Справа № 360/390/23
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2023-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 року справа №360/390/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Геращенко І.В., Казначеєв Е.Г., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 05 липня 2023 р. у справі № 360/390/23 (головуючий І інстанції Борзаниця С.В.) за позовом адвоката Статівки Олександра Євгеновича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

У С Т А Н О В И В:

В квітні 2023 року адвокат Статівка О.Є. (далі представник позивача) в інтересах ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі - відповідач), в якому з урахуванням заяви від 04.05.2023 про зміну предмету позову, просив суд: визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо відмови у встановленні (нарахуванні) та виплаті ОСОБА_1 з 01.01.2023 щомісячної доплати до його пенсії, передбаченої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року № 713 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб, у розмірі 2000 грн; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області встановити (нарахувати) та виплатити ОСОБА_1 з 01.01.2023 у повному обсязі щомісячну доплату у розмірі 2000 грн. до його пенсії відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб, з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачу з 02.09.1999 призначена пенсія за вислугу строків служби (за вислугу років) відповідно до Закону України № 2262-ХІІ від 09.04.1992 року Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених військової служби, та деяких інших осіб.

Наприкінці лютого 2023 року позивачу стало відомо, що 16.07.2021 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України № 713 від 14.07.2021 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб, пунктом 1 якої, зокрема, вирішено установити з 01.07.2021 року особам, яким призначено пенсію до 01.03.2018 відповідно до Закону України № 2262-ХІІ від 09.04.1992 Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 цього Закону станом на 01.03.2018, щомісячну доплату в сумі 2000 грн, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України № 2262-ХІІ від 09.04.1992 Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Таким чином, на підставі пункту 1 вказаної постанови Кабінету Міністрів України № 713 від 14.07.2021 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Луганській області з 01.07.2021 до пенсії позивача ОСОБА_1 повинна була встановлюватися (нараховуватися) та виплачуватися щомісячна доплата у розмірі 2000 грн.

У зв`язку з цим, 07.03.2023 адвокат Статівка О.Є., діючи в інтересах позивача, звернувся до відповідача з адвокатським запитом за вих. № 07/03-23-4 від 07.03.2023.

Відповідач листом від 20.03.2023 за вих. № 1200-0202-8/5292, яке було отримано адвокатом Статівка О.Є. 23.03.2023, повідомило, що після проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 у червні 2021 року на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду 20.05.2021 по адміністративній справі № 360/2179/21, основний розмір пенсії ОСОБА_1 збільшився на суму, що перевищує 2000 грн, а тому виплата, передбачена постановою Кабінету Міністрів України № 713 від 14.07.2021 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб, в липні 2021 року ОСОБА_1 не встановлювалася.

Крім того, вказаним листом відповідач відмовив позивачу у встановленні (нарахуванні) та виплаті з 01.07.2021 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України № 713 від 14.07.2021 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб, оскільки враховуючи вимоги абзацу 3 пункту 1 вказаної постанови, підстав для встановлення (нарахування) та виплати щомісячної доплати в сумі 2000 грн після збільшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 в результаті ї перерахунку на виконання судового рішення, немає.

Виходячи з норм чинного законодавства України, позивач вважає, що його право на нарахування та виплату щомісячної надбавки, передбаченої Постановою №713, порушено Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 05 липня 2023 р. у справі № 360/390/23 позов задоволено, внаслідок чого визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо припинення нарахування та виплати ОСОБА_1 з 01 січня 2023 року щомісячної доплати до пенсії згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області поновити ОСОБА_1 нарахування та виплату щомісячної доплати до пенсії в розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб з 01 січня 2023 року.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що враховуючи абзац 3 пункту 1 постанови Уряду від 14.07.2021 № 713, підстав для виплати щомісячної доплати в сумі 2000 гривень після збільшення основного розміру пенсії в результаті її перерахунку на виконання судового рішення немає.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області як отримувач пенсії за вислугу років, призначеної відповідно Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб №2262-XII від 09.04.1992.

З розрахунку пенсії за вислугу років з пенсійної справи № ФЕ - Міноборони загальний розмір пенсії позивача з надбавками внаслідок перерахунку з 01.07.2021 склав 3469,04 грн.

З 01.07.2021 до пенсії позивача установлено щомісячну доплату в сумі 2000,00 грн до Постанови КМУ №713 від 14.07.2021.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 13.12.2021 у справі № 360/6742/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити ОСОБА_1 з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки від 06.10.2021 № ФЕ53871 про розмір грошового забезпечення, виданої Луганським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ Про пенсійні забезпечення осіб, звільнених з військової служби, військовослужбовців та членів їх сімей та положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, з урахуванням раніше виплачених сум.

На виконання рішення суду по справі № 360/6742/21 21.11.2022 проведено перерахунок пенсії з 01.04.2019, розмір підвищення станом на 01.07.2021 склав 5483,48 грн, пенсію з 01.12.2022 встановлено у розмірі 19797,44 грн.

За розрахунком на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою позивача № ФЕ - Міноборони різниця між фактично виплаченою позивачу пенсією та донарахованою сумою доплати до пенсії за період з 01.04.2019 по 30.11.2022 на виконання рішення у справі №360/6742/21 склала 208697,90 грн.

З матеріалів пенсійної справи № ФЕ - Міноборони встановлено, що після вказаного перерахунку пенсії, відповідачем не виплачується позивачу доплата, передбачена Постанови КМУ №713 від 14.07.2021 у сумі 2000,00 грн.

Відповідач листом від 20.03.2023 за вих. № 1200-0202-8/5292 у відповідь на адвокатський запит за вих. № 07/03-23-4 від 07.03.2023 повідомив представнику позивача, що після проведення перерахунку пенсії позивачу у червні 2021 року на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду 20.05.2021 по адміністративній справі № 360/2179/21, основний розмір пенсії позивача збільшився на суму, що перевищує 2000 грн, а тому виплата, передбачена постановою Кабінету Міністрів України № 713 від 14.07.2021 року Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб, в липні 2021 року позивачу не встановлювалася.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом шостим частини першої статті 92 Конституції України визначено, що виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є Закон України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі Закон №2262-ХІІ).

Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано статтею 63 Закону №2262-XII, згідно із якою перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону. Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції та податкової міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Згідно з преамбулою та абзацом першим пункту 1 Постанови №713 з метою поетапного зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, призначених військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та деяким іншим особам, та до прийняття Верховною Радою України законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців і деяких інших осіб Кабінет Міністрів України постановив установити з 1 липня 2021 р. особам, яким призначено пенсію до 1 березня 2018 р. відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі Закон) (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 1 березня 2018 р., щомісячну доплату в сумі 2000 гривень, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону.

Відповідно до абзацу третього пункту 1 Постанови № 713 особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, пенсії яких переглядалися (перераховувалися) після 1 березня 2018 р. (крім перерахунку пенсій на виконання Закону України від 24 березня 2022 р. № 2146-ІХ Про внесення змін до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб щодо пенсій в разі втрати годувальника), щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 гривень. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2000 гривень, щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.

Суд, в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України, враховує також висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Верховного Суду від 08.11.2022 у справі №420/2473/22, які полягають у такому.

Відповідно до пояснювальної записки до проекту Постанови №713 метою її ухвалення зазначено поетапне зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених до 01.03.2018, які мають місце після перерахунку пенсії. Прийняття постанови зумовлено тим, що в червні 2021 року в осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), яким пенсію призначено відповідно до Закону № 2262-ХІІ, завершується період виплати частини коштів компенсації підвищеного розміру пенсії за 2016-2017 роки і підвищення розмірів пенсій з 2016 року для цієї категорії пенсіонерів не відбувалося.

Сумарна виплата пенсії з цією доплатою з 01.07.2021 зменшилася до місячного розміру пенсії та середній розмір цієї виплати складає біля 2000,00 грн. Крім того, після перерахунку пенсій колишнім військовослужбовцям Збройних Сил України у 2018 році, їхні пенсії не індексувалися через відсутність відповідного механізму, а диспропорція у розмірах пенсій в залежності від часу їх призначення складає більше 70 відсотків.

Мінімальні пенсійні виплати для військовослужбовців, зокрема складають близько 2000,00-2700,00 грн. Таким чином, внаслідок ухвалення вказаного нормативно-правового акта Уряду з 01.07.2021 колишнім військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та іншим особам, пенсії яким призначено за нормами Закону №2262-ХІІдо 01.03.2018 було установлено щомісячну доплату в сумі 2000,00 грн, виплата якої не здійснюється у разі, коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 01.03.2018.

Водночас, аналіз наведених норм права, а також мети прийняття Урядом вказаної Постанови №713 свідчить про те, що перерахунок пенсій, проведення якого згідно з абзацом третім пункту 1 Постанови №713 є обставиною, що виключає можливість нарахування щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн до розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону № 2262-ХІІ має бути обумовлений підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ на підставі нормативно-правого акта компетентного органу, оскільки в такий спосіб досягається мета, яка слугувала підставою для ухвалення Постанови №713, а саме зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, визначених на законних підставах. Натомість перерахунок пенсії, проведений на виконання судового рішення з метою усунення порушеного права особи на належний розмір пенсії, право на отримання якої у особи винило до 01.03.2018, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії.

Вказана правова позиція підтримана також у постанові Верховного Суду від 02.03.2023 у справі №600/870/22-а.

Судом встановлено, що з 01.07.2021 позивачу встановлено щомісячну доплату до пенсії в розмірі 2000,00 грн.

При цьому на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 13.12.2021 у справі № 360/6742/21 позивачу проведено перерахунок пенсії з 01.04.2019 на підставі довідки від 06.10.2021 № ФЕ53871 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, виданої Луганським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки.

З 01.12.2022 розмір пенсії позивача становить 19797,44 грн, без врахування доплати в сумі 2000,00 грн, передбаченої Постановою №713.

З урахуванням наведеного, суд у цій справі дійшов висновку про те, що, оскільки перерахунок пенсії позивача, проведений відповідачеем на виконання судового рішення з метою усунення порушеного його права на належний розмір пенсії, право на отримання якого у нього винило до 01.03.2018, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії, то позивач має право на щомісячну доплату до пенсії в розмірі 2000,00 грн відповідно до Постанови № 713, яка має виплачуватись для досягнення мети прийняття Постанови № 713 поетапного зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених до 01.03.2018.

Що стосується обраного позивачем способу захисту його порушених прав, суд зазначає таке.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Судом встановлено, що представник позивача звернувся до відповідача з заявою, в якій, окрім іншого, просив відновити нарахування та виплату позивачу щомісячної доплати за Постановою № 713.

В свою чергу, відповідач не приймав жодного рішення за результатами надходження до нього заяви, тим самим допустив протиправну бездіяльність щодо нездійснення виплати щомісячної допомоги.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За таких обставин, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги шляхом: визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо нездійснення ОСОБА_1 виплати з 01.01.2023 щомісячної доплати в розмірі 2000,00 грн, установленої Постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн, установленої Постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб, з 01.01.2023.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно зі статтею 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пункту 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява № 4909/04, Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29).

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з обранням належного способу захисту порушених прав позивача.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 05 липня 2023 р. у справі № 360/390/23 - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 05 липня 2023 р. у справі № 360/390/23 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 17 жовтня 2023 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді І.В. Геращенко

Е.Г. Казначеєв