Справа № 160/10455/23
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2023-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Захарчук-Борисенко Н. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Дніпропетровській області, третя особа: ОСОБА_2 про визнання протиправною бездіяльність,-
16.05.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Дніпропетровській області, третя особа: ОСОБА_2 , в якій просить:
В обґрунтування позовних вимог позивачем вказано, що він на прилюдних торгах придбав автомобіль РЕНО ДОКЕР VINVF НОМЕР_2 , який раніше належав ОСОБА_2 . У подальшому, при оформлені документів з`ясувалося, що у базі даних МВС існує запис, який внесений відповідачем ТСЦ №1242 від 14.01.2022 року на підставі ухвали Жовтневого р/с м. Дніпропетровськ у справі №201/3109/20 про обмеження у переоформленні автомобіля. Працівники ТСЦ №1242 повідомили, що запис можливо видалити лише за рішенням адміністративного суду. Позивач наголошує, що у даному випадку наявна протиправна бездіяльність відповідача, яка полягає у тому, що внаслідок зміни обставин та отримання нових документів,відповідач не вживає ніяких дій для приведення документного обліку у відповідність до прав нового власника. Вказане унеможливлює зареєструвати придбане позивачем авто на його ім`я як власника.
Ухвалою від 22.05.2023 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у письмовому провадженні в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
16.06.2023 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому заперечується проти задоволення позовних вимог у повному обсязі. Так, відповідачем акцентовано увагу на тому, що у межах даної справи оскаржується бездіяльність відповідача, яка непідтверджена документально, а причиною звернення до суду слугувала телефонна розмова позивача з працівника відповідача, за наслідками якої була отримана консультація (!). Тож, зважаючи на відсутність письмових доказів звернення позивача з відповідними вимогами та відмови в їх задоволенні відповідачем або відсутності реагування на звернення, то відсутній публічно-правовий спір.
Відповідач вказує, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14.01.2022 року по справі №201/3109/20 забезпечено позов, зокрема шляхом заборони відчуження легкового автомобіля Renault, модель Dokker, н/з НОМЕР_1 та заборони переоформлення будь-яких документів щодо цього транспортного засобу. Вказана ухвала отримана відповідачем та негайно виконана, а саме: внесено відповідну інформацію в Єдиний державний реєстр транспортних засобів. На теперішній час у Єдиному державному реєстрі судових рішень міститься остання актуальна інформація щодо справи №201/3109/20: ухвала від 29.03.2023 року про повернення заяви (клопотання) про скасування заходів забезпечення позову заявнику ОСОБА_1 , оскільки він не є учасником (стороною) по справі, та роз`яснено, що він як власник майна має право звернутись до суду в порядку позовного провадження з позовом про звільнення майна з-під арешту.
Окрім того, долучена позивачем до адміністративного позову постанова про зняття арешту з майна від 22.03.2023 року, винесена державним виконавцем у межах ВП №69845785 з метою припинення розшуку майна боржника в рамках того ж виконавчого провадження, відкритого за виконавчим листом на виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 02.08.2022 року у справі №201/3109/20.Тобто, вказана постанова у межах виконавчого провадження, не відміняє чинність ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14.01.2022 року у справі №201/3109/20 про забезпечення позову шляхом заборони відчуження легкового автомобіля та заборони переоформлення будь-яких документів щодо цього транспортного засобу.
Окремо відповідач звертає увагу на п. 41 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, мотоциклів усіх типів, марок і деталей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів №1388, відповідно до якого забороняється перереєстрація на нового власника та зняття з обліку транспортних засобів, які перебувають в розшуку або щодо яких у Єдиному державному реєстрі транспортних засобів є відомості про накладення арешту або заборону зняття з обліку та/або перереєстрацію на підставі судового рішення чи постанови державного або приватного виконавця.
Отже, відповідачем не порушувались права позивача, бездіяльність по відношенню до нього не вчинялась, так як безпідставне зняття обмежень з транспортних засобів в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів чинним законодавством України не передбачено.
29.06.2023 року позивачем надіслано на електронну адресу суду правову позицію, згідно з якою єдиним способом для того, щоб привести фактичні обставини, які склалися на дату подачі позову до положень законодавства, та захистити право позивача на володіння майном є рішення суду про задоволення позову, що дасть можливість позивачу завершити процес оформлення права власності на придбаний автомобіль.
Разом з тим, копія ухвали від 22.05.2023 року з копією позовної заяви направлялися третій особі за адресою вказаною у позовній заяві поштовим відправленням. Однак, на адресу суду 09.06.2023 року повернулося поштове відправлення з відміткою на конверті "адресат відсутній за вказаною адресою".
Згідно з пунктом 4 частини 6 статті 251 КАС України днем вручення судового рішення є день поставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Відповідно до частини 1 статті 131 КАС України, учасники судового процесу зобов`язані під час провадження у справі повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження), роботи, служби. У разі неповідомлення про зміну адреси, повістка надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.
Частиною 11 статті 126 КАС України передбачено, що у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.
У той же час, до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «за закінченням встановленого строку зберігання», «адресат вибув», «адресат відсутній» і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.
З огляду на викладене, судом вжито необхідні заходи щодо повідомлення третьої особи про відкриття провадження по справі.
Аналогічний висновок міститься в ухвалах Верховного Суду від 24.01.2019 рокуу справі №826/3699/17, від 14.03.2019 року у справі №0940/1233/18, від 28.05.2020 року у справі №215/3308/18.
Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у постанові від 28.01.2021 року у справі № 820/1400/17 зазначив, що до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «за закінченням терміну зберігання», «адресат вибув», «адресат відсутній» і т. п., з врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськ від 14.01.2022 року по справі №201/3109/20 заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задоволено. Зокрема, заборонено відчуження транспортних засобів: причіп, марка ПГМФ, модель 8304-02, н/з НОМЕР_3 ; легковий автомобіль RENAULT, модель DOKKER, н/з НОМЕР_1 , які належать на праві власності ОСОБА_2 , заборонено переоформлення будь-яких документів щодо цих транспортних засобів.
У матеріалах справи наявний Акт від 09.03.2023 року про проведення електронного аукціону (торгів) з реалізації арештованого майна в процедурі виконавчого провадження. Так, Державне підприємство «СЕТАМ» здійснило реалізацію арештованого майна шляхом проведення електронного аукціону (торгів) через веб-сайт у мережі Інтернет. Найменування майна: автомобіль марки RENAULT, модель DOKKER, 2018 року випуску, тип спеціалізований фургон малотонажний В, реєстраційний номер НОМЕР_1 , колір білий, НОМЕР_4 , що раніше належав боржнику ОСОБА_2 . Відповідно до протоколу проведення електронного аукціону №583965 від 06.03.2023 року переможцем аукціону став (учасник 5) ОСОБА_1 . У межах виконавчого провадження переможцю аукціону, ОСОБА_1 , передано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , видане ТСЦ 5142.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськ від 29.03.2023 року по справі №201/3109/20 клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі ОСОБА_3 до ОСОБА_2 стягнення боргу за договором позики, - повернуто заявнику, зважаючи на те, що останній не є учасником (стороною) по справі №201/3109/20, у межах якої він просив скасувати вжиті судом заходи забезпечення позову. При цьому, судом роз`яснено, що він як власник майна має право звернутися до суду в порядку позовного провадження з позовом про звільнення майна з-під арешту.
Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Дніпропетровській області щодо невидалення запису про обтяження автомобіля РЕНО ДОКЕР VIN НОМЕР_6 , р/н НОМЕР_1 , який був внесений 14.01.2022 року, на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпро по справі №201/3109/20, звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частин першої, четвертої статті 34 Закону України від 30.06.1993 № 3353-ХІІ "Про дорожній рух" (далі - Закон №3353-ХІІ) державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, а також відсутності будь-яких обтяжень, у тому числі за даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків.
Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників.
Державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення.
Державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України.
Для автоматизованого обліку транспортних засобів, що використовуються на вулично-дорожній мережі загального користування і підлягають державній або відомчій реєстрації, та відомостей про їх власників та належних користувачів ведеться Єдиний державний реєстр транспортних засобів, держателем якого є Міністерство внутрішніх справ України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 №1388 затверджено Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - Порядок №1388).
Згідно із пунктом 2 Порядку №1388, цей Порядок є обов`язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх. Представники власників транспортних засобів виконують обов`язки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень.
Державна реєстрація транспортних засобів проводиться територіальними органами з надання сервісних послуг МВС (далі - сервісні центри МВС) з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції та технічного стану транспортних засобів установленим вимогам стандартів, правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), використанням транспортних засобів в умовах воєнного і надзвичайного стану, а також для ведення їх обліку та запобіганню вчиненню щодо них протиправних дій.
Державний облік зареєстрованих транспортних засобів передбачає реєстрацію, накопичення, узагальнення, зберігання і передачу інформації про такі засоби та відомостей про їх власників, які вносяться до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, держателем якого є МВС.
Порядок ведення Єдиного державного реєстру затверджується МВС (пункт 3 Порядку №1388).
Пунктом 15 Порядку №1388 установлено, що у разі наявності відомостей про арешт або розшук транспортного засобу його реєстрація не проводиться. Реєстрація транспортного засобу, щодо якого в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна є відомості про обмеження відчуження, проводиться за наявності письмової згоди обтяжувача (заставодержателя), крім випадків переходу права власності на транспортний засіб у порядку спадкування, правонаступництва або виділення частки в спільному майні.
Забороняється перереєстрація на нового власника транспортних засобів, які перебувають в розшуку або щодо яких у Єдиному державному реєстрі транспортних засобів є відомості про накладення арешту або заборону на зняття з обліку та/або перереєстрацію на підставі судового рішення чи постанови державного виконавця (пункт 41 Порядку №1388).
З наведених приписів законодавства вбачається, що всі призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби підлягають державному обліку, який здійснюється територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, зокрема шляхом ведення Єдиного державного реєстру транспортних засобів.
Сам процес державного обліку, що здійснюється територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, як згідно вимог Закону №3353-ХІІ так і згідно приписів Порядку №1388, полягає у процесі реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників.
У межах спірних правовідносин встановлено, що позивач звернувся до ТСЦ № 1248 МВС України у м. Кривий Ріг, для поставки автомобіля на облік.
Вважаючи неактуальними зазначені обмеження, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом про зобов`язання суб`єкта владних повноважень виключити інформацію з наявних баз обліку стосовно накладення обтяження вищевказаного автомобіля.
Між тим, перевіряючи наявність порушеного права позивача у межах спірних правовідносин, суд вважає за необхідне зазначити, що положеннями Кодексу адміністративного судочинства України гарантовано право судового захисту кожній особі, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється суб`єктом владних повноважень.
Проте, в контексті наведених приписів КАС України має значення не лише суб`єктивне уявлення особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту, але обов`язковою умовою здійснення такого захисту судом є наявність відповідного порушення права або законного інтересу особи.
Тому, рішення, дія або бездіяльність суб`єкта владних повноважень може вважатись таким, що порушує права і свободи особи, лише в тому разі, якщо вони є юридично значимими, тобто такими, що мають безпосередній вплив на суб`єктивні права та обов`язки особи.
Разом з тим, з аналізу вищевикладених положень законодавства та відповідних підзаконних актів вбачається, що до повноважень та обов`язків сервісних центрів МВС входить реєстрація, накопичення, узагальнення, зберігання та передача інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників, а також забезпечення внесення до Єдиного державного реєстру МВС інформації про накладення або зняття обмежень щодо транспортних засобів уповноваженими на те органами.
При цьому, суд зазначає, що сервісні центри не створюють інформацію стосовно наявності або відсутності обмежень щодо транспортних засобів, а лише вносять таку інформацію, в разі її надходження від інших органів влади, до Єдиного державного реєстру МВС. Крім того, сервісні центри не мають обов`язку оновлювати інформацію наявну в базах даних без отримання відомостей від уповноважених органів щодо змін в такій інформації.
Враховуючи наведене, суд вважає, що відповідачем не порушено прав позивача у межах спірних правовідносин, так як внесена ним до реєстру інформація щодо обтяження належного позивачу автомобіля отримана у встановленому законом порядку та як наслідок не може ставитись ним під сумнів.
У свою чергу, доказів скасування обтяження на автомобіль до суду не надано.
В той же час судом встановлено, що позивач звертався до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29.03.2023 року по справі № 201/3109/20 клопотання позивача про скасування заходів забезпечення позову повернуто заявнику та роз`яснено, що позивач як власник майна має право звернутися до суду в порядку позовного провадження з позовом про звільнення майна з-під арешту.
Суд зазначає, що без скасування раніше накладених обмежень та направлення такої інформації до відповідача, він не тільки не має права на внесення змін до Єдиного державного реєстру МВС, а й внесення таких змін буде здійснено не у порядку та не у спосіб, передбачений законом, а отже протиправно.
Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог судові витрати відповідно до статті 139 КАС України розподілу не підлягають.
Керуючись ст. 73-77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Дніпропетровській області, третя особа: ОСОБА_2 , про визнання протиправною бездіяльності залишити без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко