Справа № 280/5573/23
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2023-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

18 жовтня 2023 року Справа № 280/5573/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши в порядку письмового, за правилами спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, просп. Соборний, 158-Б)

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

19.07.2023 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті пенсії в розмірі 24312,23 грн., що підлягала виплаті її батькові, ОСОБА_2 , на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30.06.2020 у справі №280/2552/20, і залишилася недоодержаною у зв`язку з його смертю;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити ОСОБА_1 виплату пенсії в розмірі 24312,23 грн., що підлягала виплаті ОСОБА_2 , на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30.06.2020 у справі №280/2552/20, і залишилася недоодержаною зв`язку з його смертю.

Крім того, просить поновити строк звернення до суду.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про виплату суми пенсії, нарахованої за життя на виконання рішення суду її батькові ОСОБА_2 , проте не одержаною ним у зв`язку зі смертю. Однак, відповідач у виплаті відмовив, зазначивши, що визначення права на отримання сум заборгованості з Державного бюджету має вирішуватися в судовому порядку. Позивач із такими діями не погоджується, посилаючись на норми Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» просить задовольнити позов.

Ухвалою суду від 20.07.2023 визнано поважними підстави, вказані у заяві про поновлення строку звернення до суду та поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду із позовною заявою; відкрито провадження у справі №280/5573/23; ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Відповідач позов не визнав, надав письмовий відзив, в якому вказує, що з 01.04.2021 кошти на виплату пенсій, в тому числі за рішеннями суду, перераховуються безпосередньо Пенсійним фондом України на поточні рахунки пенсіонерів без їх зарахування до Головного управління. Таким чином, відповідач взагалі не є розпорядником коштів на виплату пенсій за рішенням суду та не може здійснювати жодних розпоряджень коштами. Крім того зазначає, що на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду у справі № 280/2552/20 проведено перерахунок пенсії батька позивача ОСОБА_2 , внаслідок якого сформувалась доплата в розмірі 24 312,23 грн. Позивач вважає, що саме вона має отримати зазначену виплату нарахованої, але недоотриманої пенсії померлого пенсіонера - військовослужбовця. Однак, в даному контексті доцільно буде визначити, чи наявні інші спадкоємці чи інші заінтересовані особи. Виходячи з цього ОСОБА_1 набуде право на отримання нарахованої ОСОБА_2 суми пенсії лише у тому разі, коли на Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області буде покладено виконання відповідних зобов`язань в порядку, передбаченому чинним законодавством. На підставі викладеного просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Також зазначає про порушення позивачем строку звернення до суду.

Щодо строку звернення слід зазначити, що частиною першою статті 121 КАС України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

На підставі зазначеної норми ухвалою від 20.07.2023 ОСОБА_1 поновлено строк звернення до суду із позовною заявою. Тобто, питання, яке ставить відповідач, вже вирішено судом.

Позивачем пред`явлено вимогу, яка згідно пункту 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) належить до справ незначної складності та підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною п`ятою статті 262 КАС України встановлено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за життя перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області як отримувач пенсії, призначеної відповідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 30.06.2020 у справі № 280/2552/20, яке набрало законної сили 07.08.2020, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_2 пенсію, призначену відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб з урахуванням основного розміру пенсії у розмірі 80 % відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2016, з урахуванням раніше виплачених коштів.

На виконання зазначеного рішення суду відповідач здійснив перерахунок пенсії ОСОБА_2 , при цьому сума нарахувань за період з січня 2016 року по липень 2020 року склала 24 312,23 грн. Проте, зазначену суму ОСОБА_2 не виплачено.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть від 01.11.2021 серії НОМЕР_1 , виданого Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

ОСОБА_1 , яка є донькою ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 22.05.1970 серії НОМЕР_2 , звернулася до відповідача із заявою від 05.11.2021 про виплату недоотриманої її батьком за життя пенсії в сумі 24 312,23 грн.

Листом від 19.11.2021 № 16367-15503/П-02/8-0800/21 ГУ ПФУ в Запорізькій області повідомило позивача, що оскільки стороною у судовій справі виступав її батько, то визначення права на отримання сум заборгованості з Державного бюджету після його смерті може бути вирішено виключно у судовому порядку.

Наведені обставини зумовили звернення ОСОБА_1 до суду з даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

За загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 52 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV), сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Частиною другою статті 52 Закону № 1058-IV установлено, що члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.

Подібні положення передбачені статтею 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII (далі Закон № 2262-XII), в якій визначено, що суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну.

Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

У постанові Верховного Суду від 30.01.2020 у справі № 200/10269/19-а сформульовано висновок про те, що « у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя».

Такий висновок Верховного Суду стосується випадків, коли члени сім`ї пенсіонера або особа, яка забезпечується пенсією у разі втрати годувальника, реалізували своє право на неодержану пенсію в порядку, встановленому ч. 1 ст. 52 Закону № 1058-IV та ч. 1 ст. 61 Закону № 2262-ХІІ, шляхом звернення до територіального органу Пенсійного фонду не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера (ч. 2 ст. 52 Закону № 1058-IV), проте не отримали таку виплату й оскаржують прийняте суб`єктом владних повноважень рішення з цього питання.

У цій справі судом встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а ОСОБА_1 звернулася до органу Пенсійного фонду із відповідною заявою 05.11.2021, тобто в межах шестимісячного строку після смерті пенсіонера.

При цьому, рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 30.06.2020 у справі № 280/2552/20, яке набрало законної сили 07.08.2020, установлено, що ОСОБА_2 проживав за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_1 також зареєстрована за вказаною адресою, що підтверджується копією її паспорта.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що ОСОБА_1 має право на виплату пенсії в розмірі 24 312,23 грн., що підлягала виплаті ОСОБА_2 , на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30.06.2020 у справі №280/2552/20, і залишилася недоодержаною зв`язку з його смертю.

Покликання відповідача на те, що в даному контексті доцільно буде визначити, чи наявні інші спадкоємці чи інші заінтересовані особи, суд відхиляє, оскільки дані відносини не є спадковими. Крім того, відповідач не надав доказів того, що інші особи зверталися до органу Пенсійного фонду із заявою про отримання нарахованої ОСОБА_2 суми пенсії.

Твердження, що відповідач не є розпорядником коштів на виплату пенсій за рішенням суду також відхиляються з огляду на те, що Головне управління, відмовляючи позивачу, на вказані обставини не посилалося.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, просп. Соборний, 158-Б; ) щодо відмови ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ; ІНФОРМАЦІЯ_3 ) у виплаті пенсії в розмірі 24 312 (двадцять чотири тисячі триста дванадцять) гривень 23 коп., що підлягала виплаті її батькові, ОСОБА_2 на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30.06.2020 у справі № 280/2552/20, і залишилася недоодержаною у зв`язку з його смертю.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, просп. Соборний, 158-Б; ) здійснити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ; ІНФОРМАЦІЯ_3 ) виплату пенсії в розмірі 24 312 (двадцять чотири тисячі триста дванадцять) гривень 23 коп., що підлягала виплаті ОСОБА_2 , на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30.06.2020 у справі № 280/2552/20, і залишилася недоодержаною зв`язку з його смертю.

4. Судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок присудити на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ; ІНФОРМАЦІЯ_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, просп. Соборний, 158-Б; ).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення виготовлено та підписано 18.10.2023.

Суддя Ю.П. Бойченко