Справа № 420/12442/23
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2023-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________
У Х В А Л А

17 жовтня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/12442/23

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Танасогло Т.М.,

суддів: Димерлія О.О., Крусяна А.В.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2023 року у справі за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 до Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування постанов,-

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2023 року у задоволенні позовної заяви Військової частини НОМЕР_1 відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Військовою частиною НОМЕР_1 на зазначене рішення 03.10.2023р. (поштою) подано апеляційну скаргу (зареєстровано судом 06.10.2023р.), яка не відповідає вимогам ч. 5 ст. 296 КАС України та подана з пропуском встановленого ст.295 КАС України строку.

Так, згідно з ч.1 ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Оскаржуване судове рішення ухвалено судом першої інстанції у письмовому провадженні 21.08.2023р.

Отже, дана скарга (повторна) подана з пропуском встановленого ч.1 ст. 295 КАС України строку.

Крім того, до апеляційної скарги не додано документу про сплату судового збору.

При цьому, апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому вказує, що з метою оскарження судового рішення у даній справі Військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу з клопотанням про відстрочення сплати судового збору у зв`язку з неналежним фінансуванням, проте ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.09.2023р. апеляційну скаргу було повернуто апелянту у зв`язку із несплатою судового збору.

Також, апелянтом заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору в якому зазначив про відсутність станом на день звернення до суду у Військової частини НОМЕР_1 коштів для сплати судового збору. Апелянт разом з цим вказує, що з метою отримання коштів для сплати судового збору, начальником юридичної служби на ім`я командира військової частини було подано відповідний рапорт на замовлення коштів на сплату судового збору. Однак, фінансування військових формувань МО України наразі здійснюється за найбільш пріоритетними напрямками (озброєння, військова техніка, продовольство), спрямованими на захист України.

Відтак з урахуванням дії правового режиму воєнного стану в Україні уведеного Указом Президента України від 24.02.2022р. №64/2022 скаржник просить поновити строк для звернення військової частини НОМЕР_1 до суду з метою подання апеляційної скарги по справі №420/12442/23 та відстрочити йому сплату судового збору за подання цієї апеляційної скарги.

Надаючи оцінку вказаним клопотанням, колегія суддів зазначає, що згідно з ч.1 ст.121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно з ч.3 ст.295 КАС України, строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону, поважними причинами пропущення процесуального строку вважається неможливість особи подати заяву у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

При цьому, такі обставини мають бути підтверджені належними фактичними даними.

Однак, у своєму клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, апелянт таких не наводить.

Посилання скаржника на введення воєнного стану на території України колегія суддів вважає неґрунтовними, адже сам лише факт введення воєнного стану на території України не може слугувати безумовною та достатньою підставою для визнання поважними причин пропуску процесуального строку для органу державної влади, за відсутності відповідних обґрунтувань та доказів того, як саме введення воєнного стану, вплинуло на роботу цього державного органу, що своєю чергою, обумовило пропуск строку на подання апеляційної скарги (Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 26 вересня 2022 року у справі № 560/403/22).

В даному ж випадку, скаржник не довів, які саме обставини, зумовлені воєнним станом спричинили перешкоди своєчасному поданню апеляційної скарги, та не підтвердив їх доказами.

Що стосується посилань на неналежність фінансування, що мала наслідком повернення вперше поданої апеляційної скарги та зумовило подання цієї апеляційної скарги (вдруге) вже з пропуском встановленого ч.1 ст. 295 КАС України строку, апеляційний суд зауважує, що особа, яка утримується за рахунок Державного бюджету України, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору.

Обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з Державного бюджету України та відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору суб`єктами владних повноважень, не є об`єктивними та непереборними підставами, які перешкоджають оскаржити судові рішення в межах встановленого законодавством строку апеляційного оскарження та реалізувати своє право щодо оскарження без порушення порядку здійснення такої процесуальної дії.

Питання про сплату судового збору державними органами, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору, врегульовано пунктом 2 розділу II Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22.05.2015 №484-VIII, в якому покладено обов`язок щодо забезпечення відповідного фінансування державних органів на Кабінет Міністрів України.

На думку апеляційного суду, підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору суб`єкта владних повноважень чи тимчасова відсутність таких коштів, адже держава має дотримуватись принципу «належного урядування» та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.

Несвоєчасна сплата судового збору є суто суб`єктивною в даному випадку причиною, оскільки скаржник не довів вчинення ним активних дій, направлених на здійснення своєчасної оплати судового збору за апеляційне оскарження рішення суду у цій справі, не довів обґрунтованості своїх посилань на відсутність фінансової спроможності сплатити судовий збір. Відтак, негативні наслідки, які настали у зв`язку з такими причинами є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними.

Відповідач, який діє від імені держави, як суб`єкт владних повноважень, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від організаційних чи фінансових складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо забезпечення неухильного виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання апеляційної скарги, її форми та змісту, а також сплати судового збору.

Судова колегія з даного приводу також наголошує, що передбачена законом можливість повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом, передбачає, в тому числі, і дотримання процесуальних строків.

Тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Невиконання вимог щодо сплати судового збору при поданні апеляційної скарги, що зумовило повернення вперше поданої апеляційної скарги, не є поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження, оскільки не є такою, що не залежить від волі особи, яка подає апеляційну скаргу, і не надає такій особі права у будь-який необмежений час після сплину строку апеляційного оскарження реалізовувати право на оскарження судового рішення, а іншого апелянтом не доведено.

Строк для подання апеляційної скарги може бути поновлений тільки тоді, коли причина пропуску строку оскарження є достатньо поважною і підтверджується відповідними документами.

До того ж, при повторному зверненні з апеляційною скаргою на судове рішення скаржник також не надав доказу сплати судового збору.

Крім того, згідно з ч.1 ст.133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

В свою чергу визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

Водночас, відповідач, маючи однаковий обсяг процесуальних прав і обов`язків поряд з іншими учасниками справи, діє як суб`єкт владних повноважень та є бюджетною установою, що фінансується з Державного бюджету України, а тому обмежене її фінансування, зокрема, в частині видатків, передбачених на сплату судового збору, не є підставою для відстрочення, розстрочення, зменшення розміру або звільнення від сплати судових витрат останнього, оскільки кошти на вказані цілі повинні бути передбачені у кошторисі установи своєчасно і у повному обсязі.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» встановлено умови, перелік суб`єктів та коло певних правовідносин, за яких суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, а також зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

Отже, КАС України та Законом України «Про судовий збір» встановлено вичерпний перелік умов, суб`єктів та коло правовідносин, за наявності яких, з огляду на майновий стан сторони, суд може, зокрема відстрочити сплату судового збору.

Статтею 129 Конституції України, як однією із засад судочинства, визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

При здійсненні судочинства, апеляційний суд повинен забезпечити процесуальну рівність сторін, не допускати процесуальних переваг однієї сторони перед іншою.

Так, відповідно до пункту 6 частини п`ятої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

У цьому випадку, обов`язок учасника справи щодо сплати судового збору за подання апеляційної скарги, передбачений підпунктом 2 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», і не може порушити принципу розумної пропорційності, доступу до суду, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з положеннями Закону України «Про судовий збір» відповідачу - військовій частині НОМЕР_1 не надано пільг щодо сплати судового збору.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Отже, особа, яка звертається до суду апеляційної інстанції, повинна дотримуватися вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги щодо сплати судового збору за подання апеляційної скарги та вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання такого обов`язку.

Проаналізувавши викладе та зміст клопотання про відстрочення сплати судового збору, суд вважає, що відповідачем не наведено обставин, які мали б виключний характер та свідчили б про наявність достатніх підстав для відстрочення сплати судового збору, та не обґрунтовано належними і допустимими доказами відсутність можливості сплатити судовий збір у встановлених законом порядку і розмірі.

Посилання на скрутне майнове становище не може вважатися достатньою підставою для відстрочення сплати судового збору, з урахуванням також того, що у клопотанні, окрім посилання на воєнний стан введений на всій території України, відсутність фінансування, заявник не зазначає про вжиті ним заходи задля сплати судового збору з наданням відповідних доказів. Тобто, відсутні належні обґрунтування підстав для відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги у цій справі.

В свою чергу лист, наданий на ім`я командира військової частини щодо замовлення коштів для сплати судового збору є в даному випадку недостатнім доказом, адже жодні докази щодо його виконання/невиконання (з яких причин) відсутні.

Враховуючи зазначене у сукупності, апеляційний суд не вбачає підстав для визнання, викладених апелянтом у клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження, причин пропуску такого строку поважними, а також не вбачає підстав для відстрочення апелянту сплати судового збору.

У відповідності до ч. 2 ст. 298 КАС України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст. 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно ч. 2 ст. 169 КАС України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Керуючись ст. ст. 169, 298, 299, 321, 325, 328-331 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_1 про поновлення строку на подання цієї апеляційної скарги відмовити.

У задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору за подання цієї апеляційної скарги відмовити.

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2023 року у справі №420/12442/23 залишити без руху, надавши строк у 10 днів, з моменту отримання копії даної ухвали, для усунення недоліків, шляхом подання заяви/клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду із зазначенням інших поважних підстав для його поновлення з доказами на їх підтвердження.

У разі невиконання вимог зазначеної ухвали, апеляційним судом будуть застосовані наслідки, передбачені ст.ст. 169, 299 КАС України у відповідних частинах.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач Т.М. Танасогло
Судді О.О. Димерлій А.В. Крусян