Справа № 260/7370/23
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2023-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

18 жовтня 2023 року м. Ужгород№ 260/7370/23

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дору Ю.Ю., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом Господарського товариства у формі товариства з обмеженою відповідальністю завод "ФЛЕКСТРОНІКС ТзОВ" до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Господарське товариство у формі товариства з обмеженою відповідальністю завод "ФЛЕКСТРОНІКС ТзОВ" звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, яким просить суд: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «В1» №470/33-00-50-08 від 20.06.2023 р., яким до ТзОВ «Флекстронікс ТзОВ» застосовано штрафні санкції у розмірі 45628,00 грн. та податкове податкове повідомлення рішення форми «»В4і №471/33-00-50-08 від 20.06.2023 р., яким зменшило суми від`ємного значення з податку на додану вартість за наступній звітній період на суму 239 944,00 грн.

В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що Західним міжрегіональним управління ДПС по роботі з великими платниками податків проведено документальну позапланову виїзну перевірку Господарського товариства у формі товариства з обмеженою відповідальністю Завод «Флекстронікс ТзОВ» з питання дотримання податкового законодавства при декларуванні за лютий 2023 року від`ємного значення податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету з урахуванням періодів декларування від`ємного значення та поданих уточнюючих розрахунків, про що складено Акт перевірки № 348/33-00-50-08/32221224 від 18.05.2023 р. Актом перевірки встановлено порушення позивачем податкового законодавства, які призвели до завищення у податковій декларації за лютий 2023 року від`ємного значення суми ПДВ, що переносяться у декларацію наступного (звітного) податкового періоду на суму 239944,00 грн та вплинуло на завищення суми ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на суму 91256,00 грн.

У акті перевірки від 18.05.2023 року посадові особи відповідача прийшли до висновку, що позивач сформував «ризиковий» податковий кредит у лютому 2023 року у зв`язку з отриманням вказаних послуг на тій підставі, що комісією регіонального рівня ГУ ДПС у Дніпропетровській області 25.04.2023 року прийнято рішення про відповідність контрагента позивача ТОВ «КЬЮ.ЕФ.ЕМ.СЕРВІС» критеріям ризиковості. На цій підставі працівниками податкового органу в акті перевірки зроблено висновки про нереальність господарських операцій позивача з вказаним контрагентом. За наслідками розгляду акту перевірки від 18.05.2023 року, в якому було зафіксовано це порушення, відповідач прийняв оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Позивач вказує, що при проведенні перевірки податковим органом не встановлено жодної з обставин, які б могли свідчити про відсутність реального характеру господарських операції. Саме лише обставина, що ТОВ «КЬЮ.ЕФ.ЕМ.СЕРВІС» має ознаки ризиковості, оскільки придбавало товари в інших контрагентів з такими ознаками, про відсутність організаційних, технічних та інших умов для надання послуг аж ніяк не може свідчити про відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької економічної діяльності. Що більше наявність у товариства розвиненої мережі офісів у різних регіонах України та близько 200 найманих працівників свідчить про протилежне. У будь-якому випадку, віднесення контрагента позивача до категорії ризикових у квітні 2023 року жодним чином не може ставити під сумнів податковий кредит позивача, сформований у попередніх звітних податкових періодах, а саме у лютому 2023 року, коли навіть такий контрагент не був віднесений до категорії «ризикових». Відтак, висновки акту перевірки про нереальний характер здійснених товариством господарських операції з вказаним контрагентом є бездоказовим, тому просить визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків «В1» №470/33-00-50-08 від 20.06.2023 р., та «В4» №471/33-00-50-08 від 20.06.2023.

Ухвалою суду від 28 серпня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін. Вказаною ухвалою встановлено учасникам справи строк для подання заяв по суті справи.

Відповідачем 15 вересня 2023 року подано відзив на позов, у якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Зазначив, що перевіркою встановлено, що між господарським товариством у формі товариства з обмеженою відповідальністю Завод «Флекстронікс ТзОВ» (замовник) та ТОВ «КЬЮ.ЕФ.ЕМ.СЕРВІС» (виконавець) укладено договір про надання послуг з прибирання від 14.10.2022, яким передбачено, що замовник доручає, а виконавець зобов`язується надати послуги по прибиранню та очищенню приміщень та прилеглої території замовника, що визначені в Додатку 2 та Додатку 3, які є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідач вказує, що в ході перевірки було встановлено, що працівники ТОВ «КЬЮ.ЕФ.ЕМ.СЕРВІС» не здійснювали прибирань приміщень позивача, відтак не можливо підтвердити факт здійснення такої господарської операції саме ТОВ «КЬЮ.ЕФ.ЕМ.СЕРВІС», а згідно даних ДПС у ТОВ «КЬЮ.ЕФ.ЕМ.СЕРВІС» не зареєстровано об`єкти оподаткування в Закарпатській області.

Крім того, вказує, що комісією регіонального рівня ГУ ДПС у Дніпропетровській області 25.04.2023 відповідно до пункту 6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних , затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року №1165 у зв`язку із виявленням обставин та отриманням інформації контролюючим органом у процесі поточної діяльності прийнято рішення про відповідність ТОВ «КЬЮ.ЕФ.ЕМ.СЕРВІС» критеріям ризиковості, відповідно до п.8 Критеріїв ризиковості платника податків.

З урахуванням вищенаведених законодавчих норм та фактів, встановлених в ході перевірки Господарського товариства у формі товариства з обмеженою відповідальністю Завод «Флекстронікс ТзОВ» встановлено неможливість реального здійснення господарських операцій із ТОВ «КЬЮ.ЕФ.ЕМ.СЕРВІС», в частині придбання робіт/послуг. Господарським товариством у формі товариства з обмеженою відповідальністю Завод «Флекстронікс ТзОВ» відображено в податковому обліку податкові накладні за операціями, які фактично не відбулися, а лише відображені в первинних документах.

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.263 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає таке.

Позивач з 15 травня 2003 року є платником податку на додану вартість, що підтверджується відомостями із державного реєстру платників ПДВ .

Судом встановлено, що на підставі направлень від 27.04.2023 №88/33-00-50-08, №89/33-00-50-04 Західним міжрегіональним управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі по тексту - відповідач) проведено документальну позапланову виїзну перевірку Господарського товариства у формі товариства з обмеженою відповідальністю Завод «Флекстронікс ТзОВ» (далі по тексту - позивач) з питання законності декларування від`ємного значення податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету з урахуванням періодів декларування від`ємного значення та поданих уточнюючих розрахунків, за результатами якої складено Акт перевірки № 348/33-00-50-10/32221224 від 18.05.2023 р., яким встановлено порушення позивачем податкового законодавства, а саме пп. «а» п. 198.1 ст. 198, абзаців першого-третього п.198.2, абзаців першого-другого п.198.3 і абзацу третього п.198.6 ст198 та абзаців другого-третього п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, а саме: завищено податковий кредит за лютий 2023 року на суму 239 944,00 грн та яке вплинуло на завищення показника у рядку 20.2.1 «Сума від`ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації рядок 19-рядок 19.1), яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку» по Декларації з ПДВ за лютий 2023 року на суму 91256,00 грн..

На підставі вищезазначеного акту перевірки, відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення форми «В1» №470/33-00-50-08 від 20.06.2023 р., яким до ТзОВ «Флекстронікс ТзОВ» застосовано штрафні санкції у розмірі 45628,00 грн. та податкове податкове повідомлення рішення форми «В4» №471/33-00-50-08 від 20.06.2023 р., яким зменшило суми від`ємного значення з податку на додану вартість за наступній звітній період на суму 239 944,00 грн.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України №2755-VI від 02.12.2010 (далі ПК України), який визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (у редакції чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з п.п. 16.1.2. п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів.

За правилами п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» №996-XIV від 16.07.1999 (далі Закон №996-XIV, у редакції чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ст. 1 Закону №996-XIV первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Своєю чергою, господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 3 Закону №996-XIV метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства.

Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону №996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону №996-XIV первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг (підпункт «а»).

За п. 198.2 ст. 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Пункт 198.3 ст. 198 ПК України передбачає, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.

Згідно з п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 200.1 ст. 200 ПК України передбачено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом (п. 200.2 ст. 200 ПК України).

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з п. 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу; б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (п. 200.4 ст. 200 ПК України).

Згідно пп. 201.10 п.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Застосовуючи процитовані вище норми ПК України та Закону №996-XIV, Верховний Суд сформував низку правових позицій, що є релевантними при розгляді цієї справи. До таких висновків слід віднести наступні:

1) формально оформлені (складені) первинні документи та/або сплата грошових коштів не можуть слугувати підставою для формування даних податкового обліку за відсутності факту реального придбання відповідних товарів (робіт, послуг);

2) будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків та переслідувати дійсну господарську мету. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством;

3) надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі;

4) про необґрунтованість податкової вигоди можуть свідчити, зокрема, підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема про наявність таких обставин: відсутність господарської (підприємницької) мети господарської операції; облік для цілей оподаткування тільки тих операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням податкової вигоди; неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв`язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних засобів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів. При цьому документи, які підтверджують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - змісту послуг, що надаються, умов перевезення, зберігання товарів тощо.

Підсумовуючи викладене у сукупності, суд зазначає, що визначальним у цій справі є встановлення із урахуванням, в тому числі вказаних вище критеріїв та ознак, реального здійснення позивачем господарських операцій у їх економічному та податковому розумінні, оскільки не доведеність фактичного здійснення операції вказує на відсутність об`єкта оподаткування та позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування показників податкової звітності, а покупця (позивача у справі) права на формування податкового кредиту навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою документів.

Згідно відомостей акту перевірки встановлено, що у податковій декларації позивача з податку на додану вартість за лютий 2023 року від 20.03.2023 № (з урахуванням уточнених декларацій від 19.04.2023 №) при розрахунку рядка 19 Декларації суми податкового кредиту встановлено її завищення на 331200,00 грн, що призвело до завищення на цю ж суму показника рядка 19 Декларації» та відповідно у рядку 20.2.1 «Сума від`ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку» на суму 91256,00 та у рядку 21 «Сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного періоду» податкової декларації з ПДВ за лютий 2023 року на суму 239944,00 грн.

Судом встановлено, що між Господарським товариством у формі товариства з обмеженою відповідальністю завод «Флекстронікс ТзОВ» та ТОВ «КЬЮ.ЕФ.ЕМ.СЕРВІС» 14 жовтня 2022 року укладено договір про надання послуг з прибирання, відповідно до якого Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується надати послуги по прибиранню та очищенню приміщень та прилеглої території Замовника, що знаходиться за адресою:м.Мукачево, вул.Берегівська-бічна, 4, що визначені у Додатку №1, згідно з «Технологічними картками», які визначені в Додатку №2 та Додатку №3.

Згідно пункту 3.2 вказаного договору замовник зобов`язаний сплачувати Виконавцю вартість послуг згідно цього Договору, додатків до нього та належним чином підписаного Акту про надані послуги. Пунктами 4.1, 4.2 пункту 4 Договору визначено, що оплата послуг проводиться у безготівковій формі у національній валюті України в гривнях, на підставі підписаного Сторонами Акту про надані послуги, в перший четвер місяця, що наставв через 90 календарних днів після місяця, в якому були надані такі послуги. Розмір вартості послуг за місяць визначається на основі цього договору та додатків до нього шляхом виставлення рахунку та у випадку відсутності заперечень Замовника підписання Акту про надані послуги. Пунктом 5 Договору визначено, що надані послуги повинні бути прийняті або відхилені Замовником на підставі результатів щомісячної підсумкової наради, Акт про надані послуги складається та підписується уповноваженими представниками обох Сторін наприкінці кожного місяця протягом дії Договору.

На підтвердження надання послуг Виконавцем - ТОВ «КЬЮ.ЕФ.ЕМ.СЕРВІС», згідно Договору від 14 жовтня 2022, до матеріалів справи долучено акти здачі-приймання робіт (надання послуг) за період 31 жовтня 2022 року по 31 січня 2023 року. Виконання вказаного Договору з боку Замовника - Господарським товариством у формі товариства з обмеженою відповідальністю завод «Флекстронікс ТзОВ» підтверджується платіжними інструкціями, які долучено до матеріалів справи. Зокрема, згідно реквізитів вказfних платіжних інструкцій встановлено, що платник Завод «Флекстронікс ТзОВ», а отримувач ТОВ «КЬЮ.ЕФ.ЕМ.СЕРВІС» плата за надані послуги. Встановлено, що оплата наданих послуг здійснювалася на реквізити визначені у Договорі від 14 жовтня 2023 року.

Суд зауважує, що до матеріалів справи на підтвердження права формування податкового кредиту по господарських операціях з вищевказаним контрагентом за описаним вище договором надано податкові накладні за період з 31.10.2022 по 31.01.2023, які зареєстровані в ЄРПН без зауважень. Доказів зворотного до матеріалів справи не надано.

Суд критично оцінює покликання відповідача щодо неможливості реального здійснення господарської операції по прибиранню території позивача контрагентом ТОВ «КЬЮ.ЕФ.ЕМ.СЕРВІС», так як згідно баз даних ДПС у ТОВ«КЬЮ.ЕФ.ЕМ.СЕРВІС» не зареєстровано об`єкти оподаткування в Закарпатській області та відсутність доказів допуску працівників контрагента на територію заводу позивача.

Відсутність (недостатність) у контрагентів матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу.

Суд зауважує, що ЄРПН містить відомості щодо операцій з придбання та реалізації, які оформлялися шляхом складення податкових накладних. Однак платник податків не позбавлений можливості придбавати той чи інший товар, послугу, у постачальників, які не є платниками ПДВ і у цьому випадку такі відомості у Єдиному реєстрі не можуть бути відображені.

Контрагент позивача на час здійснення господарських операцій був належним чином зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, перебував на обліку в органах державної податкової служби, був зареєстрований органом державної податкової служби платником податку на додану вартість у відповідності до вимог чинного законодавства України, складені за наслідками господарських операцій податкові накладні були перевірені та зареєстровані органом державної податкової служби в ЄРПН, їх реєстрація не була зупинена податковим органом, що свідчить про відсутність будь-якого із критеріїв ризиковості здійснення операцій або ризиковості платника податку, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних.

Оскільки податкові накладні складені контрагентом позивача зареєстровані в ЄРПН, що підтверджується актом перевірки, для позивача це є достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Крім цього, відповідачем не заперечувалось, що податкові накладні зареєстровані в ЄРПН, а контрагентом задекларовані податкові зобов`язання.

Суд зазначає, що при реєстрації податкової накладної контролюючий орган здійснює масштабну перевірку. Якщо контролюючий орган в ході перевірки не знаходить порушень і податкова накладна не відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків господарської операції та оцінки ступеня ризиків платника податків, серед яких є і перевірка номенклатури товарів, в такому випадку податкова накладна приймається до реєстрації та реєструється, а платнику податків надсилається засобами електронного зв`язку підтвердження про реєстрацію - квитанція.

Платник податків, якому надіслано квитанцію, як підтвердження реєстрації податкової накладної, фактично пройшов перевірку законності формування податкового зобов`язання ним, як продавцем, та законність формування податкового кредиту його контрагентом-покупцем, який зазначений у зареєстрованій податковій накладній, а отже, неможливо припускати, що має місце незаконність дій або підміна номенклатури у платника податків, якого контролюючий орган вже перевірив та підтвердив законність цієї дії.

Покликання контролюючого органу на можливі порушення норм інших галузей законодавства у розглядуваній справі не впливають на правильність ведення податкового обліку, а тому не можуть свідчити про порушення інтересів держави у фіскальній сфері.

Судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платника, яка передбачає економічну виправданість його дій, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, та достовірність у бухгалтерській та податковій звітності.

Контролюючим органом, у свою чергу, не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені вказаними документами, а також не представлено доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.

Окрім цього, відповідач у актах перевірки не заперечує надходження коштів від позивача до контрагентів на підставі платіжних доручень і списання їх з рахунку позивача на рахунки контрагентів.

Зі змісту долучених до матеріалів справи первинних документів з`ясовано, що такі містять відомості, що у повній мірі відображають суть господарських операцій та підтверджують їх фактичне здійснення та зумовили зміну майнового стану позивача.

Покликаючись на віднесення контрагента ТОВ«КЬЮ.ЕФ.ЕМ.СЕРВІС» до переліку ризикових (рішення ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 25.04.2023 року), суд зазначає, що вказані події мали місце після подій, які досліджуються у межах цієї справи.

Рішення ж про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі комісія регіонального рівня приймає в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства (п. 11 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 12.12.2019 №520).

Отже, включення платника податків до переліку ризикових платників податку не свідчить про нереальність здійснених ним господарських операцій та само по собі не спростовує наданої таким платником податків інформації щодо такої діяльності, як і не має прямим наслідком відмову в реєстрації чи скасування реєстрації податкових накладних складених зазначеним суб`єктом.

Наслідки подібного роду створює лише рішення про відмову в реєстрації податкової накладної.

Своєю чергою у межах цієї справи, як було встановлено судом, усі податкові накладні зареєстровано в ЄРПН.

При розгляді цієї справи, відповідно до приписів ч. 5 ст. 242 КАС України, судом враховано позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 02.05.2023 у справі №380/11593/21 у подібних правовідносинах.

Проаналізувавши викладене у сукупності, суд приходить до висновків, що позивачем підтверджено реальність господарських операцій з контрагентом ТОВ«КЬЮ.ЕФ.ЕМ.СЕРВІС» та спростовано висновки контролюючого органу про формальне документування відповідних господарських операцій.

Оцінюючи викладене у сукупності, висновки контролюючого органу щодо господарських взаємовідносин між позивачем та ТОВ«КЬЮ.ЕФ.ЕМ.СЕРВІС» не знайшли свого підтвердження та спростовуються письмовими доказами долученими до матеріалів справи

За таких обставин, порушення вимог: пп. «а» п. 198.1 ст. 198, абзаців першого-третього п.198.2, абзаців першого-другого п.198.3 і абзацу третього п.198.6 ст198 та абзаців другого-третього п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, а саме: завищено податковий кредит за лютий 2023 року на суму 239 944,00 грн та яке вплинуло на завищення показника у рядку 20.2.1 «Сума від`ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації рядок 19-рядок 19.1), яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку» по Декларації з ПДВ за лютий 2023 року на суму 91256,00 грн., спростовано повністю та не доведено в ході судового розгляду.

Таким чином, прийняті на підставі акту перевірки позивача від 18.05.2023 №348/33-00-50-08/32221224 податкове повідомлення-рішення форми «В1» №470/33-00-50-08 від 20.06.2023 р., яким до ТзОВ «Флекстронікс ТзОВ» застосовано штрафні санкції у розмірі 45628,00 грн. та податкове податкове повідомлення рішення форми «»В4і №471/33-00-50-08 від 20.06.2023 р., яким зменшило суми від`ємного значення з податку на додану вартість за наступній звітній період на суму 239 944,00 грн. не відповідають критеріям правомірності, визначеним у ч. 2 ст. 2 КАС України, є протиправними та такі слід скасувати.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про протиправність рішень відповідача та обґрунтованість позовних вимог. Отже, позов необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 139 КАС України на користь позивача слід стягнути судові витрати у виді судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 294, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Господарського товариства у формі товариства з обмеженою відповідальністю завод "ФЛЕКСТРОНІКС ТзОВ" (вул. Берегівська-бічна, буд. 4, м. Мукачево, Мукачівський район, Закарпатська область, 89600, ) до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (вул. Стрийська, буд. 35,м. Львів,79026, ) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «В1» №470/33-00-50-08 від 20.06.2023 р., яким до ТзОВ «Флекстронікс ТзОВ» застосовано штрафні санкції у розмірі 45628,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення форми «В4» №471/33-00-50-08 від 20.06.2023 р., яким зменшило суми від`ємного значення з податку на додану вартість за наступній звітній період на суму 239 944,00 грн.

Стягнути на користь Господарського товариства у формі товариства з обмеженою відповідальністю завод "ФЛЕКСТРОНІКС ТзОВ" (вул. Берегівська-бічна, буд. 4, м. Мукачево, Мукачівський район, Закарпатська область, 89600, ) за рахунок бюджетних асигнувань Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (вул. Стрийська, буд. 35,м. Львів,79026, ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 4283,58 (чотири тисячі двісті вісімдесят три гривні 58 копійок) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяЮ.Ю.Дору