02.2020 року.

Головне управління Пенсійного фонду у Хмельницькій області у червні 2022 направило ОСОБА_1 копії розпоряджень від 27.02.2020.

11.07.2022 ОСОБА_1 направила Головному управлінню інформаційний запит, у якому зазначала про те, що 14.06.2022 отримала від управління розпорядження, текст якого протиправно виконано шрифтом розміром 6- 8 всупереч вимогам стандартів виготовлення організаційно-розпорядчих документів та є нечитабельним. З огляду на це, просила надати їй розпорядження роздруковане з розміром шрифту не менше 12 друкарських пунктів з відповідними інтервалами, а також надати розгорнуту інструкцію (супровід) до програми АСОПД/КОМТЕХ, за допомогою якого було виготовлено це розпорядження.

Інформаційний запит ОСОБА_1 був отриманий Головним управлінням 12.07.2022.

Судом встановлено, що відповідь № 2200-0304-8/46111 на запит позивачки датована 18.07.2022, проте направлена вона була лише 28.07.2022, чого відповідач не заперечує і не спростовує, тобто з порушенням строку розгляду, встановленого законом.

Вважаючи протиправними дії та бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, які полягають у несвоєчасному наданні відповіді на її інформаційний запит від 11 липня 2022, відмові надати інформацію на запит, ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що слід зобов`язати Головне управління виготовити та надати ОСОБА_1 копію розпорядження від 27.02.2020, прийнятого по її пенсійній справі, виготовлену шляхом передрукування оригіналу документу, що повністю відтворює зазначену у ньому інформацію (його зміст) із використанням шрифту розміром 12-14 друкарських пунктів відповідно до вимог ДСТУ 4163:2020 "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів".

Що стосується позовної вимоги про зобов`язання надати розгорнуту інструкцію до програми АСОПД/КОМЕТЕХ, то суд першої інстанції враховуючи те, що станом на час надання відповіді на запит відповідач припинив використання цього програмного комплексу, зазначив, що відповівдач повинен був скерувати запит (в цій частині) особі, яка володіла запитуваною інформацією або документами, з одночасним інформуванням заявниці про це. Оскільки будь-яких дій вчинено не було, суд вважає необхідним зобов`язати Головне управління надати ОСОБА_1 наявну у нього інформацію стосовно супроводу програмного забезпечення АСОПД, яке використовувалось під час прийняття розпорядження від 27.02.2020 по її пенсійній справі, яка знаходиться у розпорядженні Головного управління, а у разі, якщо на цей час Головне управління не володіє нею - скерувати запит в частині отримання цієї інформації належному розпоряднику.

Суд першої інстанції вважав, що надана позивачці відповідь на її запит є протиправною і необґрунтованою, а також такою, що надана з порушенням встановленого законом строку, зважаючи на що позов у цій частині вимог слід задоволити.

Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки дії пенсійного органу не відповідали вимогам закону та порушували права та інтереси особи, що призвело до відчутних емоційних втрат та необхідності звернення до суду, належним розміром відшкодування моральної шкоди є 2000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оцінюючи спірні правовідносини, що виникли між сторонами, та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов наступних висновків.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації та інформації, що становить суспільний інтерес визначає Закон України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 за № 2939-VI (далі - Закон № 2939-VI). Водночас, відносини щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації регулює також і Закон України "Про інформацію" від 02.10.1992 № 2657-XII (далі - Закон № 2657 - XII).

Згідно зі ст. 1 Закону № 2657-XII інформація - це будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону № 2657-XII кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом; публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом. За змістом пункту 2 ч. 1 статті 5 Закону № 2939-VI доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Розпорядники інформації зобов`язані: 1) оприлюднювати інформацію про свою діяльність та прийняті рішення; 2) систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні; 3) вести облік запитів на інформацію; 4) визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо; 5) мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації; 6) надавати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації ( ст. 14 Закону)

Частина перша статті 20 Закону № 2939-VI зобов`язує розпорядника інформації надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Як вбачається зі змісту наданої позивачці відповіді, головне управління покликається на те, що копія документа - це точне відтворення оригіналу документа, яке нічим від нього не відрізняється. Копія документа повинна відповідати оригіналу, відтак "у головного управління відсутні підстави для виготовлення та надання копій розпоряджень від 27.02.2020 у іншому форматі, зокрема, із застосуванням розміру шрифту не менше 12 друкарських пунктів, оскільки такі документи не будуть копіями та не відповідатимуть оригіналам, як це визначено Правилами"

Також у відповіді на запит зазначається, що "враховуючи, що головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області не є розробником програми АСОПД/КОМТЕХ та власником зазначеного програмного забезпечення, тому не має змоги надати Вам розгорнуту інструкцію щодо її використання. Водночас повідомляємо, що програма АСОПД/КОМТЕХ - це програмний комплекс для автоматизованої обробки пенсійної документації, створений на базі комп`ютерних технологій державним підприємством «Інформаційно-обчислювальний центр Міністерства соціальної політики України». Зазначений програмний продукт використовувався для призначення, перерахунку та виплати пенсій і допомог. З 01.09.2018 призначення, перерахунки та виплата пенсій здійснюються за допомогою інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України: підсистема «Призначення та виплата пенсій (ППВП)» (веб - технологія)"

Суд першої інстанції вірно зазначив, що інформація у копіях розпорядження відображена шрифтом, розмір якого є настільки дрібним (ймовірне значення 6-7), що це виключає можливість однозначного прочитання та встановлення числових значень документа, а також і інших його складових.

Колегія суддів вважає, що такий спосіб оформлення документа є неприйнятним, що робить його фактично нечитабельним і нерозбірливим, отже нездатним підтвердити ту чи іншу інформацію, яка у ньому відображена.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на неможливість надати позивачці копію документа, яка виготовлена більшим розміром шрифту (через те, що документ формується програмним комплексом, яким не передбачено переформатування за допомогою програми Microsoft Word) та те, що у відповідача відсутні підстави для виготовлення та надання позивачу копій розпоряджень від 27.02.2020 із застосуванням розміру шрифту не менше 12 друкарських пунктів, оскільки такі документи не будуть копіями та не відповідатимуть оригіналам.

Оцінюючи вказану позицію апелянта колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.06.2015 №1000/5, копія документа - це документ, що містить точне знакове відтворення змісту чи документної інформації іншого документа і в окремих випадках - деяких його зовнішніх ознак.

Відповідно до п. 11 Розділу 11 Правил залежно від способу виготовлення копії поділяють на факсимільні і вільні. Факсимільні копії виготовляються за допомогою засобів копіювально-розмножувальної техніки, у тому числі багатофункціональних пристроїв, що точно відтворюють усі зовнішні ознаки, художні особливості оформлення реквізитів, їх розташування (включаючи підпис та печатку) або частину їх. Вільні копії виготовляються шляхом передрукування або переписування оригіналу документа, що повністю відтворюють його інформацію, але не абсолютно точно відтворюють його зовнішні ознаки (шрифт, реквізити бланка, підпис, печатку тощо)

Виходячи з наведеного, суд вважає зазначені доводи апелянта безпідставними, оскліьки копія документа повинна містити точне відтворення змісту чи документної інформації іншого документа, однак точне відтворення зовнішніх ознак не є обов`язковим, що пов`язується з можливістю виготовляти вільні копії документів.

Відповідачем не доведено, що технічні можливості Головного управління не дозволяли або не дозволяють виготовити за клопотанням ОСОБА_1 вільну копію розпорядження від 27.02.2020 шляхом передрукування змісту оригіналу документа, що б повністю відтворювало його інформацію, за допомогою шрифту такого розміру, який дозволяв би вільно прочитати викладену у документі інформацію.

У той же час, надання громадянину "нечитабельного" документа з нерозбірливим змістом, особливо якщо він прямо стосується його прав та інтересів, порушує його право на повагу до приватного життя, на пенсійне забезпечення та право на інформацію стосовно себе, оскільки особа фактично позбавляється можливості дізнатись дійсний зміст прийнятого відносної неї офіційного документу. У випадку позивачки це впливало на можливість встановити правильність відповідного перерахунку пенсії, відтак і на можливість своєчасного захисту своїх прав та інтересів.

Отже, відповідач не довів відсутність у нього можливості виготовити вільну копію розпорядження ( із урахуванням клопотання заявниці про збільшення розміру шрифту з метою чіткого і зрозумілого відображення інформації)

Суд також звертає увагу на те, що у цьому випадку не йдеться про будь-яку фактичну зміну змісту документа або відображеної у ньому інформації, а лише про те, що виготовлена відповідачем копія мала неналежну якість оформлення, що не дозволяло вказаний документ прочитати або використати. Водночас, зміна розміру шрифту документа ніяким чином не впливає і не може впливати на його дійсність чи законність. З огляду на це, суд відхиляє посилання апелянта на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.05.2022 у справі №560/4755/20, оскільки в межах цієї справи суд не надавав оцінку можливості чи неможливості виготовити копію документу.

Згідно з наказом ДП «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» від 01.07.2020 №144 з 1 вересня 2021 набрав чинності національний стандарт ДСТУ 4163:2020 «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів» Відповідно до п. 7.2 ДСТУ 4163:2020 для друкування текстів документів потрібно використовувати гарнітуру Times New Roman та шрифт розміром 12 - 14 друкарських пунктів. Допустимо використовувати шрифт розміром 8 - 12 друкарських пунктів для друкування реквізитів «Довідкові дані про юридичну особу», «Код юридичної особи», «Відомості про виконавця документа», виносок, пояснювальних написів до окремих елементів тексту документа тощо. Для друкування реквізиту «Назва виду документа» можна використовувати розріджений шрифт розміром 14- 16 друкарських пунктів.

Враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про зобов`язання Головного управління виготовити та надати ОСОБА_1 копію розпорядження від 27.02.2020, прийнятого по її пенсійній справі, виготовлену шляхом передрукування оригіналу документу, що повністю відтворює зазначену у ньому інформацію (його зміст) із використанням шрифту розміром 12-14 друкарських пунктів відповідно до вимог ДСТУ 4163:2020 "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів".

Що стосується позовної вимоги про зобов`язання надати розгорнуту інструкцію до програми АСОПД/КОМЕТЕХ, суд враховує таке.

У відповіді на запит ОСОБА_1 головне управління зазначило, що воно не є розробником програми АСОПД/КОМЕТЕХ та власником зазначеного програмного забезпечення, тому не має змоги надати розгорнуту інструкцію щодо її використання. Відповідна програма створена державним підприємством "Інформаційно-обчислювальний центр Міністерства соціальної політики України".

Згідно з ч.3 ст.22 Закону № 2939-VI розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача.

Як зазначає відповідач, програмне забезпечення АСОПД/КОМЕТЕХ використовувалось ним під час прийняття розпорядження від 27.02.2020 стосовно позивачки.

Отже, відповідач як користувач програмним забезпеченням на момент такого використання не міг не володіти відповідним обсягом інструкцій стосовно його встановлення, оновлення та використання. Зазначене відповідачем не спростовано і протилежне суду не доведено. Також не доведено, що відповідач не володів будь - якою інформацією стосовно цього програмного комплексу.

Враховуючи те, що станом на час надання відповіді на запит відповідач припинив використання цього програмного комплексу, він повинен був скерувати запит (в цій частині) особі, яка володіла запитуваною інформацією або документами, з одночасним інформуванням заявниці про це.

Однак, будь-яких дій вчинено не було, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність зобов`язання відповідача надати ОСОБА_1 наявну у нього інформацію стосовно супроводу програмного забезпечення АСОПД, яке використовувалось під час прийняття розпорядження від 27.02.2020 по її пенсійній справі, яка знаходиться у розпорядженні Головного управління, а у разі, якщо на цей час Головне управління не володіє нею - скерувати запит в частині отримання цієї інформації належному розпоряднику.

При цьому, відповідь № 2200-0304-8/46111 на запит позивачки датована 18.07.2022, проте направлена вона була лише 28.07.2022, чого відповідач не заперечує і не спростовує, тобто з порушенням строку розгляду, встановленого законом.

З огляду на це суд вважає, що надана позивачці відповідь на її запит є протиправною і необґрунтованою, а також такою, що надана з порушенням встановленого законом строку, зважаючи на що позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

Щодо висновку суду першої інстанції про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області виплатити на користь ОСОБА_1 відшкодування завданої моральної шкоди в розмірі 2000 ( дві тисячі) грн, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

У п. 56 постанови Верховного Суду від 10 квітня 2019 по справі №464/3789/17 зазначається, що порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. У той же час, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого.

У своїх постановах Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що у справах про відшкодування моральної шкоди обов`язок доказування покладається на особу, яка заявляє вимогу про відшкодування такої шкоди. Доказами, які дозволять суду встановити наявність моральної шкоди, її характер та обсяг, в даному випадку можуть бути, зокрема, довідки з медичних установ, виписки з історії хвороби, чеки за оплату медичної допомоги та придбання ліків, експертні висновки тощо.

Безспірно, порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають психологічне напруження, розчарування та незручності, негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, вагомості наслідків.

Саме тому, у справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади або органом місцевого самоврядування, суд, оцінивши обставини справи, повинен встановити чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, встановити причинно-наслідковий зв`язок та визначити співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам.

Спірні правовідносини у цій справі виникли як наслідок попередніх неправомірних дій відповідача, правова оцінка яким була надана у вище згаданій справі №560/4755/20. У справі №560/4755/20 суд встановив, що пенсійний орган протиправно не надіслав позивачці прийняте відносно неї розпорядження, відтак зобов`язав вчинити дії. У подальшому управління надіслало копію цього розпорядження, виконану у такий спосіб, який не дозволяв його прочитати та встановити дійсний зміст.

Суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у даному випадку внаслідок попереднього судового оскарження і подальших неправомірних дій відповідача позивачці було завдано моральної шкоди, яка пов`язана не лише із заподіянням конкретної шкоди її здоров`ю. На думку суду, виконання своїх завдань державними органами у такий спосіб, як це було зроблено відповідачем у спірній ситуації, не відповідає вимогам щодо добросовісності, прозорості, сумлінності та принципу Верховенства права, відповідно до якого права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відтак, оскільки дії пенсійного органу не відповідали вимогам закону та порушували права та інтереси особи, що призвело до відчутних емоційних втрат та необхідності звернення до суду, суд першої інстанції обгрунтовано зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області виплатити на користь ОСОБА_1 відшкодування завданої моральної шкоди в розмірі 2000 ( дві тисячі) грн.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 січня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Смілянець Е. С. Драчук Т. О.