Справа № 280/5769/21
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2023-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду

13 жовтня 2023 року Справа № 280/5769/21 м. Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративним суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду у справі

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, вул. Матросова, 29)

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 19.05.2022 у справі № 280/5769/21 позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Запорізькій області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.06.2016 по 31.10.2017 включно. Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Запорізькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.06.2016 по 31.10.2017 включно із застосуванням базового місяця листопад 2015 року. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Запорізькій області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 23.07.2008 по 06.11.2015 включно із застосуванням базового місяця січень 2008 року. Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Запорізькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 23.07.2008 по 06.11.2015 включно із застосуванням базового місяця січень 2008 року, з урахуванням виплачених сум. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

14.09.2022 рішення суду набрало законної сили.

07.03.2023 позивачу видано виконавчі листи у даній справі.

26.09.2023 до Запорізького окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» від ОСОБА_1 надійшла заява (вх. № 42429) про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду, в якій заявник просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Запорізькій області щодо застосування інших базових місяців при розрахунку індексації грошового забезпечення та не в повному розмірі нарахування та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 23.07.2008 по 06.11.2015 включно, із застосуванням базового місяця - січень 2008 року, з урахуванням виплачених сум та не виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19.05.2022 у справі №280/5769/21;

зобов`язати Головне управління Національної поліції в Запорізькій області нарахувати та виплатити невиплачену суму індексації грошового забезпечення за період з 23.07.2008 по 06.11.2015 включно, із застосуванням базового місяця - січень 2008 року, з урахуванням виплачених сум у розмірі 47 775,80 грн.;

постановити окрему ухвалу для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли невиконанню рішення суду (у порядку ст. 249 КАС України).

Заява обґрунтована тим, що відповідачем не правильно проведено розрахунок індексації грошового забезпечення позивача за період з 23.07.2008 по 06.11.2015 включно, що, в свою чергу, призвело до виплати індексації в розмірі, який не відповідає вимогам чинного законодавства.

Ухвалою суду від 27.09.2023 прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду від 19.05.2022 у справі № 280/5769/21; ухвалено розглядати заяву в порядку письмового провадження.

02.10.2023 від представника Головного управління Національної поліції в Запорізькій області надійшов відзив на заяву (вх. № 43289), в якому він наполягає на повному виконанні рішення суду від 19.05.2022 у справі № 280/5769/21 та просить відмовити у задоволенні заяви.

Розглянувши заяву позивача, суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Вказана норма кореспондується з ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Аналогічні приписи містить і частина друга статті 14 КАС України.

Згідно статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність встановлену законом.

Як передбачає частина перша статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Відповідно до частини третьої статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу. (ч. 6 ст. 383 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України).

За правилами частини першої статті 249 Кодексу адміністративного судочинства України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

У відповідності до частин четвертої шостої статті 249 Кодексу адміністративного судочинства України в окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.

З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

Окрему ухвалу може бути винесено судом першої інстанції, судами апеляційної чи касаційної інстанцій.

Як свідчать додані до заяви ОСОБА_1 докази, а саме довідка Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ НП в Запорізькій області від 13.09.2023 № 1622/12/01-2023, лист від 13.09.2023 № 1620/12/01-2023, позивачу на виконання рішення суду нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення за період з 23.07.2008 по 06.11.2015 включно у сумі 4 596,75 грн.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України в «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 № 1282-ХІІ (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, далі Закон № 1282-ХІІ).

Приписами статті 1 Закону №1282-XII визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення трудових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до ст. 2 Закону № 1282-ХІІ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

В силу статей 4, 6 Закону № 1282-ХІІ (в редакції до 01.01.2016), індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону, грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі Порядок № 1078).

За змістом п. 1-1 Порядку № 1078 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка.

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 р. № 491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Пунктом 4 Порядку № 1078 установлено, крім іншого, що сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Судом досліджено розрахунок індексації за період з 23.07.2008 по 06.11.2015 включно, наданий заявником до матеріалів справи. При цьому, суд констатує коректність даного розрахунку та його відповідність вимогам Закону № 1282-ХІІ та Порядку № 1078. Суд погоджується із тим, що належна до виплати позивачу сума індексації за вказаний період становить 53 900,25 грн. Натомість ОСОБА_1 виплачено 4 596,75 грн. згідно рішення суду та 1 619,29 грн. згідно карток на грошове забезпечення. Отже, сума недоплаченої індексації за період з 23.07.2008 по 06.11.2015 включно становить 47 775,80 грн.

При цьому, суд наголошує, що розрахунки відповідача, згідно яких частина періодів взагалі не проіндексована, очевидно не відповідають вимогам Закону № 1282-ХІІ та Порядку № 1078, а також висновкам суду, викладеним у рішенні Запорізького окружного адміністративного суду від 19.05.2022 у справі №280/5769/21, яке набрало законної сили.

Наведене вказує, що Головне управління Національної поліції в Запорізькій області ухиляється від належного виконання судового рішення, яке набрало законної сили, про що свідчить нарахування та виплати індексації заявнику не в повному обсязі.

Вказане у сукупності є підставою для висновку суду щодо порушення Головним управлінням Національної поліції в Запорізькій області приписів ст. 129-1 Конституції України, ч. 2 ст. 14, ст. 370 КАС України, ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Європейський Суд з прав людини звертав увагу, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у справі «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Italy). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі «Сіка проти Словаччини» (Sika v. Slovaki), №2132/02, пп. 24-27, від 13.06.2006, пп. 18 рішення «Ліпісвіцька проти України» №11944/05 від 12.05.2011).

Крім того, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах «Бурдов проти Росії» від 07.05.2002, «Ромашов проти України» від 27.07.2004, «Шаренок проти України» від 22.02.2004 зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язувальне рішення залишалося бездієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі «Сокур проти України» (Sokur v. Ukraine), №29439/02, від 26.04.2005, та у справі «Крищук проти України" (Kryshchuk v. Ukraine), №1811/06, від 19.02.2009).

Враховуючи наведене, керуючись статтями 241, 248, 256, 249, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду від 19.05.2022 у справі № 280/5769/21 задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, вчинені на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19.05.2022 у справі № 280/5769/21 в частині здійснення нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 23.07.2008 по 06.11.2015 включно не в повному обсязі.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Запорізькій області вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню вимог законодавства під час виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19.05.2022 у справі № 280/5769/21 в частині здійснення нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 23.07.2008 по 06.11.2015 включно не в повному обсязі.

Копію даної ухвали направити до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Встановити Головному управлінню Національної поліції в Запорізькій області строк для надання суду відповіді про результати розгляду даної ухвали та вжиті заходи протягом 30 днів з дня отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили у порядку встановленому статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Ю.П. Бойченко