Справа № 500/5673/23
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2023-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/5673/23

18 жовтня 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Баб`юка П.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - відповідач), в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність Відділу державної виконавчої служби у м.Тернополі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо не зняття (не скасування) арештів, накладених на нерухоме майно ОСОБА_2 в межах виконавчого провадження №48622710 (постанова від 07.09.2015, запис про обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №11116505 (спеціальний розділ) від 10.09.2015), а також у виконавчих провадженнях, де були винесені постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, AM № 017585, від 13.02.2008, Другий відділ ДВС ТМУЮ, знято з оригіналу: серія АА № 638234 (запис про обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №6736850 від 06.03.2008);

скасувати арешти нерухомого майна ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), накладені суб`єктами владних повноважень, правонаступником котрих є Відділ державної виконавчої служби у м.Тернополі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (), у виконавчому провадженні №48622710 (постанова від 07.09.2015, запис про обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №11116505 (спеціальний розділ) від 10.09.2015), а також у виконавчих провадженнях, де були винесені постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, AM № 017585 від 13.02.2008, Другий відділ ДВС ТМУЮ, знято з оригіналу: серія АА № 638234 (запис про обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №6736850 від 06.03.2008).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач після смерті ОСОБА_2 не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, оскільки на його майно накладено арешт в межах виконавчого провадження №48622710 (постанова від 07.09.2015, запис про обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №11116505 (спеціальний розділ) від 10.09.2015), а також у виконавчих провадженнях, де були винесені постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, AM № 017585, від 13.02.2008, Другий відділ ДВС ТМУЮ, знято з оригіналу: серія АА № 638234 (запис про обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №6736850 від 06.03.2008).

Позивач звернулася до відповідача про скасування арешту та накладених на нього обмежень, однак їй було відмовлено у задоволенні такої заяви. В обґрунтування вказано, що на виконанні у Другому відділі державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції перебувало виконавче провадження №48622710 згідно виконавчого напису №3516 від 15.07.2015 виданий приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу про стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ Приват Банк заборгованість за кредитним договором в розмірі 68538,99 грн. 26.06.2018 керуючись ст.37 п.2 Закону державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. Повторно виконавчий документ не пред`являвся. База даних автоматизованої системи виконавчих проваджень працює з 2009 року. У відповідності до Наказу від 07.06.2017 №1829/5 Про затвердження правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватних виконавців строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки і підлягають знищенню відповідно після закінчення строків їх зберігання. Таким чином, інформація про виконавче провадження в межах якого була винесена постанова: АА №017585 (АА №638234) від 1-3.02.2008 видана Відділом державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції відсутня. Також зазначив, про відсутність у відповідача підстав для зняття арешту, визначених ст.59 Закону України "Про виконавче провадження", а відтак, арешт може бути знятий лише за рішенням суду.

Ухвалою від 11.09.2023 відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження без виклику учасників справи.

Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позов не подав, а тому, суд продовжив розгляд справи на підставі наявних у справі матеріалів.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне.

На виконанні у Тернопільському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області перебувало виконавче провадження №48622710 згідно виконавчого напису №3516 від 15.07.2015, який був виданий приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованості за кредитним договором в розмірі 68538,99 грн.

26.06.2018 року, керуючись п.2 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. Повторно виконавчий документ не пред`являвся.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна арешт на майно боржника ОСОБА_2 було накладено в межах виконавчого провадження №48622710 (постанова від 07.09.2015, запис про обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №11116505 (спеціальний розділ) від 10.09.2015), а також у виконавчих провадженнях, де були винесені постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, AM № 017585 від 13.02.2008, Другий відділ ДВС ТМУЮ, знято з оригіналу: серія АА № 638234 (запис про обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №6736850 від 06.03.2008) (арк. справи 7 зворот - 8).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (арк. справи 6).

25.06.2019 року у Спадковому реєстрі, за заявою позивачки, була зареєстрована спадкова справа №496/2019 щодо майна ОСОБА_2 (арк. справи 6 зворот).

Однак, через наявність вищевказаних арештів позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за покійним ОСОБА_2 , що слугувало підставою для звернення до відповідача із заявою, в якій просила винести відповідні постанови, котрі би забезпечили припинення обтяження щодо майна ОСОБА_2 у відповідних державних реєстрах.

За результатами розгляду вказаного звернення, відповідач листом від 31.07.2023 №82464 повідомив позивача про те, що на виконанні у Другому відділі державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції перебувало виконавче провадження №48622710 згідно виконавчого напису №3516 від 15.07.2015 виданий приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу про стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ Приват Банк заборгованість за кредитним договором в розмірі 68538,99 грн. 26.06.2018 керуючись ст.37 п.2 Закону державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. Повторно виконавчий документ не пред`являвся. База даних автоматизованої системи виконавчих проваджень працює з 2009 року. У відповідності до Наказу від 07.06.2017 №1829/5 Про затвердження правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватних виконавців строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки і підлягають знищенню відповідно після закінчення строків їх зберігання. Таким чином, інформація про виконавче провадження в межах якого була винесена постанова: АА №017585 (АА №638234) від 1-3.02.2008 видана Відділом державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції відсутня. Крім того вказано, що арешт може бути знятий за рішенням суду (арк. справи 9-10).

Вважаючи таку бездіяльність протиправною, позивач звернулася до суду із відповідним позовом.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначав Законом України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 №606-ХІV (далі - Закон №606-ХІV, що був чинний на час винесення постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження).

Відповідно до статті 1 Закону №606-ХІV виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до норм статті 11 Закону №606-ХІV державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Згідно з частиною третьою цієї статті державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: 5) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 6) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Згідно з нормами частини другої статті 25 Закону №606-ХІV державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п`ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Матеріалами справи підтверджується, що на все нерухоме майно, належне померлому ОСОБА_2 , було накладено арешт в межах виконавчого провадження №48622710, а також у виконавчих провадженнях, де були винесені постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, AM № 017585 від 13.02.2008, Другий відділ ДВС ТМУЮ, знято з оригіналу: серія АА № 638234.

05 жовтня 2016 року вступив в дію Закон України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

26.06.2018 керуючись п.2 ст.32 Закону, державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу (у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними).

Разом з тим, ч.5 ст.37 Закону №1404-VIII (в редакції чинній на 17.06.2018) передбачено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Отже, приймаючи постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у державного виконавця був відсутній обов`язок зняття арешту, накладеного на майно боржника ОСОБА_2 .

При цьому, як слідує з матеріалів справи та не заперечується сторонами, вказаний виконавчий документ до виконання повторно не пред`являвся.

Згідно зі ч. 4 ст. 59 Закону №1404-VIII підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

Спірні правовідносини не охоплюються правовим регулюванням визначеним ч.4 ст.59 Закону №1404-VIII та з огляду на те, що після повернення виконавчого документа він повторно до виконання не пред`являвся і виконавче провадження не перебуває на даний час на виконанні у відповідача, суд не вбачає протиправності у відмові відповідача щодо зняття арешту з майна належному ОСОБА_2 за заявою позиваки.

Поряд із цим, згідно з ч.5 ст.59 Закону №1404-VIII, у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З урахуванням того, що наявність обтяжень є перешкодою для оформлення позивачкою спадкових прав на нерухоме майно належне померлому ОСОБА_2 та те, що застосування арешту майна боржника, як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд приходить до висновку про наявність підстав для зняття арешту з нерухомого майна та заборону відчуження нерухомого майна, належного померлому ОСОБА_2 , накладеного згідно з постановою АМ №017585 від 13.02.2008, Другий відділ ДВС ТМУЮ, знято з оригіналу: серія АА № 638234 та з постановою №48622710 від 07.09.2015 (реєстраційні номери обтяжень 6736850, 11116505).

При цьому, слід зазначити, що нормами чинного законодавства передбачається право кредиторів боржника який помер звернутись до спадкоємців з вимогою про задоволення вимог кредиту за рахунок успадкованого майна. Однак, таке задоволення вимог кредиторів можливе лише після прийняття спадщини та оформлення такого майна за спадкоємцями.

Однак, без зняття накладеного арешту оформити спадкоємцю право власності на майно неможливо.

Таким чином, серед іншого, зняття арешту з майна що підлягає спадкуванню не призведе до порушення прав та інтересів кредиторів в майбутньому.

Закріплений у частині першій статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

За змістом частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (частина третя статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені позивачем витрати зі сплати судового збору в сумі 536,80 грн.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 287 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Зняти арешт з нерухомого майна та заборону відчуження нерухомого майна, належного померлому ОСОБА_2 , накладеного згідно з постановою АМ №017585 від 13.02.2008, Другий відділ ДВС ТМУЮ, знято з оригіналу: серія АА № 638234 та згідно з постановою №48622710 від 07.09.2015 (реєстраційні номери обтяжень 6736850, 11116505).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 18 жовтня 2023 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідач:

- Відділ державної виконавчої служби у місті Тернополі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місцезнаходження: вул. Острозького,14, м. Тернопіль, 46025, ).

Головуючий суддя Баб`юк П.М.