Справа № 200/4214/23
Суддя: Арестова Л.В.
Дата ухвалення: 2023-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову в ухваленні додаткового рішення

18 жовтня 2023 року Справа №200/4214/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Арестової Л. В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача Біленка Євгена Леонідовича про ухвалення додаткового рішення у справі №200/4214/23 за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_1 ) до Донецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (місцезнаходження: вул. Громової, буд. 67, м. Маріуполь, Донецька область, 87548, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

04.08.2023 ОСОБА_1 інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Донецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки з вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність Донецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки стосовно нарахування та виплати ОСОБА_2 індексації грошового забезпечення за періоди з 01.03.2018 по 01.11.2018 із застосуванням абз. абз. 4-6 п. 5 Постанови КМУ «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» від 17 липня 2003 р. № 1078;

- зобов`язати Донецький обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки нарахувати та виплати ОСОБА_2 індексацію грошового забезпечення за періоди з 01.03.2018 по 01.11.2018 із застосуванням абз. абз. 4-6 п. 5 Постанови КМУ «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» від 17 липня 2003 р. №1078, а саме в розмірі 3855,82 грн./міс.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06.10.2023 у справі №200/4214/23 адміністративний позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_1 ) до Донецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (місцезнаходження: вул. Громової, буд. 67, м. Маріуполь, Донецька область, 87548, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Донецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_2 індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 01.11.2018 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) березень 2018 року, з урахуванням абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення».

Зобов`язано Донецький обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки нарахувати та виплатити ОСОБА_2 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 01.11.2018 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) березень 2018 року, з урахуванням абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення», з урахуванням раніше виплачених сум індексації.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

12.10.2023 через відділ документообігу та архівної роботи суду надійшла заява представника позивача про прийняття додаткового рішення у справі №200/4214/23. Так, представник позивача просив ухвалити у справі №200/4214/23 додаткове рішення, яким покласти на Донецький обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки сплату судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених ОСОБА_2 у розмірі 7767 (сім тисяч сімсот шістдесят сім) грн. 00 коп.

Ознайомившись із заявою представника позивача про прийняття додаткового рішення у справі №200/4214/23, суд враховує наступне.

Відповідно до частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частини третьої статті 252 КАС України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Оскільки рішення у справі №200/4214/23 ухвалено в порядку письмового провадження без виклику сторін, розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення у справі здійснюється в письмовому порядку.

Згідно з частиною сьомою статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Вирішуючи подану заяву, суд констатує, що до позовної заяви була долучена довіреність від 02.08.2023 якою позивач уповноважує ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) представляти його інтереси в судах України (в тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях) у справах адміністративного судочинства з усіма правами, які надано законом стороні по справі, в тому числі з правом підписувати, подавати, доповнювати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи. Довіреність видана без права передоручення іншим особам.

У відповіді на відзив позивач повідомив суд про те, що він несе витрати на професійну правничу допомогу. За попереднім приблизним розрахунком розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу складає 40000,00 гривень. Повний розрахунок понесених позивачем витрат буде надано відповідно до вимог статті 139 КАС України протягом п`яти діб з дня проголошення рішення суду.

Так, у заяві від 12.10.2023 про ухвалення додаткового рішення представник позивача просить покласти на Донецький обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки сплату судових витрат на професійну правничу допомогу в у розмірі 7767 (сім тисяч сімсот шістдесят сім) грн. 00 коп.

Судом установлено, що 09.08.2023 між ОСОБА_2 (Клієнт) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Юридична фірма) укладено договір про надання юридичних послуг (правової допомоги) №09/08-07.

Суд зауважує, що у вказаному договорі фізична особа-підприємець ОСОБА_1 іменує себе як «Юридична фірма».

Відповідно до копії додаткової угоди №2 від 09.08.2023 до договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) №09/08-07 від 09.08.2023 установлено, зокрема, що цією угодою визначений розмір та порядок оплати юридичних послуг (гонорару) Юридичної фірми за надання правової допомоги (юридичних послуг) Клієнту.

11.10.2023 ОСОБА_2 та фізична особа-підприємець ОСОБА_1 підписали акт №11/10-01 приймання-передачі наданих послуг до додаткової угоди №2 від 09.08.2023 до Договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) №09/08-07 від 09.08.2023.

В додатку №1 розрахунку розміру винагороди до акту приймання-передачі наданих послуг №11/10-01 від 11.10.2023 за додатковою угодою №2 від 09.08.2023 до Договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) №09/08-07 від 09.08.2023, зокрема, зазначено розрахунок об`єму наданих клієнту послуг та розміру винагороди, відповідно до наданого ФОП ОСОБА_3 завдання, в межах Договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) №09/08-07 від 09.08.2023 та Додаткової угоди №2 від 09.08.2023 до договору №09/08-07:

- підготовка відповіді на відзив на загальну суму 5178,00 грн.;

- підготовка заяви про ухвалення додаткового рішення на загальну суму 2589,00 грн.

Підписантами у вказаному додатку №1 зазначено: юрист ФОП ОСОБА_1 та адвокат Юлія Ковтунець. Проте, наявний власноручний підпис виключно адвоката Юлії Ковтунець.

Крім того, ФОП ОСОБА_1 складено рахунок-фактуру №11/10-01 від 11.10.2023 за юридичні послуги (правова допомога) на загальну суму 7767,00 грн.

Разом із заявою від 12.10.2023 до суду надана копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії РН №1687, яке видане ОСОБА_4 26.07.2019.

Відповідно до копії наказу від 08.08.2023 №1-п «Про прийняття на роботу ОСОБА_4 », зокрема, ФОП ОСОБА_1 прийняв ОСОБА_4 на посаду юриста за сумісництвом з 09.08.2023.

Разом іщ цим, суд зазначає, що відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №94 від 09.08.2023 ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець, основний вид економічної діяльності 69.10. Діяльність у сфері права.

Відповідно до частиною першою статті 131-2 Конституції України передбачено, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Також, частинами першою та другою статті 2 вказаного Закону встановлено, що адвокатура України - недержавний самоврядний інститут, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги на професійній основі, а також самостійно вирішує питання організації і діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом.

Адвокатуру України складають всі адвокати України, які мають право здійснювати адвокатську діяльність.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 132 КАС України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу

Частинами першою та другою статті 134 КАС України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З наведених законодавчих приписів судом вбачається, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на правничу допомогу саме адвоката, який діє на підставі укладеного з таким адвокатом (адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням) договору про надання правничої допомоги. Витрати особи за послуги, зокрема юридичні, надані фізичними особами, фізичними особами-підприємцями, юридичними фірмами тощо, які не мають статусу адвоката (адвокатського бюро, адвокатського об`єднання) не належать до витрат на професійну правничу допомогу і, відповідно, не підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Додатково суд звертає увагу на те, що аналогічних висновків, але під час розгляду цивільної справи, дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19.

Поняття «надання професійної правничої допомоги» не тотожне поняттю «представництво особи в суді». Надання професійної правничої допомоги здійснюють лише адвокати, натомість представництво особи у суді може бути здійснене за вибором особи адвокатом або іншим суб`єктом (абзац другий підпункту 2.2.1 підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини висновку Конституційного Суду України (Велика палата) у справі за конституційним зверненням Верховної Ради України про надання висновку щодо відповідності законопроекту про внесення змін до Конституції України (щодо скасування адвокатської монополії) вимогам статей 157 і 158 Конституції України від 31 жовтня 2019 року № 4-в/2019).

Суд звертає увагу, що приписи частини п`ятої статті 131-2 Конституції України та статті 57 КАС України передбачають можливість здійснення представництва фізичною особою у певних категоріях справ, але вказане не зумовлює виникнення права на відшкодування витрат на надання такої допомоги відповідно до статті 134 КАС України.

Як було встановлено судом вище, позивач уклав «Договір про надання юридичних послуг (правової допомоги)» з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , а не адвокатом (адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням).

Доказів, надання позивачу професійної правничої допомоги в цій справі безпосередньо адвокатом, суду не надано.

Також, не надано жодних доказів, які підтверджують наявність у ОСОБА_1 права на заняття адвокатською діяльністю.

В порядку частини четвертої статті 252 КАС України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Враховуючи зазначене, у суду відсутні законні підстави для ухвалення додаткового судового рішення у справі. Відтак, суд дійшов висновку, що заява представника позивача про ухваленні додаткового рішення задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 132, 134, 139, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Відмовити представнику позивача Біленку Євгену Леонідовичу в ухваленні додаткового рішення у справі №200/4214/23 за позовом Біленка Євгена Леонідовича в інтересах ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_1 ) до Донецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (місцезнаходження: вул. Громової, буд. 67, м. Маріуполь, Донецька область, 87548, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили у строк та у порядку визначеному статтею 256 КАС України, і може бути оскаржена до Першого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду у паперовому вигляді або через електронний кабінет (https://id.court.gov.ua/) у підсистемі «Електронний суд» у порядку визначеному статтею 295 КАС України.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Л.В. Арестова