Справа № 200/5160/23
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2023-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2023 року Справа№200/5160/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голубової Л.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного (письмового) провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з вимогами про:

- визнання протиправним та скасування рішення від 04 серпня 2023 року №08 про відмову в призначенні пенсії за віком згідно ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-ІV;

- зобов`язання повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком, починаючи з моменту звернення з відповідною заявою, врахувавши при обчисленні страхового стажу періоди роботи відповідно до належної трудової книжки від 01 липня 2008 року серія НОМЕР_1 та довідок ОК-5;

- зобов`язання зарахувати до страхового стажу роботи згідно трудової книжки від 01 липня 2008 року серія НОМЕР_1 період роботи з 11.03.1983 року по 14.01.1996 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач, досягнувши пенсійного віку, 28.07.2023 року звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №08 від 04 серпня 2023 року позивачу відмовлено в призначені пенсії за віком з підстав відсутності необхідного страхового стажу 30 років.

Відповідач при призначенні пенсії не врахував до страхового стажу період роботи з 11 березня 1983 року по 14 січня 1996 рік, оскільки йому не зрозуміло, на яких підставах документи Великоновосілківського комбінату побутового населення знаходяться в архіві та чи є підприємство «Мрія» його правонаступником.

Наголошує, що згідно записів у трудовій книжці на момент звернення позивача чітко вказано спірні періоди роботи, тому вони мають бути враховані до страхового стажу позивача, який складає 30 років.

Позивач не погоджується з таким рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, тому звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 21 вересня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідачем надано письмовий відзив від 10.10.2023 року. В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначає, що позивач 28.07.2023 року звернулася з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до вищезазначеного Головним управлінням ПФУ в Дніпропетровській області, який опрацьовував заяву за принципом екстериторіальності, прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 30 років.

Відповідно до статті 26 Закону № 1058, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення 60 років за наявності страхового стажу не менше 30 років.

Зазначає, що страховий стаж позивача становить 20 років 03 місяці 25 днів, що є недостатнім для призначення пенсії на підставі ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідач при призначенні пенсії не врахував періоди роботи позивача з з 11 березня 1983 року по 14 січня 1996 рік, оскільки йому не зрозуміло, на яких підставах документи Великоновосілківського комбінату побутового населення знаходяться в архіві та чи є підприємство «Мрія» його правонаступником.

З зазначених причин відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до положень статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України даний предмет спору віднесено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача у відповідності до норм законодавства повідомлено про наявність позову.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 є громадянкою України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_2 . Згідно паспортних даних позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 28.07.2023 року звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування», яка за принципом екстериторіальності була розподілена на відповідача.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №08 від 04 серпня 2023 року позивачу відмовлено в призначені пенсії за віком з підстав відсутності необхідного страхового стажу 30 років.

Відповідач при призначенні пенсії не врахував до страхового стажу період роботи з 11 березня 1983 року по 14 січня 1996 рік, оскільки йому не зрозуміло, на яких підставах документи Великоновосілківського комбінату побутового населення знаходяться в архіві та чи є підприємство «Мрія» його правонаступником.

З зазначених причин відповідач вважає, що у позивача відсутній необхідний страховий стаж 30 років, страховий стаж позивача складає 20 років 03 місяці 25 днів, що є недостатнім для призначення пенсії.

Перевіряючи правомірність дій відповідача щодо неврахування до страхового стажу при призначені пенсії за віком позивачу спірних періодів роботи, суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV регулюються відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Статтею 113 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

Відповідно до ст. 26 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення 60 років за наявності страхового стажу не менше 30 років.

Право на призначення пенсії обґрунтовується також Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За приписами ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У такій довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Суд зазначає, що вищевказаний Порядок, як вбачається з його назви та змісту, поширюється саме на випадки відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Відповідно до п. 1 Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Записами в трудовій книжці позивача НОМЕР_1 від 01.07.2008р. підтверджено роботу у спірному періоді, зокрема:

- запис № 3: з 11.03.1983 року по 13.06.2008 року працювала на посаді кравця верхнього одягу в Великоновосілківському комбінаті побутового обслуговування населення.

Слід зазначити, що в трудовій книжці наявний запис № 4 від 15.01.1996 року про те, що Великоновосілківський комбінат побутового обслуговування населення перейменований в колективне підприємство «Мрія» згідно наказу № 1а від 15.01.1996 року.

Аналогічні записи про реорганізацію Великоновосілківського комбінату побутового обслуговування населення перейменований в колективне підприємство «Мрія» згідно наказу № 1а від 15.01.1996 року наявні у трудових книжках колег позивача - свідків ОСОБА_2 ( НОМЕР_3 від 23.07.1987р.) та ОСОБА_3 ( НОМЕР_4 від 17.08.1979р.).

Відповідно до довідки відповідача за формою 5-ОК від 29.06.2023 року колективне підприємство «Мрія» сплачувало за позивача страхові внески з 1999 року по 2008 рік.

Разом з тим, слід зазначити, що відповідачем не врахований страховий стаж роботи виключно по 14.01.1996 року, тобто дату реорганізації Великоновосілківського комбінату побутового обслуговування населення, однак подальший стаж роботи в його правонаступнику - колективному підприємстві «Мрія» по 13.06.2008 року управлінням враховано, про що зазначено у спірному рішенні від 04.08.2023 року.

Частиною третьою статті 44 Закону № 1058-ІV передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Відповідач не виконав приписів, передбачених частиною третьою статті 44 Закону № 1058-ІV і не витребував додаткові документи, що підтверджують спірні періоди роботи позивача.

Верховний Суд у постановах від 28.02.2018 року у справі №428/7863/17, від 24.05.2018 року у справі № 490/12392/16-а, від 04.09.2018 року у справі №423/1881/17, від 29.03.2019 року у справі №548/2056/16-а неодноразово висловлював позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

З зазначених підстав суд дійшов висновку про неправомірність не зарахування відповідачем до страхового стажу позивача спірного періоду роботи з 11.03.1983 року по 14.01.1996 року.

Відповідно до вимог частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відмова у зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 не прийнятого відповідачем спірного періоду роботи є протиправною і цей період має бути зараховані до страхового стажу позивача.

Згідно з нормами частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відтак, після скасування судом спірного рішення №08 від 04 серпня 2023 року відповідач зобов`язаний повторно розглянути заяву позивача від 28.07.2023 року і призначити пенсію з урахуванням зарахованого судом до страхового стажу спірного періоду роботи з дати первинного звернення ОСОБА_1 до пенсійного органу.

Відповідно до п. 10 ч. 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

За вимогами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене, на підставі положень Конституції України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року, ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №08 від 04 серпня 2023 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 28.07.2023 року, зарахувавши до її страхового стажу період роботи з 11.03.1983 року по 14.01.1996 року, зазначений у трудовій книжці від 01 липня 2008 року, серія НОМЕР_1 та призначити пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дати первинного звернення- 28.07.2023 року.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) судові витрати з судового збору у розмірі 1073 (одну тисячу сімдесят три) гривні 60 копійок.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 16 жовтня 2023 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.Б. Голубова