Справа № 500/3069/23
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/3069/23

16 жовтня 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Монтажно-Налагоджувальне підприємство "ПРОМЕЛЕКТРО" до Тернопільської митниці Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення №UA403070/2023/000092/2 від 31.05.2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Монтажно - Налагоджувальне підприємство "ПРОМЕЛЕКТРО" (надалі, позивач) звернулося до суду з позовом до Тернопільської митниці Державної митної служби України (надалі, відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів за №UA403070/2023/000092/2 від 31.05.2023, винесене Тернопільською митницею Державної митної служби України.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що 30 травня 2023 року, з метою розмитнення отриманого згідно контракту товару, ТОВ Монтажно-Налагоджувальне підприємство «ПРОМЕЛЕКТРО», через уповноваженого брокера, звернулося до Тернопільської митниці Державної митної служби України та подало електронну митну декларацію №23UA67U7, якою було задекларовано до митного оформлення товари за переліком, кількістю та ціною згідно укладеного контракту №20221111 від 11.11.2022р., специфікації до контракту №1 від 11.11.2022, попереднього рахунку (проформи інвойсу) №JLT22UKR1111-А від 11.11.2022 та рахунку (інвойсу) №JLT22UKR1111-A від 11.11.2022. У поданій митній декларації декларантом було визначено митну вартість товару за основним методом, тобто за тою ціною, за якою його було придбано, а саме 67837,20 доларів США. Вказав, що одночасно із поданням електронної митної декларації Тернопільській митниці було подано ряд документів, для підтвердження митної вартості товару і обраного методу її визначення. Позивач зазначив, що 31 травня 2023 року відповідач не погодився із визначеною декларантом (позивачем) митною вартістю товару за основним методом і виніс за №UA403070/2023/000092/2 оскаржуване «Рішення про коригування митної вартості товарів». На підставі «Рішення про коригування митної вартості товарів» №UA403070/2023/000092/2 від 31.05.2023 року позивачу було відмовлено в митному оформленні (випуску) товарів з підстав коригування митної вартості товару. І в подальшому (для розмитнення товару) позивачем було подано до митного оформлення митну декларацію № 23UA82U0, яка і була оформлена відповідачем. Вказана Митна декларація була оформлена по цифрових значеннях вартості товару, що були визначені відповідачем у оскаржуваному «Рішенні про коригування митної вартості товарів» №UA403070/2023/000092/2. Підприємство з такими рішеннями не погоджується та вважає його протиправним, так як декларантом було надано усі документи, передбачені частиною другою статті 53 МК України, які дають можливість митному органу однозначно визначити митну вартість задекларованого товару за основним методом. Просить задовольнити позовні вимоги повністю.

Ухвалою суду від 15.06.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Даною ухвалою відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

До суду надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач позовні вимоги заперечує та в обґрунтування своєї позиції наводить положення законодавства, що підлягають до застосування у спірних правовідносинах, та вказує, що митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. Вважає, що наявні розбіжності у поданих до митного оформлення документах та відсутність всіх відомостей щодо обставин поставки та продажу товару. У зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій, третій статті 53 Митного кодексу України, а також зважаючи на наявність розбіжностей, митним органом прийнято спірне рішення про коригування заявленої митної вартості товару. Джерелом інформації для визначення митної вартості при винесенні рішення про коригування митної вартості № UA403070/2023/000092/2 від 31.05.2023 використано рівень митної вартості аналогічних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, визначений відповідно до раніше визнаної (визначеної) митної вартості товарів, зокрема, товару № 1 згідно ЕМД від 23.05.2023 № UA100430/2023/473330 на рівні 3,69 дол. США/кг.(59,04 дол. США за 1шт.); товару № 2 згідно ЕМД від 14.03.2023 № UA401020/2023/013346 на рівні 4,5 дол. США/кг.(84,61 дол. США за 1шт.); товару № 3 згідно ЕМД від 15.03.2023 № UA110150/2023/003098 на рівні 4,5 дол. США/кг.(631,25 дол. США за 1шт.).

Представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якій підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити повністю. Просить врахувати, що відповідач в оскаржуваному рішенні та у поданому відзиві не вказав на дійсні обставини, які обумовили виникнення у митного органу обґрунтованих сумнівів відносно не підтвердження чи невизначеності кількісних, вартісних і достовірних лементів митної вартості або відсутності хоча б однієї із їх складових, яка є обов`язковою при обчисленні такої вартості. Також вважає, що обґрунтування відповідача щодо неповноти документів чи наявних в них розбіжностей не відповідають дійсності та спростовуються матеріалами справи.

Ухвалою суду від 12.10.2023 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Отже, розгляд даної справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Судом встановлено, що 11 листопада 2022 року між ТОВ МНП «ПРОМЕЛЕКТРО» (Україна) та TAIZHOU JULANTE ELECTROMECHANICAL TECHNOLOGY CO.LTD (Китай) було укладено контракт №20221111, згідно якого TAIZHOU JULANTE ELECTROMECHANICAL TECHNOLOGY CO.LTD зобов`язалося продати, а ТОВ МНП «ПРОМЕЛЕКТРО» зобов`язалося купити товар вказаний в специфікаціях до укладеного Контракту, які є його невід`ємною частиною.

Згідно укладеної до контракту специфікації №1 від 11.11.2022 предметом поставки були електродвигуни. Також, згідно специфікації, загальна вартість за вказані товари, яку Покупець - ТОВ МНП «ПРОМЕЛЕКТРО» повинно було сплатити Продавцю - TAIZHOU JULANTE ELECTROMECHANICAL TECHNOLOGY CO.LTD становила 67,837.20 доларів США.

На виконання зовнішньоекономічного контракту №20221111 від 11.11.2022, укладеного між компанією «TAIZHOU JULANTE ELECTROMECHANICAL TECHNOLOGY CO., LTD» (Китай) та ТОВ МНП "Промелектро" (Україна), згідно із рахунком-проформою № JLT22UKR1111-A від 11.11.2022, рахунком-фактурою (інвойс) № JLT22UKR1111-A від 11.11.2022, позивачем на митну територію України ввезено товари.

30 травня 2023 року уповноваженою особою позивача, агентом з митного оформлення ОСОБА_1 , було подано до митного оформлення митну декларацію типу ІМ40ДЕ №23UA67U7, у графі 31 якої заявлено до митного оформлення наступні товари:

Товар 1. «Електродвигуни асинхронні змінного струму 3-х фазні, ступінь захисту IP54, клас ізолювання F, 50Hz, 220/380V: арт.АИР80А6 0,75KW B3 -200шт.. Матеріал корпусу електродвигунів -чавун. Корпус має приливи під табличку потужністі та рим-болт, спеціальні технологічні відливи у нижній частині статору електродвигуна зі зливом конденсату, спеціальні лепесткові форми лопастей крильчатки; загально-промислового призначення, нові. Для цивільного використання. Виробник TAIZHOU JULANTE ELECTROMECHANICAL TECHNOLOGY CO., LTD. Країна виробництва Китай, CN. Торговельна марка МОТОР.».

Товар 2. «Електродвигуни асинхронні змінного струму 3-х фазні, ступінь захисту IP54, клас ізолювання F, 50Hz, 220/380V: арт.АИР80 В6 1,1 KW B3 -798шт., арт.АИР80 В6 1,1KW B35 -200шт.. Матеріал корпусу електродвигунів -чавун. Корпус має приливи під табличку потужності та рим-болт, спеціальні технологічні відливи у нижній частині статору електродвигуна зі зливом конденсату, спеціальні лепесткові форми лопастей крильчатки; загально-промислового призначення, нові. Для цивільного використання. Виробник TAIZHOU JULANTE ELECTROMECHANICAL TECHNOLOGY CO., LTD. Країна виробництва Китай, CN. Торговельна марка МОТОР.».

Товар 3. «Електродвигуни асинхронні змінного струму 3-х фазні, ступінь захисту IP54, клас ізолювання F, 50Hz, 380V/660V: арт.АИР200 M2 37KW В3-5шт., арт. АИР 160S6 11KW B35 -10шт.. арт.АИР200 M2 37KW B35 -1шт., арт. АИР 160S4 15KW B35 -2шт.. Матеріал корпусу електродвигунів -чавун. Корпус має приливи під табличку потужності та рим-болт, спеціальні технологічні відливи у нижній частині статору електродвигуна зі зливом конденсату, спеціальні лепесткові форми лопастей крильчатки; загально-промислового призначення, нові. Для цивільного використання. Виробник TAIZHOU JULANTE ELECTROMECHANICAL TECHNOLOGY CO., LTD. Країна виробництва Китай, CN. Торговельна марка МОТОР.».

До даної митної декларації, як вбачається із інформації, що міститься в гр. 44 МД, уповноваженою особою Позивача до митного оформлення були подані наступні документи: пакувальний лист № б/н від 11.11.2022; рахунок-проформа № JLT22UKR1111-A від 11.11.2022; рахунок-фактура (інвойс) № JLT22UKR1111-A від 11.11.2022; коносамент № SZX230374975 від 31.03.2023; накладна УМВС № 33947434 від 18.05.2023; сертифікат про походження товару № С00001 від 27.04.2023; банківський платіжний документ, що стосується товару № 17 від 25.04.2023; банківський платіжний документ, що стосується товару №8 від 25.11.2022; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 468 від 19.05.2023; документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 19/05/23-1 від 19.05.2023; прейскурант (прайс-лист) виробника товару № б/н від 11.11.2022; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) - специфікація №1 від 11.11.2022; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №20221111 від 11.11.2022; договір про надання послуг митного брокера № Э20141020 від 20.10.2016; договір (контракт) про перевезення № 065/ФСР від 04.02.2020; копія митної декларації країни відправлення № 19079617 від 28.03.2023.

Під час здійснення митного контролю за МД № 23UA67U7 від 30.05.2023 митницею було опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах, за результатами опрацювання якої виявлено наступне: 1.в пакувальному листі від 11.11.2022 потужність електродвигуна з артикулом АИР80А6 - 0,8 KW, хоч до митного оформлення даний електродвигун заявлений з потужністю 0,75 KW. 2.також згідно пункту 4.2.3. договору транспортно-експедиторського обслуговування від 04.02.2020 №065/ФСР, оплата за послуги експедитора здійснюється протягом п`яти банківських днів з дати виставлення рахунку-фактури експедитора, якщо інше не узгоджено сторонами у відповідній заявці. Однак підтвердження проплати послуг експедитора, а ні рахунку- фактури, чи відповідної заявки подано не було. 3.до митного оформлення надано довідку про транспортні витрати від 19.05.2023 №19/05/23-1 видана ТОВ «ФСР Лоджистік Україна», хоча у накладній УМВС від 18.05.2023 № 33947434 наявна інформація, щодо перевізника «Captrain Polska Sp.z.o.o.». Інформація, яка б підтверджувала причетність «Captrain Polska Sp.z.o.o.» до перевезення залізничним сполученням окрім накладної УМВС від 18.05.2023 № 33947434 - відсутня, а саме відсутній рахунок про перевезення, банківський платіжний документ та договір між ТОВ «ФСР "Лоджистік Україна» і «Captrain Polska Sp.z.o.o.». 4. прайс-лист від 11.11.2022 № б/н без зазначення терміну дії цін. Платіжні інструкції №17 від 25.04.2023 та №8 від 25.11.2022 без підпису та зазначення особи підписанта.

Таким чином, відповідач дійшов висновку на наявність розбіжностей та невідповідностей у поданих до митного оформлення документах.

В зв`язку із цим, митницею було направлено уповноваженій особі декларанта електронним повідомленням вимогу на надання додаткових документів наступного змісту: «У зв`язку з тим, що документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні, а саме фактурну вартість та витрати на страхування (якщо здійснювалось). Прошу відповідно до ч. 2 ст 53 МКУ надати документи: - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; - якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі відсутності вище зазначених документів, відповідно до ч.3 ст. 53 МКУ прошу надати (за наявності) такі додаткові документи: рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати додаткові документи.».

Уповноваженою особою декларанта на вимогу митниці, окрім вже наданих документів, додатково було надано: заява № 270 від 25.11.2022; заява № 278 від 25.04.2023; виписка по рахунку № б/н від 25.04.2023; виписка по рахунку № б/н від 28.11.2022.

Інших документів, зазначених у вимозі митного органу, уповноваженою особою декларанта не було наданою.

Крім того, листом №1 від 31.05.2023 уповноважена особа декларанта повідомила митницю про те, що для підтвердження митної вартості подано всі документи, інші додаткові документи надаватися не будуть.

Так, за результатами здійснення контролю правильності визначення заявленої декларантом митної вартості товарів посадовою особою митниці прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA403070/2023/000092/2 від 31.05.2023, у гр. 33 якого зазначено: «Митна вартість імпортованого товару не може бути визнана у зв`язку з тим, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товару, в документах поданих до митного оформлення документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні та на вимогу митного органу не подано документів, що підтверджують митну вартість товару: - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; У разі відсутності вище зазначених документів, відповідно до ч.3 ст. 53 МКУ прошу надати (за наявності) такі додаткові документи: - рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); - виписку з бухгалтерської документації; - каталоги, специфікації виробника товару; - копію митної декларації країни відправлення; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Встановлено, що в пакувальному листі від 11.11.2022 потужність електродвигуна з артикулом АИР80А6 - 0,8 KW, хоч до митного оформлення даний електродвигун заявлений з потужністю 0,75 KW. Також згідно пункту 4.2.3. договору транспортно-експедиторського обслуговування від 04.02.2020 №065/ФСР, оплата за послуги експедитора здійснюється протягом п`яти банківських днів з дати виставлення рахунку-фактури експедитора, якщо інше не узгоджено сторонами у відповідній заявці. Однак підтвердження проплати послуг експедитора, а ні рахунку- фактури, чи відповідної заявки подано не було. До митного оформлення надано довідку про транспортні витрати від 19.05.2023 №19/05/23-1 видана ТОВ «ФСР Лоджистік Україна», хоча у накладній УМВС від 18.05.2023 № 33947434 наявна інформація, щодо перевізника «Captrain Polska Sp.z.o.o.». Інформація, яка б підтверджувала причетність «Captrain Polska Sp.z.o.o.» до перевезення залізничним сполученням окрім накладної УМВС від 18.05.2023 № 33947434 - відсутня, а саме відсутній рахунок про перевезення, банківський платіжний документ та договір між ТОВ «ФСР "Лоджистік Україна" і «Captrain Polska Sp.z.o.o.». Прайс-лист від 11.11.2022 №б/н без зазначення терміну дії цін. Платіжні інструкції №17 від 25.04.2023 та №8 від 25.11.2022 без підпису та зазначення особи підписанта. За результатами застосування системи аналізу ризиків згенеровано наступні митні формальності за кодами "105-2 Контроль правильності визначення митної вартості товарів" та "106-2 Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів". Відповідно, митним органом розпочато процедуру консультації з декларантом та надіслано електронні повідомлення про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару. Декларантом надіслано лист від 31.05.2023 №01 та повідомлено митний орган про надані додаткові документи та інформовано, що додаткові документи більше подаватися не будуть. Відповідно до п.2 ч.2 ст.52 МКУ декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Частиною 4 статті 54 МКУ визначено, що митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відповідно до ч. 5 ст. 54 МКУ, митний орган має право впевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості. У митного органу виникли обґрунтовані сумніви щодо заявленої митної вартості даного товару оскільки вартість раніше оформлених в попередніх періодах митними органами таких товарів є значно вищою. Враховуючи дану інформацію заявлена до митного оформлення митна вартість не може бути визнана. Другорядні методи не були застосовані через відсутність достатньої інформації про ціну угоди щодо ідентичних та подібних товарів. Метод на основі віднімання вартості не може бути використаний оскільки відсутня інформація про ціни ідентичних чи подібних (аналогічних) товарів, що продаються на території України, а також про складові компоненти, що можуть бути виділені із ціни. Метод на основі додавання вартості не може бути використаний оскільки відсутня інформація про вартість всіх витрат, що зараховуються до ціни товару. За результатом проведеної консультації з декларантом, відповідно до положень частини 4 ст.57 МКУ, вказано про неможливість визначення митної вартості згідно з положеннями статей 59-63 МКУ. Митна вартість товарів визначена за резервним методом визначення митної вартості згідно ст.64 МКУ. За основу для обрахунку митної вартості товару №1 взято інформацію щодо визнаної митної вартості подібного товару згідно митного оформлення, яке вже здійснено за ЕМД від 23.05.2023 №UA100430/2023/473330 на рівні 3,69 дол. США/кг.(59,04 дол. США за 1шт.). За основу для обрахунку митної вартості товару №2 взято інформацію щодо визнаної митної вартості товару згідно митного оформлення, яке вже здійснено за ЕМД від 14.03.2023 №UA401020/2023/013346 на рівні 4,5 дол. США/кг.(84,61 дол. США за 1шт.). За основу для обрахунку митної вартості товару №3 взято інформацію щодо визнаної митної вартості товару згідно митного оформлення, яке вже здійснено за ЕМД від 15.03.2023 №UA110150/2023/003098 на рівні 4,5 дол. США/кг.(631,25 дол. США за 1шт.).».

Не погоджуючись із відмовою відповідача у прийнятті митної декларації за заявленою митною вартістю за ціною договору та коригуванням митної вартості товарів, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Рішення відповідача (дії, вчиненні при його прийнятті) як суб`єкта владних повноважень, що є предметом цього позову, підлягає оцінці судом на відповідність критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України та іншими законами України.

Розділ ІІІ МК України регулює питання митної вартості товарів та методи її визначення.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частиною першою статті 51 МК України митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (частина друга статті 52 МК України).

Як визначено частинами першою, другою статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (частина третя статті 54 МК України).

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина шоста статті 54 МК України).

Наведені норми МК України вказують на те, що законодавець запропонував таку конструкцію регулювання митних відносин, якою визначається правильність визначення митної вартості декларантом, у випадку, якщо не доведено інше.

Відповідно до статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 МК України).

У частині третій статті 53 МК України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Із наведених положень випливає, що митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) наявність розбіжностей у документах; 2) наявність ознак підробки документів; 3) відсутність у документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У пункті 2 частини п`ятої статті 54 МК України передбачено, що митний орган має право письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості лише у випадках, встановлених цим Кодексом.

Отже, праву митного органу на витребування додаткових документів передує його обов`язок належним чином обґрунтувати наявність підстав вважати та належним чином обґрунтувати причини, з яких митна вартість не може бути перевірена на підставі документів, наданих декларантом разом із митною декларацією.

Окрім цього, системний аналіз наведених правових норм вказує на те, що митні органи мають право витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Відповідно до частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця. Перелік витрат, які додаються при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, визначено у частині десятій статті 58 МК України.

Як обумовлено частиною третьою статті 57 МК України, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

За правилами, встановленими частинами четвертою-восьмою статті 57 МК України застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Судом встановлено, що декларант позивача для підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару подав до митного органу ряд документів та застосував перший метод визначення митної вартості - за ціною договору.

Разом з тим, вирішуючи спір по суті, суд приймає до уваги, що відповідачем здійснювалась процедура письмових консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав та методу для визначення митної вартості товару відповідно до вимог статей 59 і 60 Митного кодексу України.

Дослідивши подані декларантом згідно із частиною другою статті 53 МК України наявні у нього документи, які подавалися із митними деклараціями, а також додатково подані документи, суд дійшов висновку, що такі документально підтверджують складові митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні, а сумніви митного органу щодо заявленої митної вартості є безпідставними.

Як слідує з матеріалів справи, виконуючи умови укладеного контракту, ТОВ МНП «ПРОМЕЛЕКТРО» здійснило оплату за товар частковими платежами, зокрема: 25.11.2022 в сумі 24343,17 доларів США; 25.04.2023 в сумі 43494,03 доларів США;

Суд зазначає, що загальна сума оплачених коштів позивачем продавцю товарів становила 67837,20 доларів США, що дорівнює сумі вказаній в специфікації, сумі виставленого попереднього рахунку (інвойсу), а також дорівнює сумі вказаній у інвойсі.

При цьому, факт перерахунку вказаних коштів підтверджується платіжними дорученнями з банку №8 від 25.11.2022, та №17 від 25.04.2023.

Суд звертає увагу, що платіжний документ не є тим достовірним доказом, який може поставити під сумнів достовірність інших доказів, які прямо свідчать про митну вартість товару, оскільки банківське платіжне доручення свідчить про факт переказу певної суми коштів, проте не свідчить про суму коштів, яка має бути сплачена за відповідний товар. Тобто прямого зв`язку між відомостями із платіжного банківського документа та митною вартістю товару немає. Його неподання декларантом з об`єктивних причин не може бути підставою для прийняття оскаржуваного рішення.

Також, вирішуючи даний спір по суті, суд зазначає, що в документах які містять інформацію про митну вартість товару, зокрема в специфікації, в попередньому рахунку, в самому рахунку та в прайс - листі вказано електродвигуни з потужністю 0,75 KW та їх вартість.

Відтак, суд приймає до уваги доводи представника позивача стосовно помилкового зазначення в пакувальному листі від 11.11.2022 потужність електродвигуна з артикулом АИР80А6 -0,8 KW.

З цього приводу Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у постанові від 20.03.2020р, по справі №480/4423/18 вказав, що якщо виявлені розбіжності в документах не призвели до неповноти або недостовірності відомостей про митну вартість відповідного товару то такі розбіжності не є законною підставою для здійснення коригування їх митної вартості відповідно до статті 55 МК України.

Також, суд враховує, що на підтвердження витрат на перевезення товару позивачем було надано договір про транспортно-експедиторське обслуговування №065/ФСР від 04.02.2020, який було укладено між Позивачем та Експедитором (ТОВ «ФСР Лоджистік Україна»), а також рахунок експедитора №468 від 19.05.2023, довідку від Експедитора про транспортні витрати за №19/05/23-1 від 19.05.2023.

Крім цього, коригуючи митну вартість товарів у спірному випадку відповідач покликається на те, що «Прайс-лист від 11.11.2022 №б/н без зазначення терміну дії цін. Платіжні інструкції №17 від 25.04.2023 та №8 від 25.11.2022 без підпису та зазначення особи підписанта.»

Проте, суд зазначає, що у спірному випадку прайс-лист б/н від 11.11.2022 містить термін дії, а саме - до 11.05.2023.

Що стосується підпису на платіжних інструкціях, про відсутність якого вказує відповідач в рішенні про коригування митної вартості товару, суд враховує, що вказані платіжні інструкції містять штамп банківської установи, а з правої сторони з верху на платіжній інструкції зазначено «Система Клієнт-Банк».

Також, відповідач приймаючи рішення про коригування заявленої митної вартості використав джерелом інформації для визначення митної вартості при винесенні рішення про коригування митної вартості № UA403070/2023/000092/2 від 31.05.2023 використано рівень митної вартості аналогічних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, визначений відповідно до раніше визнаної (визначеної) митної вартості товарів, зокрема, товару № 1 згідно ЕМД від 23.05.2023 № UA100430/2023/473330 на рівні 3,69 дол. США/кг.(59,04 дол. США за 1шт.); товару № 2 згідно ЕМД від 14.03.2023 № UA401020/2023/013346 на рівні 4,5 дол. США/кг.(84,61 дол. США за 1шт.); товару № 3 згідно ЕМД від 15.03.2023 № UA110150/2023/003098 на рівні 4,5 дол. США/кг.(631,25 дол. США за 1шт.).

Однак, суд вважає, що це не є та не може бути самостійною підставою для підвищення митної вартості товарів відповідно до вимог Митного кодексу України, оскільки ці відомості мають допоміжний інформаційний характер, а отже не можуть бути підставою для коригування митної вартості товарів.

Так, Верховний Суд у постановах від 14.08.2018 у справі №820/9195/15, від 28.08.2018 у справі №810/3879/17, від 21.12.2018 у справі №815/1670/17 вказав, що наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

У постанові Верховного Суду від 09.11.2022 у справі №815/2162/17 зазначено про те, що доводи митниці щодо оцінки ризиків при перевірці митної вартості товарів Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду оцінює критично з огляду на те, що спрацювання профілів ризиків автоматизованої системи аналізу та управління ризиками та наявність в базах митного органу інформації про те, що ідентичні або подібні товари було розмитнено іншими особами за вищою митною вартістю, не може бути підставою для відмови у прийнятті заявленої декларантом митної вартості за ціною контракту, за відсутності інших законних підстав для витребування додаткових документів, оскільки при здійсненні контролю за коригуванням митної вартості, проведеним митним органом за другорядним методом, митний орган повинен довести, що: відповідний товар за певною митною вартістю був дійсно ввезений до України: що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) не було оскаржене до суду та скасоване судом.

Наведені обставини дають підстави для висновку про те, що у відповідача були всі документи, які надавали йому можливість підтвердити визначену позивачем митну вартість товару за ціною договору.

Суд не заперечує права митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості (частина п`ята статті 54 МК України), проте для цього він має довести підстави застосування норм частини третьої статті 53 МК України: наявність розбіжностей у поданих декларантом документах, ознак підробки або відсутність усіх відомостей про числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Саме лише посилання на наявність у нього інформації про іншу ціну ідентичного товару не є достатньою підставою не визнавати митну вартість, визначену за ціною договору.

Верховний Суд у постанові від 03.12.2020 у справі №810/2749/16 зазначив, що приписи МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.

Разом з тим, саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товарів та рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач не довів необхідність витребування у позивача додаткових документів для підтвердження митної вартості за обраним декларантом методом її визначення. Крім того, ні в спірних рішеннях, ні у відзиві на позов відповідач не наводить конкретних числових значень складових митної вартості, які не підтвердженні документально.

Згідно з пунктами 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товару має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товару, інших умов, що могли вплинути на ціну товару), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Відповідно до пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товару, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за №883/21195), у рішенні про коригування митної вартості зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом. Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товару, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товару, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товару із застосуванням резервного методу.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 08.02.2019 у справі №825/648/17.

Отже, встановлені судом обставини дають підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях. На підставі досліджених письмових доказів суд вважає, що використані декларантом відомості підтверджені документально та визначені кількісно; їх достовірність не спростована відомостями від компетентних органів інших країн щодо не підтвердження обставин відчуження позивачу продавцем-нерезидентом товару, або що видані позивачу документи є фіктивними, недійсними.

При цьому митний орган належно не обґрунтував свої рішення про коригування митної вартості товару та не вказав, чому документи, надані декларантом згідно з переліком, передбаченим статтею 53 МК України, унеможливлюють застосування першого (основного) методу визначення митної вартості товару.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення митний орган повинен обґрунтувати (довести) законність свого рішення; відповідно рішення митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Також суд зазначає, що Верховний Суд в постанові від 08.10.2019 у справі №803/776/17 вказав, що декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, доки протилежне не буде доведено контролюючим органом.

На думку суду, позивач надав усі наявні та достатні документи, передбачені МК України, необхідні для визначення митної вартості, та які містять повну інформацію про митну вартість.

Натомість митний орган не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар (чи підлягає сплаті), та що такі документи не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, як і не довів правових підстав для застосування резервного методу.

Оскільки спірне рішення відповідача про коригування митної вартості товарів не ґрунтується на нормах чинного законодавства, то його слід визнати протиправним та скасувати, а позов належить задовольнити повністю.

Як визначено частинами першою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки суд задовольняє позов повністю, то на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у сумі 4109,23 грн.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Тернопільської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів №UA403070/2023/000092/2 від 31.05.2023.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільської митниці Державної митної служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Монтажно-Налагоджувальне підприємство "ПРОМЕЛЕКТРО" судовий збір у розмірі 4109 (чотири тисячі сто дев`ять) грн. 23 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено та підписано 16 жовтня 2023 року.

Реквізити учасників справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю Монтажно-Налагоджувальне підприємство "ПРОМЕЛЕКТРО" (місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, 43/4, м.Коломия, Коломийський район, Івано-Франківська область, 78200 );

відповідач - Тернопільська митниця Державної митної служби України (місцезнаходження: вул. Текстильна, 38, м. Тернопіль, 46004 ).

Головуюча суддя Дерех Н.В.