Справа № 280/6105/23
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2023-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

13 жовтня 2023 року Справа № 280/6105/23 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сіпаки А.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд. 26, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49094, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (Майдан Волі, буд. З, м. Тернопіль, Тернопільська область, 46001, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 158-Б, м. Запоріжжя, 69057, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі відповідач 2), Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач 3), в якій позивач просить суд:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до його загального стажу періоду роботи з 21.12.1985 по 21.12.1987 та заробітної плати на підставі довідок про заробітну плату від 03.06.2022 № 135 та від 07.06.2022 №138, виданих ПАО Сургутнефтегаз трест Сургутнефтедорстройремонт Сургутское Дорожное Ремонтно-Строительное Управление;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати ОСОБА_1 до його загального стажу період роботи з 21.12.1985 по 21.12.1987, а також заробітну плату з урахуванням найвигіднішого періоду за 60 місяців за періоди його роботи до 01.07.2000, згідно із довідками про заробітну плату від 07.06.2022 № 135 та 138, виданими ПАО Сургутнефтегаз трест Сургутнефтедорстройремонт Сургутское Дорожное Ремонтно-Строительное Управление (мовою оригіналу) у зв`язку із чим перерахувати та виплатити йому пенсію з часу її призначення із урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою суду від 07.08.2023 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам повідомлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні), протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження. Відповідачам запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 24.05.2022 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі -ГУ ПФУ в Запорізькій області) із заявою за призначенням пенсії за віком та додав додаткові документи, у тому числі трудову книжку для підтвердження стажу роботи. З 18.05.2022 позивачу пенсію було призначено, водночас, позивача було повідомлено, що для зарахування його заробітку до 01.07.2000 він має надати довідку про заробітну плату. 28.06.2022 позивач через веб-портал ПФУ звернувся із заявою за перерахунком пенсії у зв`язку із наданням додаткових довідок про заробітну плату від 03.06.2022 № 135 та від 07.06.2022 №138, виданих мовою оригіналу: «ПАО «Сургутнефтегаз» трест «Сургутнефтедорстройремонт Сургутское Дорожное Ремонтно-Строительное Управление»» (далі - довідки № 135 та 138). За інформацією наявною у матеріалах електронної пенсійної справи позивача, розміщеної у веб-порталі ПФУ, статус звернення "призначено" проте, відповідний перерахунок пенсії із урахуванням заробітку до 01.07.2000 так проведено і не було. Крім того, ознайомившись із матеріалами своєї пенсійної справи 14.06.2023 позивач дізнався, що до його загального стажу не зараховано період роботи з 21.12.1985 по 21.12.1987. Будь-яких повідомлень або рішень про відмову у зарахуванні стажу та/або заробітку позивачу не направлялось, про неналежне обчислення розміру пенсії позивач дізнався ознайомившись із своєю електронною пенсійною справою.

За роз`ясненнями причин неврахування стажу та заробітку позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому перебуває на обліку за місцем свого проживання. Листом від 20.06.2023 0800-0207-8/38073 Управління повідомило, що період роботи позивача з 21.12.1985 по 21.12.1987 не враховано до його стажу, оскільки згідно із записом у трудовій книжці НОМЕР_2 позивача було засуджено до виправних робіт з позбавленням прав керування автомобілем. Заробітну плату позивача згідно із довідками № 135 та 138 не було враховано, оскільки на даний час ведуться активні бойові дії, направити запит на перевірку достовірності даних довідок про заробітну плату, виданих російською федерацією, не має можливості. Подані позивачем заяви були опрацьовані в порядку екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, що підтверджується листом ГУ ПФУ в Запорізькій області від 20.06.2023 0800-0207 8/38073. Крім того, із змісту листа ГУ ПФУ в Запорізькій області від 20.06.2023 0800 0207-8/38073 вбачається, що окреме письмове рішення про відмову у зарахуванні до загального стажу роботи позивача періоду з 20.12.1985 по 21.12.1987 та у зарахуванні заробітної плати згідно із довідками № 135 та 138 під час розгляду його заяв від 24.05.2022, від 28.06.2022 не приймалося. Позивач вважає дії відповідачів щодо відмови йому у зарахуванні спірного періоду роботи до загального стажу та у зарахуванні заробітку на підставі довідок №135, 138 такими, що суперечать чинному законодавству, та не відповідають критеріям правомірності дій і рішення суб`єкта владних повноважень, а тому є протиправними. Враховуючи викладене, позивач звернувся з даним позовом до суду та просить позов задовольнити у повному обсязі.

21.08.2023 представником відповідача 2 засобами електронного зв`язку через підсистему «Електронний суд» подано відзив на позовну заяву (вх.№36404), в якому заперечує проти задоволення позовних вимог, зважаючи на їх необґрунтованість та безпідставність. Зокрема зазначає, що період роботи позивача з 21.12.1985 по 21.12.1987 позивача не враховано до його стажу, оскільки згідно із записів у трудовій книжці НОМЕР_2 позивача було засуджено до виправних робіт з позбавленням прав керування автомобілем. Згідно з пунктом 2.8 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005, громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від органів пенсійного забезпечення російської федерації, для поновлення виплати пенсії до наявних документів додається заява в довільній формі про відсутність громадянства держави-окупанта. Орган, що призначає пенсію, здійснює поновлення виплати пенсії цим особам після надходження на запит пенсійної справи з документами про припинення виплати пенсії органами пенсійного забезпечення російської федерації. Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області позбавлене можливості направити запит на перевірку достовірності даних довідок позивача про заробітну плату, виданих російською федерацією, оскільки військова агресія російської федерації проти України стала підставою для введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та який є продовжено з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року на 90 діб - до 18 серпня 2023 року, відповідно до Указу Президента України від 01 травня 2023 року №254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні». Відповідно, повністю припинено поштове співробітництво з країною-агресором. Таким чином, у пенсійного органу відсутні правові підстави для призначення позивачу пенсії за віком. З огляду на викладене, представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

22.08.2023 представником відповідача 3 засобами електронного зв`язку через підсистему «Електронний суд» подано відзив на позовну заяву (вх.№36568), в якому заперечує проти задоволення позовних вимог, зважаючи на їх необґрунтованість та безпідставність. Зокрема зазначає, що з 18.05.2022 року позивачу було призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003№1058-IV. 28.06.2022 через вебпортал ПФУ позивач звернувся із заявою про перерахунок пенсії для зарахування стажу та заробітку за періоди роботи з 1984 року по 1994 рік та надав відповідні архівні довідки. Статтею 103 Виправно-трудового кодексу України, прийнятого Верховною Радою УРСР 23.12.1970, що діяв на час відбування покарання позивачем, та припинив свою дію з 01.01.2004, передбачалося, що час відбування виправних робіт без позбавлення волі до загального і безперервного трудового стажу засудженого не зараховується, про що робиться запис у його трудовій книжці. При умові сумлінної роботи і зразкової поведінки в період відбування виправних робіт без позбавлення волі цей час може бути включений в загальний трудовий стаж особи, яка відбула покарання, на підставі рішення суду в порядку, встановленому кримінально- процесуальним законодавством України. Відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_2 у період з 20.12.1985 по 21.12.1987. Зазначено, що позивач був засуджений до виправних робіт з позбавленням прав керування автомобілем. В наданій трудовій книжці, в записі номер 7 зазначено, що період роботи з 21.12.1985 по 21.12.1987 відбував покарання без позбавлення волі у вигляді виправних робіт. Записи у трудовій книжці здійснені у хронологічній послідовності, порушень у внесених записах вимог Інструкції № 58 немає. нформації, щодо сумлінної роботи та зразкової поведінки позивача під час виконання виправних робіт позивачем не надано. Також, відсутні судові рішення, якими було б встановлено додержання позивачем зазначених умов та визнано за нею право на зарахування до страхового стажу спірного періоду. Отже, зараховувати період виконання виправних робіт до страхового стажу позивача потрібно з додержанням вимог ст 103 Виправно-трудового кодексу України. Що стосується довідки про заробітну плату виданих ПАО «Сургутнефтегаз» трест «Сургутнефтедорстройремонт Сургутское Дорожное Ремонтно-Строительное Управление» від 07.06.2022р. № 135 та № 138. Відповідно до Закону України від 24.02.2022р. № 1102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» (зі змінами) на території України діє воєнний стан. Оскільки на даний час ведуться активні бойові дії, направити запит на перевірку достовірності даних довідок про заробітну плату, виданих російською федерацією, не має можливості. З 01.01.2023 року Російська Федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992. Задля Узгодження порядку дій, який буде застосовуватись при призначені/поновлені раніше призначених пенсій громадянам ,які працювали/проживали на території Російської Федерації листом Міністерства соціальної політики України від 12.01.2023 року № 411/0/2-23/54 встановлено, що при призначені пенсії заробітну плату (дохід) для обчислення пенсії враховувати за періоди страхового стажу, набутого на території України, на умовах,визначених частиною першою статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", при цьому до страхового стажу зараховуються періоди роботи (служби) на території РРФСР по 31 грудня 1991 року. Таким чином, виходячи з вищезазначеного, дії відповідача не суперечать чинному законодавству України, тому, підстави для задоволення вимог позивача повністю відсутні.

01.09.2023 представником відповідача 2 засобами електронного зв`язку через підсистему «Електронний суд» подано відзив на позовну заяву (вх.№38138), який за змістом аналогічний відзиву на позовну заяву від 21.08.2023 вх.№36404.

Відповідач 1 протягом строків, визначених частиною 1 статті 261 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), відзив не надав, про причини неподання суд не повідомив.

Відповідно до частини 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

10.10.2023 представником відповідача 3 засобами електронного зв`язку через підсистему «Електронний суд» подано додаткові пояснення (вх.№44682).

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, встановив наступні обставини.

З 18.05.2022 року позивачу було призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

28.06.2022 позивач через веб-портал ПФУ звернувся із заявою за перерахунком пенсії у зв`язку із наданням додаткових довідок про заробітну плату від 03.06.2022 № 135 та від 07.06.2022 №138, виданих мовою оригіналу: «ПАО «Сургутнефтегаз» трест «Сургутнефтедорстройремонт Сургутское Дорожное Ремонтно-Строительное Управление»».

Надана позивачем заява розглядалась в порядку екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській та Дніпропетровській областях.

Як зазначено у позовній заяві, за інформацією наявною у матеріалах електронної пенсійної справи позивача, розміщеної у веб-порталі ПФУ, статус звернення "призначено" проте, відповідний перерахунок пенсії із урахуванням заробітку до 01.07.2000 так проведено і не було, що підтверджується і відповідачем 2 у відзиві на позовну зяву. Крім того, ознайомившись із матеріалами своєї пенсійної справи 14.06.2023 позивач дізнався, що до його загального стажу не зараховано період роботи з 21.12.1985 по 21.12.1987.

На звернення позивача щодо пенсійного забезпечення, листом від 20.06.2023 0800-0207-8/38073 відповідач 3 повідомив, що період роботи позивача з 21.12.1985 по 21.12.1987 не враховано до його стажу, оскільки згідно із записом у трудовій книжці НОМЕР_2 позивача було засуджено до виправних робіт з позбавленням прав керування автомобілем. Заробітну плату позивача згідно із довідками № 135 та 138 не було враховано, оскільки на даний час ведуться активні бойові дії, направити запит на перевірку достовірності даних довідок про заробітну плату, виданих російською федерацією, не має можливості.

Позивач вважаючи дії відповідачів щодо відмови йому у зарахуванні спірного періоду роботи до загального стажу та у зарахуванні заробітку на підставі довідок №135, 138 такими, що суперечать чинному законодавству, та не відповідають критеріям правомірності дій і рішення суб`єкта владних повноважень, а тому є протиправними, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується такими мотивами.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Що стосується урахуванням довідок про заробітну плату виданих, мовою оригіналу: «ПАО «Сургутнефтегаз» трест «Сургутнефтедорстройремонт Сургутское Дорожное Ремонтно-Строительное Управление»» від 07.06.2022 № 135 та № 138, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 1 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII Про пенсійне забезпечення (далі - Закон №1788-XII) громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

У свою чергу правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 09.07.2003 №1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон №1058-IV).

Закон №1058-IV розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування та визначає, зокрема, принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Статтею 1 Закон №1058-IV встановлено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цимЗакономпенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону №1058-ІV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати, зокрема, пенсія за віком.

Згідно з частиною 2 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини 4 статті 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

За статтею 56 Закону №1788-ХІІ до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Таким чином до 01.01.2004 стаж підтверджується документально, в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом №1058-IV.

Так, у спірний період, нормами чинного на той час законодавства було передбачено, що право на державну пенсію мають працівники та службовці (підпункт «а» частини першої статті 1 Закону СРСР «Про державні пенсії» від 14.07.1956).

Право на трудову пенсію мають особи, зайняті суспільно корисною працею, при додержанні інших умов, передбачених Законом, зокрема особи, які працюють на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях, кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності і господарювання, або на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах за умови сплати підприємствами та організаціями страхових внесків у Пенсійний фонд СРСР (підпункт «а» частини першої статті 3 Закон СРСР «Про пенсійне забезпечення громадян в СРСР» від 15.05.1990 № 1480-І).

Відповідно до частини першої статті 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або у разі відсутності після 1 липня 2000 року 60 місяців страхового стажу, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Частиною четвертою статті 42 Закону № 1058 передбачено, що за бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджено Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1(далі - Порядок № 22-1).

Пунктом 4.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок № 22-1) передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Згідно з пунктом 2.1 Порядку № 22-1 до заяви про призначення (перерахунок) пенсії за віком додаються, зокрема, документи про стаж. За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року(додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Відповідно до пункту 2.10 Порядку № 22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 29.07.2020 у справі № 341/1132/17 обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами.

Відповідно до статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав в сфері пенсійного забезпечення від 13.03.1992 (далі - Угода) пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди і членів їх сімей здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої вони проживають.

Метою Угоди є взаємне визнання і виконання державами-учасницями зобов`язань «відносно непрацездатних осіб, які набули право на пенсійне забезпечення на їхній території або на території інших республік за період їх входження в СРСР і реалізують це право на території держав-учасниць Угоди». Держави-учасниці цієї Угоди, визнавши відповідальність за пенсійне забезпечення своїх громадян, взяли на себе зобов`язання щодо захисту їхніх пенсійних прав.

Статтею 5 Угоди передбачається, що ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав-учасниць Угоди.

Частинами 2-3 статті 6 Угоди передбачено, що для встановлення права на пенсію громадянам держав-учасників Угоди враховується трудовий стаж, придбаний на території будь-якої з цих держав, а так само на території колишнього СРСР за час до набрання чинності цієї Угоди. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Таким чином, на громадян України, які працювали на територіях інших держав учасниць Співдружності Незалежних Держав, які приєднались до вказаної Угоди, розповсюджувалась дія нормативних актів приймаючої Держави в галузі пенсійного забезпечення, у тому числі тих, які визначали порядок зарахування трудового стажу, його пільгового обчислення.

З огляду на викладене, цією Угодою визначено стаж, який підлягає врахуванню при визначенні розміру пенсії, а відтак і заробіток за відповідний період підлягає включенню при обчисленні пенсії.

Стосовно тверджень відповідача, суд зазначає, що неможливість проведення перевірки не ставить у залежність питання про призначення пенсії відповідній особі, оскільки це не може бути підставою для відмови у зарахуванні стажу та врахуванні заробітної плати.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією держави-терориста російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023 строк дії режиму воєнного стану продовжувався.

Також постановою Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 № 1328 було постановлено вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13.03.1992 у м. Москві.

Разом з тим, суд зазначає, що позивач набув трудовий стаж до введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Так, всі первинні документи не можуть піддаватися сумніву та позбавляти особу права на отримання пенсії, що обчислена із заробітку, який вона отримувала на законних підставах, тільки з тих міркувань, що Україною у зв`язку з військовою агресією російської федерації припинено співробітництво та обмін поштою з країною-агресором та неможливістю надати запит на звірку достовірності видачі вищенаведених довідок.

У рішенні Європейського суду з прав людини Мозер проти Республіки Молдови та Росії від 23.02.2016 ЄСПЛ було констатовано, що Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих defacto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами.

Отже, з огляду на викладене вище, суд вважає, що позивач не може бути позбавлений свого права щодо врахування заробітної плати, визначеної в довідках №135 та №138 від 07.06.2022 при обчисленні пенсії останньому.

Крім того, суд зауважує, що в даному випадку дані, які містяться в довідках про заробітну плату №135 та №138 від 07.06.2022, виданими, мовою оригіналу: «ПАО «Сургутнефтегаз» трест «Сургутнефтедорстройремонт Сургутское Дорожное Ремонтно-Строительное Управление»» в повній мірі узгоджуються із записами Трудової книжки позивача.

У постанові від 21.02.2020 у справі № 291/99/17 Верховний Суд дійшов висновку, що «перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії».

Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини третьої статті 23 Загальної декларації прав людини, пункту 4 частини першої Європейської соціальної хартії та частин першої, третьої статті 46 Конституції України працівники у старості мають право на пенсію, що є основним джерелом існування, яка має забезпечувати достатній життєвий рівень.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в даному випадку і при обставинах, що склались у зв`язку з повномасштабним вторгненням 24.02.2022 Російської Федерації на територію України та військовою агресією першої по відношенню до громадян України - органом державної влади позивачу - фізичній особі у реалізації її права на отримання пенсії з підстави видачі довідок про заробітну плату установами, що розташовані на території Російської Федерації та неможливості проведення перевірки відповідності змісту довідок про заробітну плату для обчислення пенсії первинними документами, оскільки такі документи знаходяться на території держави-терориста, порушує баланс між конституційним правом позивача на соціальне забезпечення та завданням відповідача щодо перевірки правильності нарахування пенсії.

Відсутність у відповідача можливості здійснити перевірку відомостей на підприємстві, яке знаходиться на території Російської Федерації не може бути підставою для відмови особі у реалізації наявного права на пенсійне забезпечення.

Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.08.2018 у справі № 175/4336/16-а.

Щодо зарахування періоду відбування покарання у вигляді виправних робіт до страхового стажу, суд зазначає наступне.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Надане вищевказаною статтею право деталізоване у Законі №1058-IV.

Згідно з ст. 24 Закон №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до п. а) ч. 3 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає соціальному страхуванню відповідно до видів соціального страхування, тобто той період, за який сплачувались страхові внески до Пенсійного фонду України.

Поняття «страхового стажу» було введено Законом №1058-IV, який набув чинності з 1 січня 2004 року.

Трудовий стаж, набутий до 01.01.2004 року, використовується для нарахування пенсії та інших соціальних виплат так само як і страховий (фактично прирівняний до страхового).

Відповідно до ст. 103 Виправно-трудового кодексу України (прийнятого 23.12.1970 № 3325-VІІ, втратив чинність з 01.01.2004 у зв`язку з набуттям чинності Кримінально-виконавчим кодексом України від 11.07.2003 № 1129-ІV) в період, коли позивач відбував покарання, час відбування виправних робіт без позбавлення волі до загального і безперервного трудового стажу засудженого не зараховується, про що робиться запис у його трудовій книжці.

При умові сумлінної роботи і зразкової поведінки в період відбування виправних робіт без позбавлення волі цей час може бути включений в загальний трудовий стаж особи, яка відбула покарання, на підставі рішення суду в порядку, встановленому кримінально-процесуальним законодавством України.

Положеннями ст.ст. 94, 95 Виправно-трудового кодексу України, якими регулювався порядок і умови виконання покарання у виді виправних робіт та які були чинні у період відбування позивачем виправних робіт, визначалось, що особа, засуджена до виправних робіт за місцем роботи, залишається працювати на підприємстві, в установі або в організації, де вона працювала до засудження на тій же посаді або роботі, крім випадків, передбачених частиною першою статті 30 Кримінального кодексу України.

Згідно з ч. 3 ст. 42 чинного Кримінально-виконавчого кодексу України, який почав діяти з 01.01.2004, час відбування засудженим покарання у виді виправних робіт зараховується в загальний стаж роботи.

Статтею 8 Кримінально-виконавчого кодексу України встановлено, що засуджені мають право на соціальне забезпечення, у тому числі й на отримання пенсій відповідно до законів України.

Відповідно до Прикінцевих положень Кримінально-виконавчого кодексу України з набранням чинності цим Кодексом втрачає чинність Виправно-трудовий кодекс України; закони України та інші нормативно-правові акти до приведення у відповідність із цим Кодексом застосовуються у частині, що не суперечить цьому Кодексу.

Правовідносини, пов`язані із визначенням загального страхового стажу позивача виникли з моменту звернення останнього до відповідача із заявою про зарахування до його трудового стажу періоду роботи з 21.12.1985 по 21.12.1987 на, мовою оригіналу: «ПАО «Сургутнефтегаз» трест «Сургутнефтедорстройремонт Сургутское Дорожное Ремонтно-Строительное Управление»».

На момент виникнення спірних правовідносин частина 3 статті 42 Кримінально-виконавчого кодексу України передбачає, що час відбування засудженим покарання у вигляді виправних робіт зараховується в загальний стаж роботи.

У справі за подібних правовідносин Верховний Суд висловив правову позицію щодо застосування зазначених вище норм матеріального права (постанова від 30.01.2018 року у справі № 211/1432/17 (2-а/211/103/17)), висновок якого суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин (частина 5 статті 242 КАС України).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що не зараховуючи позивачу до його загального страхового стажу періоду відбування покарання у виді виправних робіт за місцем роботи на, мовою оригіналу: «ПАО «Сургутнефтегаз» трест «Сургутнефтедорстройремонт Сургутское Дорожное Ремонтно-Строительное Управление»» з 21.12.1985 по 21.12.1987 року, відповідач 2 діяв не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

З огляду на викладене, з урахуванням наведених законодавчих норм, висновків Верховного Суду та встановлених обставин, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність відповідача 2 щодо не включення позивачу до його загального страхового стажу час відбування кримінального покарання у вигляді виправних робіт з 21.12.1985 по 21.12.1987 за вироком суду за місцем роботи у мовою оригіналу: «ПАО «Сургутнефтегаз» трест «Сургутнефтедорстройремонт Сургутское Дорожное Ремонтно-Строительное Управление»» та зобов`язати відповідача 2 включити до загального страхового стажу позивача час відбування кримінального покарання у вигляді виправних робіт з 03.01.1996 року по 31.05.1996 року за вироком суду за місцем роботи у, мовою оригіналу: «ПАО «Сургутнефтегаз» трест «Сургутнефтедорстройремонт Сургутское Дорожное Ремонтно-Строительное Управление»».

Частиною першою статті 44 Закону № 1058 передбачено, що призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Відповідно до частини четвертої статті 45 Закону № 1052 перерахунок призначеної пенсії, провадиться в такі строки:

у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа;

у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

З огляду на вказане та на те, що із заявою про перерахунок пенсії позивач до пенсійного органу звернувся 28.06.2022, право на такий перерахунок у нього виникло з 01.07.2022.

Cуд враховує положення Висновку N 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява N 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява N 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява N 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Згідно вимог статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст.77 КАС України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з заявлених позовних вимог, положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина 1 статті 143 КАС України).

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Оскільки саме протиправна бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області слугували зверненню позивача з цим позовом та сплачений позивачем судовий збір у розмірі 858,88 грн. підлягає стягненню саме з Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області за рахунок його бюджетних асигнувань.

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд. 26, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49094, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (Майдан Волі, буд. З, м. Тернопіль, Тернопільська область, 46001, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 158-Б, м. Запоріжжя, 69057, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо неврахування довідок про заробітну плату №135 та №138 від 07.06.2022, виданими, мовою оригіналу: «ПАО «Сургутнефтегаз» трест «Сургутнефтедорстройремонт Сургутское Дорожное Ремонтно-Строительное Управление»», для проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 з 01.07.2022 з урахуванням довідок про заробітну плату №135 та №138 від 07.06.2022, виданими, мовою оригіналу: «ПАО «Сургутнефтегаз» трест «Сургутнефтедорстройремонт Сургутское Дорожное Ремонтно-Строительное Управление»», та провести виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо не включення ОСОБА_1 до його загального страхового стажу час відбування кримінального покарання у вигляді виправних робіт з 21.12.1985 по 21.12.1987 за вироком суду за місцем роботи мовою оригіналу у: «ПАО «Сургутнефтегаз» трест «Сургутнефтедорстройремонт Сургутское Дорожное Ремонтно-Строительное Управление»».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області включити до загального страхового стажу ОСОБА_1 час відбування кримінального покарання у вигляді виправних робіт з 21.12.1985 по 21.12.1987 за вироком суду за місцем роботи у мовою оригіналу: «ПАО «Сургутнефтегаз» трест «Сургутнефтедорстройремонт Сургутское Дорожное Ремонтно-Строительное Управление»».

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 858,88 грн. (вісім тисяча п`ятсот вісім гривень 88 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 13.10.2023.

Суддя А.В. Сіпака