Справа № 932/7274/22
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2023-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 жовтня 2023 року м. Дніпросправа № 932/7274/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Лукманової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.05.2023 року (головуючий суддя Кудрявцева Т.О.)

в адміністративній справі №932/7274/22 за позовом ОСОБА_1 до відповідача Інспектора з паркування Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Магала Олександра Олександровича,

третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Інспекція з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради,

про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся 08.12.2022 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача Інспектора з паркування Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Магала Олександра Олександровича, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Інспекція з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, в якому просив:

- визнати протиправною та скасувати постанову серії ІД №01043885 від 20.09.2022 року про накладення на нього адміністративного стягнення;

- зобов`язати Інспекцію з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради видалити інформацію про правопорушення у реєстрах обліку правопорушень, зафіксоване 20.09.2022 року за автомобілем КІА державний номер НОМЕР_1 .

Також просив стягнути з Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради на його користь понесені судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу у розмірі 6000 грн.

В обґрунтування позову вказано, що 20.09.2022 року інспектором з паркування відділу інспекції з питань контролю за паркуванням Магала О.О. в режимі фото/відео зйомки зафіксовано порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, автомобілем КІА державник номер НОМЕР_1 на вул. Старокозацькій в районі будинку 25 у м. Дніпро, а саме: порушення пп. «В» п.15.10 р.15 ПДР України. На лобовому склі автомобіля залишено повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності до постанови серії ІД№01043885. Вважає постанову протиправною, винесену з порушеннями норм процесуального та адміністративного права та такою, що підлягає скасуванню. Позивач зазначає, що 20.09.2022 року він припаркував свій автомобіль на краю тротуару таким чином, щоб для руху пішоходів залишилося щонайменше 2 м., що повністю відповідає вимогам підпункту «в» п.15.10 ПДР України. Посилаючись на те, що транспортний засіб стояв на тротуарі з врахуванням вимог п.15.10 «в» ПДР України, він підпадає під виключення з заборони, а відтак не порушив правил зупинки та стоянки, тож притягнення його до відповідальності за порушення п.15.10 «б» ПДР України є неправомірним, тому звернувся до суду із даним позовом.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.05.2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що постанова по справі про адміністративне правопорушення, яку позивач просить визнати протиправною, відповідачем винесена у відношенні ОСОБА_2 , яка стороною по справі не є та нею не заявлялись ніякі позовні вимоги на захист своїх прав, свобод або законних інтересів, позовні вимоги позивача в частині визнання протиправною та скасування постанови серії ІД № 01043885 від 20.09.2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, з урахуванням встановлених обставин справи, задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради видалити інформацію про правопорушення у реєстрах обліку правопорушень, зафіксоване 20.09.2022 року за автомобілем КІА державний номер НОМЕР_1 , суд першої інстанції також дійшов висновку, що ці вимоги задоволенню не підлягають, оскільки є похідними від основних вимог, в задоволенні яких судом відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Вказує, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_1 має право користування зазначеним транспортним засобом. Зазначає, що 20.09.2022 об 11:25 год. за кермом транспортного засобу був ОСОБА_1 , яким було здійснено зупинку транспортного засобу і через десять хвилин. Він покинув місце зупинки, а коли повернувся, то на лобовому склі автомобіля було залишено повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності. Постанова про накладення адміністративного стягнення позивачу не надходила та особисто позивачу чи ОСОБА_2 не вручалась. Зауважує, що водієм була здійснена зупинка на тротуарі за умови одночасного дотримання трьох вимог: стоянка здійснена легковим автомобілем, на краю тротуару та для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.

Відповідачем подано відзв на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 18 листопада 2022 року провідним спеціалістом-інспектором з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Магала О.О. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії РАП №00115952, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за порушення вимог пп.«Б» п.15.10 ПДР України. В постанові зазначено, що 20.09.2022 року о 11 год. 34 хв. транспортним засобом КІА, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснено стоянку в районі будинку, що знаходиться за адресою м. Дніпро, вул.Старокозацька, 25 з порушенням п.п. «Б» п. 15.10 ПДР України, а саме в частині заборони стоянки транспортного засобу на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими табличками) (а.с.46).

Позивач ( ОСОБА_1 ) вважає зазначену постанову відповідача протиправною.

Суд першої інстанції у задоволенні позову відмовив.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, норми Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), норми Закону України «Про дорожній рух», норми Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 «Про Правила дорожнього руху».

Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин:

1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення;

2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку;

3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність;

4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони;

5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення;

6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність;

7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу;

8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту;

9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

В силу статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 14-1 КУпАП встановлено, що до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів.

За приписами ст. 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

При цьому, суб`єктом правопорушення, передбаченого частиною 1 цієї статті, є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення (момент паркування), а в разі фіксації зазначеного правопорушення в режимі фотозйомки (відеозапису) - відповідальна особа, зазначена у частині 1 статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України.

У відповідності до ст.14-2 КУпАП та відповідно до даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів особою, яка притягнена до адміністративної відповідальності відповідно до постанови серії РАП № 00115952, є саме ОСОБА_4 , адже саме вона є особою, за якою зареєстровано транспортний засіб, та саме вона має право на оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень та звернення за захистом до суду з приводу її притягнення до адміністративної відповідальності відповідно до вищевказаної постанови. Однак, до суду з позовом у даній справі звернувся позивач ОСОБА_1 , який доказів того, що постановою серії РАП №00115952 від 18.11.2022 року порушені його права та інтереси не надав.

Згідно ч. 1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Враховуючи те, що постанова по справі про адміністративне правопорушення, яку у позові позивач просить визнати протиправною та скасувати, відповідачем винесена не у відношенні ОСОБА_1 , а у відношенні ОСОБА_2 , яка стороною по справі не є та нею не заявлялись ніякі позовні вимоги на захист своїх прав, свобод або законних інтересів, позовні вимоги позивача в частині визнання протиправною та скасування постанови серії ІД № 01043885 від 20.09.2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, то з урахуванням встановлених обставин справи, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Також суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги про зобов`язання Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради видалити інформацію про правопорушення у реєстрах обліку правопорушень, зафіксоване 20.09.2022 року за автомобілем КІА державний номер НОМЕР_1 задоволенню не підлягають, оскільки є похідними від основних вимог, в задоволенні яких судом відмовлено.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .

З огляду на результат апеляційного перегляду відсутні підстави для задоволення вимоги позивача про стягнення витрат понесених на правничу допомогу та сплату судового збору.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

В силу ч. 3 ст. 272 КАС України справи, визначені статтею 286 КАС не підлягають оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст. 243, 286, 311 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.05.2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття 11.10.2023 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Повний текст постанови виготовлено 11.10.2023.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя С.В. Білак

суддя О.М. Лукманова