Справа № 554/10779/20
Суддя: Гальченко О. О.
Дата ухвалення: 2021-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/545/27/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" серпня 2021 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді Гальченко О.О.,

при секретарі Лисенко І.В.,

представника позивача в особі адвоката Захарова Т.Г.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава справу за адміністративним позовом гр. ОСОБА_1 до старшого інспектора старшого лейтенанта поліції УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Прокопенка Артема Сергійовича, ДПП Національної поліції України про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, зафіксованого не в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 20.11.2020 року звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави із адміністративним позовом до старшого інспектора старшого лейтенанта поліції УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Прокопенка Артема Сергійовича, ДПП Національної поліції України про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, зафіксованого не в автоматичному режимі, посилаючись на те, що 13.11.2020 року Відповідачем (дані записані з оскаржуваної постанови) винесено стосовно нього постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАМ №3425657 про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 121 ч.2 КУпАП.

У якості підстави притягнення до адміністративної відповідальності Відповідач у спірній постанові зазначив наступне: 13.11.2020 року о 14 год. 30 хв. в м. Полтава вулиця Великотирнівська 1А водій керував транспортним засобом, що він використовується для надання послуг перевезення пасажирів у якої була тріщина вітрового склад в зоні роботи склоочисників, чим порушив п. 6.8.5. ДСТУ 3649:2010, чим порушив п. 31.4.7. ПДР - інші технічні несправності з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, переобладнаний з порушенням відповідних правил і норм і стандартів.

Вважає, що зазначена постанова винесена з грубим порушенням процедури, передбаченої КУпАП, іншими нормативно-правовими актами, а також його прав, тому має бути визнана незаконною та скасована, а справа про адміністративне правопорушення закрита.

По-перше, позивач вважає, що в його діях (бездіяльності) відсутній склад адміністративного правопорушення.

У постанові відповідач посилається на те, що позивачем було порушено п. 31.4.7 ПДР України.

Однак, п. 31.4 ПДР встановлює, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності чітко визначених технічних несправностей і невідповідності певним вимогам, а саме: несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється. П. 31.4 ПДР встановлює вичерпний перелік умов, за яких експлуатація ТЗ забороняється.

П. 31.4.7 ПДР України передбачає заборону експлуатації ТЗ у випадку наявності технічних несправностей в невідповідностей вимогам щодо інших елементів конструкції:

а) немає передбачених конструкцією транспортного засобу стекол, дзеркал заднього виду;

б) не працює звуковий сигнал;

в) встановлено на скло додаткові предмети або нанесено покриття, які обмежують оглядовість з місця водія, і погіршують його прозорість, крім самоклейної мітки радіочастотної ідентифікації про проходження обов`язкового технічного контролю транспортним засобом, яка розміщується в правій верхній частині вітрового скла (на внутрішньому боці) транспортного засобу, що підлягає обов`язковому технічному контролю.

г) не працюють передбачені конструкцією замки дверей кузова або кабіни, запори бортів вантажної платформи, запори горловин цистерн і паливних баків, механізм регулювання положення сидіння водія, аварійні виходи, пристрої для приведення їх у дію, привід керування дверима, спідометр, одометр, тахограф, пристрій для обігрівання і обдування скла;

г) зруйновано корінний лист або центральний болт ресори;

д) зіпсовано тягово-зчіпний або опорно-зчіпний пристрій тягача і причіпної ланки у складі автопоїзда, а також передбачені їхньою конструкцією страхувальні троси (ланцюги). Є люфти в з`єднаннях рами мотоцикла з рамою бокового причепа;

е) відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики;

є) відсутні:

медична аптечка з нанесеними на неї відомостями про тип транспортного засобу, для якого вона призначена, - на мотоциклі з боковим причепом, легковому, вантажному автомобілі, колісному тракторі, автобусі, мікроавтобусів, тролейбусі, автомобілі, що перевозить небезпечний вантаж;

знак аварійної зупинки (миготливий червоний ліхтар), який відповідає вимогам стандарту, - на мотоциклі з боковим причепом, легковому, вантажному автомобілі, колісному тракторі, автобусі;

на вантажних автомобілях з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т і в автобусах з дозволеною максимальною масою понад 5т- противідкотні упори (щонайменше два);

проблискові маячки оранжевого кольору на великовагових та великогабаритних транспортних засобах;

працездатний вогнегасник на легковому, вантажному автомобілі, автобусі.

ж) відсутні ремені безпеки та підголовники в транспортних засобах, де їх установка передбачена конструкцією;

з) ремені безпеки не в робочому стані або мають видимі надриви на лямках;

и) на мотоциклі немає передбачених конструкцією дуг безпеки;

і) на мотоциклах і мопедах немає передбачених конструкцією підніжок, на сідлі - поперечних рукояток для пасажира;

ї) відсутні або несправні фари і задні габаритні ліхтарі транспортного засобу, що перевозить великогабаритний, великоваговий чи небезпечний вантаж, а також проблискові маячки, світлоповертальні елементи, розпізнавальні знаки, передбачені пунктом 30.3 цих Правил.

Таким чином, позивач не міг порушити п. 31.4.7 ПДР, оскільки інкриміноване позивачу порушення (тріщина вітрового скла) не передбачене у згаданому пункті.

При цьому посилання відповідача на порушення ДСТУ 3649 також не витримує критики через наступне:

П/п. 6.8.5. п. 6.8 ДСТУ 3649 «Вимоги до інших елементів» передбачає вимоги до елементів конструкції автотранспортного засобу, що знаходиться в експлуатації, відповідно до яких на вітровому склі КТЗ не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників. При цьому, приписами ДСТУ 3649 такі пошкодження не віднесено до технічної несправності автомобіля.

Отже, висновок відповідача про те, що автобус, яким керував позивач, має будь-які технічні несправності не відповідає вимогам законодавства та не підтверджено належним чином, тобто є припущенням, яке не може покладатись в основу визначення вини особи і притягнення до адміністративної відповідальності.

По-друге, огляд транспортних засобів на технічний стан чітко регламентується ст. 35 ЗУ «Про дорожній рух» технічний контроль транспортних засобів здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

А отже, регламентується виключно Постановою КМУ від 30 січня 2012 року № 137 «Про затвердження Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, технічному опису та зразка протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу», якою визначено, що відповідний технічний контроль здійснює виконавець - юридична особа або фізична особа - підприємець, визначена як суб`єкт проведення обов`язкового технічного контролю транспортного засобу. Тобто, сертифікований суб`єкт господарювання, а не інспектор патрульної поліції, який не має спеціального обладнання та спеціальних знань.

Інших випадків примусової, обов`язкової для власників транспортних засобів та водіїв перевірки технічного стану зазначений закон не передбачає взагалі.

П. 1.1 ДСТУ 3649:2010 визначає, що цей стандарт поширюються на колісні транспортні засоби (далі КТЗ) категорій М, MG, N, NG, О, призначені для перевезення вантажів та (або) пасажирів, а також на КТЗ, які за своєю конструкцією та обладнанням призначені для виконання спеціальних робочих функцій, або призначені для перевезення пасажирів чи вантажів певних категорій, на дорогах загального користування.

Зауважив, що зазначений стандарт застосовують виключно при технічному огляді колісного транспортного засобу для здійснення контролю технічного стану КТЗ на відповідність вимогам ДСТУ 3649:2010 під час проведення державного технічного огляду колісного транспортного засобу, що підтверджується п. 1.3 Наказу Міністерства інфраструктури України №710 від 26.11.2012 року «Про затвердження Вимог до перевірки конструкції та технічного стану колісного транспортного засобу, методів такої перевірки», в якому, зокрема, зазначено, що для ідентифікації ТЗ, визначення вимог і методів для його перевірки застосовують такі нормативно-технічні документи: 1.3.1. Національні стандарти: ДСТУ 3649:2010 "Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання".

Відповідно до протоколу перевірки технічного стану ТЗ №00083-04372-20 від 20.08.2020р., який чинний до 20.02.2021 року встановлена відповідність технічного стану КТЗ вимогам ДСТУ щодо транспортного засобу МЗ IVECO FENIKSBUS FBI86T, д.н.з. НОМЕР_1 .

Також справність ТЗ підтверджується витягом з журналу реєстрації операцій перевірки технічного стану КТЗ контрольно-пропускним пунктом ТОВ «Зелений слон 7».

Вважає, що у відповідача були відсутні як підстави, так і повноваження, проводити перевірку ТЗ позивача на будь-яку відповідність нормам та стандартам.

Також зазначив, що вимога ДСТУ сама по собі не встановлює правових наслідків, а одна лише наявність тріщини на вітровому склі в зоні роботи склоочисників КТЗ не забороняє його експлуатацію, що в свою чергу, виходячи з диспозиції ч. 2 ст. 121 КУпАП виключає можливість притягнення Позивача до адміністративної відповідальності.

Крім того, вважає, що відповідач взагалі невірно тлумачить норму КУПАП. Вважає, що ч. 2 ст. 121 КУпАП з підстав, визначених у постанові, можливо застосовувати виключно у разі, якщо перевірка технічного стану автомобіля є обов`язковою з точки зору закону, і під час такої перевірки було встановлено, що технічний стан ТЗ не відповідає вимогам норм і стандартів, саме тоді експлуатація і керування таким ТЗ заборонено. Оскільки інспектор не має повноважень перевіряти технічний стан автобуса і робити відповідні правові висновки, а щодо ТЗ позивача було встановлено його відповідність стандартам, застосування відповідальності до позивача виключено.

По-третє, позивач вважає, що відповідач під час складання постанови, що оскаржується, зловживав своїми повноваженнями, оскільки постанова не містить також посилання на законні підстави зупинки ТЗ, а отже і початку перевірки документів і технічного стану автобуса. Крім того, після зупинки, але до початку складання постанови про адміністративне правопорушення, відповідач перевищив свої повноваження, оскільки змусив позивача висадити пасажирів і організувати додатковий трансфер для них, погрожував затримати ТЗ і доставити його на штрафмайданчик, поводив себе зухвало і грубо. На аргументи щодо відсутності правових підстав вчиняти подібні дії не реагував. Лише після дзвінка позивача на гарячу лінію прокуратури відповідач припинив свавілля і склав оскаржувану постанову, після чого дозволив рух автобуса за маршрутом.

Законом України Про національну поліцію чітко визначені підстави, межі та спосіб обмеження вільного пересування громадян. Так, у статті 35 цього Закону встановлено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби, поінформувавши водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення,

свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи

заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

З викладеного вище зрозуміло, що позивачем не було порушено норми ПДР, автобус не має технічних несправностей, або їх очевидних ознак, інші підстави для зупинки, визначені законом, також не мали відношення до позивача.

Отже, відповідач порушив права позивача в момент безпідставної зупинки автобуса. Будь- які дії посадових осіб, які не узгоджуються із вимогами чинного законодавства є перевищенням або зловживанням ними своїми повноваженнями, а отже не можуть тягнути жодних правомірних наслідків, що передбачено принципом верховенства права.

Згідно ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

В будь-якому випадку просив суд звернути увагу на той факт, що наявність тріщини на вітровому склі (якщо така буде встановлена належними і допустимими доказами) не посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, а також зазначена обставина не визнається законом порушенням, за яке встановлюється відповідальність, отже відсутня подія самого правопорушення.

Ст. 287 КУпАП передбачає, що постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підсудність справи визначена на підставі п. 1 ч. 1 ст. 20 та ст. 25 КАС України - за місцем знаходження відповідача.

Прохав : Постанову серія ЕАМ №342565 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 13.11.2020р., винесену старшим інспектором старшим лейтенантом поліції УПП в Полтавській області ДПП Прокопенком Артемом Сергійовичем за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КУпАП, - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Згідно ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 23 листопада 2020 року справу за позовом ОСОБА_1 передано на розгляд до Полтавського районного суду Полтавської області.

Ухвалою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 04.02.2021 року відкрито провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 .

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції надав відзив на адміністративний позов гр. ОСОБА_1 , посилаючись на те, що позов є безпідставним та необгрунтованим, тому повністю заперечую проти задоволення позовних вимог з наступних підстав:

1. Так, Позивач допустив порушення вимог безпеки дорожнього руху, а саме: 13.11.2020 об 14 год. 30 хв. в м. Полтава, по вул. Великотирнівська, 1 А, керував автомобілем FENIKSBUS FBI86Т, номерний знак НОМЕР_2 , який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, а саме на вітровому склі тріщина в зоні роботи склоочисників, чим порушив, п.п. 31.4.7 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), п. 6.8.5. ДСТУ 3649:2010 та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

В ч. 2 ст. 121 КУпАП встановлюється відповідальність за керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації

Відповідно до п. 31.4.7 (в) ПДР України Забороняється експлуатація транспортного засобу, якщо встановлено на скло додаткові предмети або нанесено покриття, які обмежують оглядовість з місця водія, і погіршують його прозорість

Відповідно до розділу 6 ДСТУ 3649:2010. Вимоги щодо безпечності технічного стану КТЗ, а саме п. 6.8.5: на вітровому склі КТЗ не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників.

Враховуючи всі вищевказані норми законодавства, інспектор притягнув Позивача до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП та застосував до порушника стягнення у вигляді штрафу, у розмірі 680 гривень.

2. Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які. дані, на підставі, яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги, і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП «Доказами, в справі про адміністративне правопорушення, є будь які фактичні дані, на основі яких, у встановленому законом, порядку орган (посадова особа.) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.... Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків, показаннями засобів фото і кіно-зйомки, відео-запису, які використовуються, під час нагляду за дорожнім рухом ...».

Право на використання поліцейським, нагрудної відеокамери передбачено пп. 2 п.4.1 розділу IV Посадової інструкції поліцейського патрульної поліції, затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції від 05.01.2016 р. за № 4/1. та ст. 31, 40 Закону України «Про національну поліцію».

Зазначеними правовими нормами встановлено перелік засобів доказування, які можуть застосовуватися у адміністративному процесі, за допомогою яких суд може встановити наявність чи відсутність певних обставин. У даному випадку до постанови додавалася відеофіксація правопорушення, здійснена на нагрудну відеокамеру ВІ 0014 та, про що зазначено в п. 7 «до постанови додається» постанови.?

3. Що стосується посилання позивача, на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

В ч. 2 ст. 121 КУпАП встановлюється відповідальність за керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації

Відповідно до інформації із баз даних НАІС ДДАІ МВС України, транспортний засіб, яким керував позивач, належить ТОВ Зелений слон 7, який відповідно надає послуги із перевезення пасажирів (витяг додається).

Оскільки автомобіль експлуатується з метою перевезення пасажирів, то в ч. 2 ст. 121 для таких автомобілів встановлено необхідність дотримання як ПДР, так і вимог стандартів. ДСТУ 3649:2010 «Вимоги щодо безпечності технічного стану КТЗ», є Національним стандартом який встановлює певні вимоги до транспортних засобів, в тому числі забороняє сколи та тріщини на лобовому склі в районі склоочисників. Тобто в даному випадку, оскільки автомобіль експлуатується з метою перевезення пасажирів, вимоги ДСТУ є обов`язковим до виконання.

До аналогічного висновку дійшов Другий апеляційний адміністративний суд у постанові від 01.10.2019 у справі № 646/3936/19, Третій апеляційний адміністративний суд у постанові від 03.05.2019 у справі 182/5453/18-а. Так, суди зазначають, що не відповідність вимогам стандарту (ДСТУ 3649:2010) і є підставою для притягнення водія позивача до відповідальності за ч.2 ст. 121 КУпАП

4. Що стосується підстав для зупинки транспортного засобу та проведення перевірки технічного стану транспортного засобу, який використовується для надання послуг із перевезення пасажирів, на відповідність вимогам стандартів.

Відповідно до п.7 ч. 1 ст. 52-3 ЗУ «Про дорожній рух», до повноважень Національної поліції у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху належать: здійснення контролю за безпекою дорожнього руху під час надання послуг з перевезення пасажирів чи вантажів, у тому числі небезпечних, додержанням законодавства у зазначеній сфері, розробленням і видачею в установленому порядку документів щодо погодження маршрутів руху транспортних засобів під час дорожнього перевезення небезпечних вантажів.

Так, відповідно до листа управління інфраструктури та цифрової трансформації Полтавської обласної державної адміністрації інспекторами патрульної поліції взято участь у перевірці дотримання автомобільними перевізниками законодавства про автомобільний транспорт при наданні послуг з перевезення пасажирів, що відбулась 13.11.2020.

Працівники патрульної поліції під час виконання покладених на них обов`язків керуються Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 року (далі - Інструкція).

П. 1 Розділу VIII Інструкції передбачає Контроль за відповідністю технічного стану транспортних засобів, які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та рухаються за встановленими маршрутами, проводиться в місцях їх стоянки, або в початкових, проміжних чи кінцевих пунктах маршруту, або під час виїзду/заїзду із/до спеціально пристосованих місць для зберігання транспортних засобів (приміщення, гаражі, майданчики, стоянки тощо).

П.З Розділу VIII Інструкції передбачає: Контроль за відповідністю технічного стану транспортного засобу, що підлягає обов`язковому технічному контролю, здійснюється поліцейським шляхом візуального (органолептичного) огляду елементів систем, та механізмів такого транспортного засобу та/або перевірки їх працездатності і справності за допомогою спеціальних пристроїв (приладів), які сертифіковані та пройшли повірку відповідно до вимог, передбачених правилами, нормами та стандартами у сфері безпеки дорожнього руху.

Поліцейський, який здійснює контроль за відповідністю технічного стану транспортного засобу, що підлягає обов`язковому технічному контролю, у разі наявності, технічної, можливості застосовує під час контролю технічні прилади та засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засоби фото- і кінозйомки, відеозапису.

У разі виявлення під час контролю за відповідністю технічного стану транспортного засобу несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інших технічних несправностей, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або невідповідності його технічного стану вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації, або його переобладнання з порушенням відповідних правил, норм і. стандартів (підпункти, а, b, с, d, е, f, g, h, і, j пункту 10 Акта відповідності) поліцейський здійснює провадження у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог КУпАП.

Таким чином, в рамках перевірки автомобільного транспорту, що надає послуги з перевезення пасажирів, інспекторами патрульної поліції в межах компетенції було перевірено даний транспорт на відповідність вимогам стандартів у місцях їх стоянки та посадки пасажирів. В ході перевірки було виявлено невідповідність транспортного засобу, під керуванням позивача вимогам ДСТУ, а саме наявність тріщини лобового скла в районі роботи склоочисників. Після такого виявлення, в порядку передбаченому КУпАП та Інструкції № 1395 винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення. Таким чином, інспектор патрульної поліції Прокопенко А.С. діяв у відповідності до вимог чинного законодавства.

Постанову винесено згідно ст. 258, 280 КУпАП. ст. 33 КУпАП, що встановлює загальні правила накладення стягнення про адміністративні правопорушення, тобто відповідачем встановлена особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують?

Беручи до уваги те, що позивач дійсно порушив ПДР, позовні вимоги є безпідставними та необгрунтованими і немає жодних правових підстав для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, оскільки вона винесена законно.

Прохав прийняти рішення в справі, яким повністю відмовити позивачеві у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача адвокат Захаров Т.Г. позовні вимоги підтримав та прохав задовольнити, зазначивши, що позивач керував транспортним засобом, що він використовується для надання послуг перевезення пасажирів у якої була тріщина вітрового склад в зоні роботи склоочисників, це не є поломкою ТЗ. Крім того працівник поліції не є уповноваженою особою, що має повноваження перевіряти та оцінювати технічний стан ТЗ. Тріщина на лобовому склі утворилася в дорозі, тому не було можливості при виконанні міжміського рейсу усунути дану несправність ТЗ.

Представник відповідача підтримав зазначені у відзиві обставини та похав відмовити в задоволенні позову.

Судом встановлено, що постановою серії ЕАМ № 3425857 від 13.11.2020 року ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ст.121 ч.2 КУпАП , оскільки 13.11.2020 року о 14 год. 30 хв. в м. Полтава вулиця Великотирнівська 1А водій керував транспортним засобом, що використовується для надання послуг перевезення пасажирів у якої була тріщина вітрового склад в зоні роботи склоочисників, чим порушив п. 6.8.5. ДСТУ 3649:2010, чим порушив п. 31.4.7. ПДР - інші технічні несправності з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, переобладнаний з порушенням відповідних правил і норм і стандартів. Накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 680грн.

Однак, п. 31.4 ПДР встановлює, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності чітко визначених технічних несправностей і невідповідності певним вимогам, а саме: несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється. П. 31.4 ПДР встановлює вичерпний перелік умов, за яких експлуатація ТЗ забороняється.

П. 31.4.7 ПДР України передбачає заборону експлуатації ТЗ у випадку наявності технічних несправностей в невідповідностей вимогам щодо інших елементів конструкції:

а) немає передбачених конструкцією транспортного засобу стекол, дзеркал заднього виду;

б) не працює звуковий сигнал;

в) встановлено на скло додаткові предмети або нанесено покриття, які обмежують оглядовість з місця водія, і погіршують його прозорість, крім самоклейної мітки радіочастотної ідентифікації про проходження обов`язкового технічного контролю транспортним засобом, яка розміщується в правій верхній частині вітрового скла (на внутрішньому боці) транспортного засобу, що підлягає обов`язковому технічному контролю.

г) не працюють передбачені конструкцією замки дверей кузова або кабіни, запори бортів вантажної платформи, запори горловин цистерн і паливних баків, механізм регулювання положення сидіння водія, аварійні виходи, пристрої для приведення їх у дію, привід керування дверима, спідометр, одометр, тахограф, пристрій для обігрівання і обдування скла;

г) зруйновано корінний лист або центральний болт ресори;

д) зіпсовано тягово-зчіпний або опорно-зчіпний пристрій тягача і причіпної ланки у складі автопоїзда, а також передбачені їхньою конструкцією страхувальні троси (ланцюги). Є люфти в з`єднаннях рами мотоцикла з рамою бокового причепа;

е) відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики;

є) відсутні:

медична аптечка з нанесеними на неї відомостями про тип транспортного засобу, для якого вона призначена, - на мотоциклі з боковим причепом, легковому, вантажному автомобілі, колісному тракторі, автобусі, мікроавтобусів, тролейбусі, автомобілі, що перевозить небезпечний вантаж;

знак аварійної зупинки (миготливий червоний ліхтар), який відповідає вимогам стандарту, - на мотоциклі з боковим причепом, легковому, вантажному автомобілі, колісному тракторі, автобусі;

на вантажних автомобілях з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т і в автобусах з дозволеною максимальною масою понад 5т- противідкотні упори (щонайменше два);

проблискові маячки оранжевого кольору на великовагових та великогабаритних транспортних засобах;

працездатний вогнегасник на легковому, вантажному автомобілі, автобусі.

ж) відсутні ремені безпеки та підголовники в транспортних засобах, де їх установка передбачена конструкцією;

з) ремені безпеки не в робочому стані або мають видимі надриви на лямках;

и) на мотоциклі немає передбачених конструкцією дуг безпеки;

і) на мотоциклах і мопедах немає передбачених конструкцією підніжок, на сідлі - поперечних рукояток для пасажира;

ї) відсутні або несправні фари і задні габаритні ліхтарі транспортного засобу, що перевозить великогабаритний, великоваговий чи небезпечний вантаж, а також проблискові маячки, світлоповертальні елементи, розпізнавальні знаки, передбачені пунктом 30.3 цих Правил.

Таким чином, позивач не міг порушити п. 31.4.7 ПДР, оскільки інкриміноване позивачу порушення (тріщина вітрового скла) не передбачене у згаданому пункті.

При цьому посилання відповідача на порушення ДСТУ 3649 також не витримує критики через наступне:

П/п. 6.8.5. п. 6.8 ДСТУ 3649 «Вимоги до інших елементів» передбачає вимоги до елементів конструкції автотранспортного засобу, що знаходиться в експлуатації, відповідно до яких на вітровому склі КТЗ не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників. При цьому, приписами ДСТУ 3649 такі пошкодження не віднесено до технічної несправності автомобіля.

Висновок відповідача про те, що автобус, яким керував позивач, має будь-які технічні несправності, не відповідає вимогам законодавства та не підтверджено належним чином, тобто є припущенням, яке не може покладатись в основу визначення вини особи і притягнення до адміністративної відповідальності.

Огляд транспортних засобів на технічний стан чітко регламентується ст. 35 ЗУ «Про дорожній рух» технічний контроль транспортних засобів здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. А отже, регламентується виключно Постановою КМУ від 30 січня 2012 року № 137 «Про затвердження Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, технічному опису та зразка протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу», якою визначено, що відповідний технічний контроль здійснює виконавець - юридична особа або фізична особа - підприємець, визначена як суб`єкт проведення обов`язкового технічного контролю транспортного засобу. Тобто, сертифікований суб`єкт господарювання, а не інспектор патрульної поліції, який не має спеціального обладнання та спеціальних знань.

Інших випадків примусової, обов`язкової для власників транспортних засобів та водіїв перевірки технічного стану зазначений закон не передбачає взагалі.

П. 1.1 ДСТУ 3649:2010 визначає, що цей стандарт поширюються на колісні транспортні засоби категорій М, MG, N, NG, О, призначені для перевезення вантажів та (або) пасажирів, а також на КТЗ, які за своєю конструкцією та обладнанням призначені для виконання спеціальних робочих функцій, або призначені для перевезення пасажирів чи вантажів певних категорій, на дорогах загального користування.

Зауважив, що зазначений стандарт застосовують виключно при технічному огляді колісного транспортного засобу для здійснення контролю технічного стану КТЗ на відповідність вимогам ДСТУ 3649:2010 під час проведення державного технічного огляду колісного транспортного засобу, що підтверджується п. 1.3 Наказу Міністерства інфраструктури України №710 від 26.11.2012 року «Про затвердження Вимог до перевірки конструкції та технічного стану колісного транспортного засобу, методів такої перевірки», в якому, зокрема, зазначено, що для ідентифікації ТЗ, визначення вимог і методів для його перевірки застосовують такі нормативно-технічні документи: 1.3.1. Національні стандарти: ДСТУ 3649:2010 "Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання".

Відповідно до протоколу перевірки технічного стану ТЗ №00083-04372-20 від 20.08.2020р., який чинний до 20.02.2021 року встановлена відповідність технічного стану КТЗ вимогам ДСТУ щодо транспортного засобу МЗ IVECO FENIKSBUS FBI86T, д.н.з. НОМЕР_1 .

Також справність ТЗ підтверджується витягом з журналу реєстрації операцій перевірки технічного стану КТЗ контрольно-пропускним пунктом ТОВ «Зелений слон 7».

У відповідача були відсутні як підстави, так і повноваження, проводити перевірку ТЗ позивача на будь-яку відповідність нормам та стандартам.

Вимога ДСТУ сама по собі не встановлює правових наслідків, а одна лише наявність тріщини на вітровому склі в зоні роботи склоочисників КТЗ не забороняє його експлуатацію, що в свою чергу, виходячи з диспозиції ч. 2 ст. 121 КУпАП виключає можливість притягнення Позивача до адміністративної відповідальності.

Частина 2 ст. 121 КУпАП з підстав, визначених у постанові, можливо застосовувати виключно у разі, якщо перевірка технічного стану автомобіля є обов`язковою з точки зору закону, і під час такої перевірки було встановлено, що технічний стан ТЗ не відповідає вимогам норм і стандартів, саме тоді експлуатація і керування таким ТЗ заборонено. Оскільки інспектор не має повноважень перевіряти технічний стан автобуса і робити відповідні правові висновки, а щодо ТЗ позивача було встановлено його відповідність стандартам, застосування відповідальності до позивача виключено.

Згідно ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність тріщини на вітровому склі не посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, а також зазначена обставина не визнається законом порушенням, за яке встановлюється відповідальність, отже відсутня подія самого правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. ст. 1,13 Закону України «Про Національну поліцію», поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Систему поліції складають центральний орган управління поліцією та територіальні органи поліції. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 23, п.1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Нормами ст.222 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі -КупАП) встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (зокрема, передбачені частиною першою, другою статті 121 КУпАП).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За положеннями статей 249, 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд адміністративної справи проводиться відкрито і за місцем його вчинення.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі статтею 14 Закону України від 30 червня 1993 року N 3353-XII «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Пунктом 1.9. Правил дорожнього руху передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог п. 31.1 Правил Дорожнього руху України технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Згідно п. 31.4.7 Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам:

Інші елементи конструкції:

а) немає передбачених конструкцією транспортного засобу стекол, дзеркал заднього виду;

б) не працює звуковий сигнал;

в) встановлено на скло додаткові предмети або нанесено покриття, які обмежують оглядовість з місця водія, і погіршують його прозорість.

г) не працюють передбачені конструкцією замки дверей кузова або кабіни, запори бортів вантажної платформи, запори горловин цистерн і паливних баків, механізм регулювання положення сидіння водія, аварійні виходи, пристрої для приведення їх у дію, привід керування дверима, спідометр, тахограф, пристрій для обігрівання і обдування скла;

ґ) зруйновано корінний лист або центральний болт ресори;

д) зіпсовано тягово-зчіпний або опорно-зчіпний пристрій тягача і причіпної ланки у складі автопоїзда, а також передбачені їхньою конструкцією страхувальні троси (ланцюги). Є люфти в з`єднаннях рами мотоцикла з рамою бокового причепа;

е) відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики;

є) відсутні:

медична аптечка з нанесеними на неї відомостями про тип транспортного засобу, для якого вона призначена, - на мотоциклі з боковим причепом, легковому, вантажному автомобілі, колісному тракторі, автобусі, мікроавтобусів, тролейбусі, автомобілі, що перевозить небезпечний вантаж;

знак аварійної зупинки (миготливий червоний ліхтар), який відповідає вимогам стандарту, - на мотоциклі з боковим причепом, легковому, вантажному автомобілі, колісному тракторі, автобусі;

на вантажних автомобілях з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т і в автобусах з дозволеною максимальною масою понад 5 т - противідкотні упори (щонайменше два);

проблискові маячки оранжевого кольору на великовагових та великогабаритних транспортних засобах;

працездатний вогнегасник на легковому, вантажному автомобілі, автобусі.

ж) відсутні ремені безпеки та підголовники в транспортних засобах, де їх установка передбачена конструкцією;

з) ремені безпеки не в робочому стані або мають видимі надриви на лямках;

и) на мотоциклі немає передбачених конструкцією дуг безпеки;

і) на мотоциклах і мопедах немає передбачених конструкцією підніжок, на сідлі - поперечних рукояток для пасажира;

ї) відсутні або несправні фари і задні габаритні ліхтарі транспортного засобу, що перевозить великогабаритний, великоваговий чи небезпечний вантаж, а також проблискові маячки, світлоповертальні елементи, розпізнавальні знаки, передбачені пунктом 30.3 цих Правил.

У відповідності до п. 1.3 Наказу Міністерства інфраструктури України №710 від 26.11.2012 року «Про затвердження Вимог до перевірки конструкції та технічного стану колісного транспортного засобу, методів такої перевірки» для ідентифікації ТЗ, визначення вимог і методів для його перевірки застосовують такі нормативно-технічні документи:

1.3.1. Національні стандарти:

ДСТУ 3525-97 "Засоби транспортні дорожні. Маркування";

ДСТУ 3649:2010 "Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання";

ДСТУ 4276:2004 "Система стандартів у галузі охорони навколишнього природного середовища та раціонального використання ресурсів. Атмосфера. Норми і методи вимірювання димності відпрацьованих газів автомобілів з дизелями або газодизелями";

ДСТУ 4277:2004 "Система стандартів у галузі охорони навколишнього природного середовища та раціонального використання ресурсів. Атмосфера. Норми і методи вимірювання вмісту оксиду вуглецю та вуглеводнів у відпрацьованих газах автомобілів з двигунами, що працюють на бензині або газовому паливі";

ДСТУ 7013:2009 "Автобуси спеціалізовані для перевезення школярів. Технічні вимоги";

ДСТУ 7032:2009 "Колісні транспортні засоби. Автомобілі швидкої медичної допомоги та їхнє устатковання. Технічні вимоги та методи випробування (EN 1789:2007, MOD)";

ДСТУ ГОСТ ИСО 4100:2005 "Дорожній транспорт. Міжнародний ідентифікаційний код виробника деталей (WPMI-код) (ГОСТ ИСО 4100-2005, IDT)";

ДСТУ ГОСТ 30478:2006 "Автобуси для перевезення інвалідів. Загальні технічні вимоги (ГОСТ 30478-96, IDT)".

1.3.2. Міждержавні стандарти:

ГОСТ 5727-88 "Стекло безопасное для наземного транспорта. Общие технические условия" ("Скло безпечне для наземного транспорту. Загальні технічні умови");

ГОСТ 27578-87 "Газы углеводородные сжиженные для автомобильного транспорта. Технические условия" ("Гази вуглеводневі зріджені для автомобільного транспорту. Технічні умови").

1.3.3. Галузевий стандарт ГСТУ 60.2-1-2001 "Засоби транспортні дорожні. Технічні вимоги до безпечності конструкції автобусів загального призначення, які знаходяться в експлуатації".

Пунктом 6.8.5 ДСТУ 3649:2010 "Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання" передбачено, що на вітровому склі колісного транспортного засобу не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників.

Частиною 1 статті 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатації його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Частиною 2 статті 121 КупАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації

Постановою у справі про адміністративне правопорушення на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн. за ч.2 ст.121 КУпАП.

Позивач не заперечує факт наявності на лобовому склі в зоні склоочисників його автомобіля тріщини, однак, на його думку, це не є порушенням п.31.4.7 ПДР. Але, враховуючи, що тріщина на лобовому склі утворилась при здійсненні позивачем пасажирського перевезення по міжміському маршруту, про що свідчать надані докази щодо технічного стану ТЗ, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 5-9, 12, 47, 77, 78, 139, 122-123, 241-245, 246, 250 ч. 6, 251 ч. 2, 286, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов гр. ОСОБА_1 до старшого інспектора старшого лейтенанта поліції УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Прокопенка Артема Сергійовича, ДПП Національної поліції України про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, зафіксованого не в автоматичному режимі - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАМ № 342565 про накладення адміністративного стягнення щодо гр. ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 13.11.2020 року, закривши провадження у справі про адмінправопорушення відносно нього за ст. 121 ч. 2 КУпАП за відсутністю в його діях складу даного адмінправопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення ( ухвали ) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення надруковано суддею в нарадчій кімнаті та є оригіналом.

Суддя: О. О. Гальченко