Справа № 559/3355/23
Суддя: Панчук М. В.
Дата ухвалення: 2023-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 559/3355/23
Провадження № 2-а/559/54/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2023 року м. Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Панчука М.В.,

за участі секретаря судового засідання Остапчук О.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представник позивача - адвоката Ходака С.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дубно за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Рівненській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом до УПП у Рівненській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серія ЕАТ №7752012 від 17.09.2023. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 17.09.2023 він керував т/з "Nissan Rogue", д.н.з. НОМЕР_1 , близько 08:30 в м. Дубно по вул. Д.Галицького, 56, та був зупинений інспектором УПП в Рівненській області рядовим поліції Петрович В.В. Причиною зупинки слугувало керування т/з з не пристебнутим ременем безпеки, чим порушив п. 2.3 ПДР України. Відразу після зупинки т/з позивачем було заявлено клопотання про надання йому доказів у ніби- то вчиненому порушенні, проте доказів йому надано не було. Інспектором було винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. Вважає дану постанову винесену з порушенням чинного законодавства. Притягнення його до відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП є безпідставним, а обставини, викладені у постанові, надуманими. Жодних доказів вчинення даного правопорушення матеріали справи не містять, а сама постанова не є беззаперечним доказом вчинення особою порушення. Тому, просить оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити, крім того стягнути з відповідача на його користь судові витрати на правничу допомогу у сумі 4400 грн.

Ухвалою суду від 26 вересня 2023 року відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з підстав, вказаних у позовній заяві. Представник позивача - адвокат Ходак С.К додатково пояснив, що жодних доказів вчинення правопорушення ОСОБА_1 у постанові не має, а постанова повинна бути обґрунтована. Оскаржувана постанова не містить обгрунтувань. Сторона позивача ознайомилася із відзивом, поданим відповідачем, і на переконання сторони позивача разом із відзивом жодних доказів вчинення ОСОБА_1 даного правопорушення також не надано. Вважають, що дана постанова була винесена як з порушенням п. 24 так і з порушенням ст. 251 КУпАП, є необґрунтованою, безпідставною та такою, що підлягає скасуваннює.

Позивач у судовому засіданні пояснив, що подія мала місце 17.09.2023, це була неділя. Він їхав з ринку, швидкість авто була десь 30 км/год і на вул. Д. Галицького у м. Дубно його зупинили працівники поліції. Чому його зупинили, йому не відомо. Після зупинки він запитав про причину зупинки та працівник поліції пояснив, що він був не пристебнутий ременем безпеки. Однак позивач пояснив, що був пристебнутий, але ремінь безпеки був під рукою, а не на плечі. Та працівник поліції вказав, що він не вірно пристебнутий. Позивач попросив надати докази того, що він був не пристебнутий ременем безпеки, йому показали відео, на якому видно, що він їде автомобілем та бачить лише своє обличчя, і все. Не видно було, чи пристебнути чи не пристебнутий. Також зауважив, що в ПДР ніде не вказано, яким чином потрібно бути пристебнутим ременем безпеки та як правильно це робити. Підтвердив, що коли він здійснював рух, ремінь був на лівому плечі, після зупинки, коли він діставав документи, вийняв руку і ремінь впав під ліву руку. Однак не зважаючи на його пояснення, працівники поліції склали відносно нього постанову. Вважає, що дана постанова є незаконною, оскільки він дійсно був пристебнутий ременем безпеки та працівники поліції не мають права зупиняти транспортний засіб без будь-якої на те причини, доки водій нічого не порушив.

Представник відповідача УПП України в Рівненській ДПП в судове засідання не з`явився. 04 жовтня 2023 року від УПП в Рівненській області на адресу суду надійшов відзив, згідно якого вважають, що позов є безпідставним та не підлягає до задоволення. У відзиві вказано, що з постанови ЕАС №7752012 від 17.09.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності слідує, що він 17.09.2023 рухаючись в м. Дубно по вул.Д.Галицького, 56, керуючи т/з "Nissan Rogue", д.н.з. НОМЕР_1 , який обладнаний засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки. Вказаним порушив п. 2.3 "в" ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП. Підпунктом "в" пункту 2.3 ПДР передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними та не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Тобто, позивач який керував т/з зобов`язаний користуватися ременями безпеки і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ними. Поліцейський виявив порушення, на яке належним чином зреагував, результатом чого стало винесення оскаржуваної постанови. З боку інспектора патрульної поліції не здійснювалося будь-яких перешкод щодо реалізації позивачем своїх прав, як особи, що притягується до адміністративної відповідальності. Відеоматеріали, додані до позовної заяви, підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Відповідно до відеоматеріалів, позивач стверджує, що він пристебнутий паском безпеки так, як йому зручно, а саме, що їхав пристебнутим ременем безпеки "під лівою рукою" - не належним чином. Проте, Восьмий апеляційний адміністративний суд у своїй постанові зазначає наступне: «….пристебнення ременем безпеки неналежним чином нівелює принцип забезпечення безпеки дорожнього руху водієм, в першу чергу своєї, а тому призюмується як непристебнення ним". Тому вважають, що підстави для задоволення адміністративного позову відсутні, а оскаржувана постанова є правомірною та винесеною у повній відповідності нормам чинного законодавства в межах компетенції поліцейського патрульної поліції. Просять у позові відмовити. До відзиву долучено диск з відеозаписом події.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

У відповідності до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема: про порушення правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Вказані обставини, відповідно ст.33 КУпАП мають враховуватись і при накладенні адміністративних стягнень.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити в тому числі: опис обставин, установлених під час розгляду справи (ч. 1 ст. 283 КУпАП).

З описової частини постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ №7752012 від 17.09.2023 вбачається, що 17.09.2023 в м. Дубно по вул. Д.Галицького, 56, водій ОСОБА_1 керував т/з "Nissan Rogue", д.н.з. НОМЕР_1 , який обладнаний засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3 "в" ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП. Постановлено застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн (а.с. 8).

Відповідно до cт. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, як вбачається з даної статті, доказом вчинення адміністративного правопорушення в даному випадку є пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до статті 52 Закону України «Про дорожній рух» контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

За змістом статті 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (ПДР), затверджені постановою КМ України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно п. 2.3и "в" ПДР України на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними та не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Згідно пункту 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Як роз`яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 28 3і 284 КУпАП.

Верховний Суд у постанові від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17 вказав, що візуальне спостереження за дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку.

У оскаржуваній постанові наявне посилання на технічний засіб 473374, за допомогою якого здійснено відеозапис події, що мала місце 17.09.2023. З даного відеозапису "video_2023_10_0316-52-07" вбачається, що транспортний засіб "Nissan Rogue" під керуванням позивача рухався по вул. Д.Галицького у м. Дубно та був зупинений працівниками поліції. Даний автомобіль обладнаний плечовим ременем, який проходить діагонально від плеча до стегна. З відео чітко вбачається, що після зупинки автомобіля, пасок безпеки у позивача знаходиться не на плечі, а під лівою рукою. Сам позивач працівнику поліції пояснив, що він пристебнутий ременем безпеки і те, що ремінь не на плечі, а під рукою не є порушенням.

Крім того, в судовому засіданні переглянуто ще один відеозапис "doс_2023_10_0316-53-56", на якому також зафіксовано рух автомобіля "Nissan Rogue" під керуванням позивача, при цьому чітко видно, що позивач не пристебнутий ременем пасивної безпеки. Вказаний відеозапис повністю співвідноситься із дослідженим "video_2023_10_0316-52-07" із технічного засобу 473374.

Суд вважає, що дані відеоматеріали є доказами в справі у розумінні ст. 251 КУпАП, тому вони приймаються судом як належні та допустимі доками, що підтверджують вчинення даного адміністративного правопорушення.

Разом з тим, суд критично ставиться до доводів позивача, що ПДР не встановлює чітких правил як саме необхідно пристібатися ременем пасивної безпеки, оскільки такі направлені на уникнення позивачем адміністративної відповідальності.

На переконання суду пристебнення ременем безпеки неналежним чином нівелює принцип забезпечення безпеки дорожнього руху водієм, в першу чергу своєї, а тому призюмується, як непристебнення ним.

Таким чином, позиція позивача спростовується відеодоказами, що містяться в матеріалах справи.

При вирішенні справи суд керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права і свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість держави (статті 3, 8 Конституції України, ст. 8 КАС України).

Згідно зі ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Із змісту оскаржуваної постанови стає зрозуміло, що вимоги норм закону щодо дослідження обставин справи поліцейським були дотримані, так як у матеріалах справи наявні докази вчинення позивачем правопорушення. За таких умов, склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 5 ст. 121 КУпАП, повністю доведений.

Оскільки, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення належним чином доведена, твердження позивача повністю спростовані матеріалами справи, суд вважає, що у задоволені позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 8, 14, 22, 72-79, 136, 211, 220, 241-246, 250, 271, 286 КАС України, ЗУ «Про дорожній рух», суд

вирішив:

в позові ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції у Рівненській області (, місцезнаходження: вул. С.Бандери, 14-а, м. Рівне) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 17 жовтня 2023 року.

Суддя М.В. Панчук