Справа № 120/5485/21-а
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

16 жовтня 2023 р. Справа № 120/5485/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заброцької Людмили Олександрівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з Верховного Суду надійшли матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач проходила військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді механіка відділення телекомунікаційних систем центру радіозв`язку у період з 2014 по 2021 рік.

Наказом начальника Головного інформаційно-телекомунікаційного вузла від 01.03.2021 № 9-РС позивачку звільнено з військової служби у запас за підпунктом "б" пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (за станом здоров`я).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02.03.2021 №42 позивачку виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 02.03.2021.

У березні 2021 року позивачка звернулась до відповідача із заявою, в якій просила здійснити нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за 2016-2018 рр.

Листом від 29.04.2021 за № 665/К-13/8 відповідач відмовив у здійсненні таких виплат, посилаючись на відсутність правових підстав для цього.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення, позивачка звернулася з позовом до суду.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 09.08.2021, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11.01.2022, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Разом із тим, постановою Верховного Суду від 21.09.2023 частково задоволено касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 та скасовано рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 09.08.2021 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11.01.2022, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 21.09.2022, підставою для скасування попередніх судових рішень у даній справі стала саме відсутність доказів невиплати позивачці за місцем проходження служби у період з 2016 року по 2018 рік індексації грошового забезпечення за вказаний період, а також доказів відмови військової частини, в якій позивач проходила службу, у нарахуванні та виплаті індексації у вказаний період.

26.09.2023 матеріали справи надійшли на адресу Вінницького окружного адміністративного суду.

Автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено головуючого суддю в справі Заброцьку Людмилу Олександрівну.

Ухвалою суду від 03.10.2022 р. справу прийнято до провадження та вирішено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (в порядку, визначеному ст. 262 КАС України). Цією ж ухвалою запропоновано сторонам подати узагальнюючі письмові пояснення по суті спору, в тому числі з урахуванням висновків суду касаційної інстанції за результатами касаційного перегляду справи та витребувано у ОСОБА_1 інформацію з наданням відповідних доказів щодо місця проходження нею військової служби в період з 2016 по 2018 рік включно (зазначити відповідну військову частину), а також щодо звернення до вказаної військової частини стосовно виплати індексації грошового забезпечення.

31.10.2022 на адресу суду надійшли письмові пояснення представника військової частини НОМЕР_1 , відповідно до яких зазначає, що у спірний період ( з 01 січня 2016 року по 01 березня 2018 року) позивач проходила військову службу в іншому, не підпорядкованому військовій частині НОМЕР_1 , підрозділі, а отже не перебувала на грошовому забезпеченні у військовій частині НОМЕР_1 . Відтак військова частина НОМЕР_1 не здійснювала нарахування та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення у спірний період.

Акцентує увагу на тому, що відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року №260, підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження.

Зарахування на грошове забезпечення військовослужбовців, які прибули у військову частину, оформляються наказом командира військової частини.

ОСОБА_1 було зараховано на грошове забезпечення до військової частини НОМЕР_1 наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 14.02.2019 року, а отже нарахування та виплата грошового забезпечення (у тому числі індексації) позивачу у спірний період здійснювались не військовою частиною НОМЕР_1 , а підрозділом (військовою частиною), у якому ОСОБА_1 проходила військову службу в період з 01 січня 2016 року по 01 березня 2018 року.

Також представник військової частини НОМЕР_1 вважає, що для врегулювання питання нарахування і виплати індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 01 березня 2018 року ОСОБА_1 слід звернутися до підрозділу, в якому вона проходила військову службу в період з 01 січня 2016 року по 01 березня 2018 року, та в якому їй здійснювалось грошове забезпечення за вказаний період.

Окрім того, зазначає, що зарахування військовослужбовців на грошове забезпечення при переміщенні до нового місця служби здійснюється на підставі грошового атестата (за формою, наведеною у додатку 16 до Правил організації фінансового забезпечення військових частин, установ та організацій Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту, затверджених наказом Міністерства оборони України від 22 травня 2017 року № 280).

У грошовому атестаті з попереднього місця служби військовослужбовця відображується грошове забезпечення лише за місяць, в якому військовослужбовець виключений зі списків військової частини.

Отже, військова частина НОМЕР_1 не має інформації щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення, в тому числі індексації за період з 01 січня 2016 року по 01 березня 2018 року.

Відповідно до наданих пояснень представник військової частини НОМЕР_1 просив суд з`ясувати належного відповідача у цій справі.

Ухвалою суду від 03.11.2022 повторно витребувано у ОСОБА_1 інформацію з наданням відповідних доказів щодо місця проходження нею військової служби в період з 2016 по 2018 рік включно (зазначити відповідну військову частину), а також щодо звернення до вказаної військової частини стосовно виплати індексації грошового забезпечення.

09.11.2022 на адресу суду від позивача надійшли пояснення, відповідно до яких зазначає, що вона проходила військову службу на посаді механіка відділення телекомунікаційних систем центру радіозв`язку військової частини НОМЕР_1 .

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 02.03.2021 року №42 посаду здала та була виключена із списків особового складу 02.03.2021 року.

Відповідно до вимог норм чинного законодавства України, на день звільнення, тобто станом на 02.03.2021 року, її повинні були б розрахувати по усім видам забезпечення.

Пунктом 242 Указу Президента України «Про Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» передбачено, що особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням, тобто станом на 02.03.2021 року, її повинні були б розрахувати по усім видам забезпечення.

Однак повного розрахунку вона не отримала, у військовій частині НОМЕР_1 , у якій вона перебувала на грошовому забезпеченні, її в усному порядку повідомили, що кошти для проведення розрахунку зі нею замовлені та відразу після їх надходження на рахунки відповідача зі нею буде проведено усі розрахунки.

Позивачка вважає, що оскільки крайнім місцем проходження військової служби перед її звільненням була військова частина НОМЕР_1 , відтак остання має нарахувати та виплатити їй індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.03.2018.

Ухвалою суду від 10.11.2022 повторно витребувано у ОСОБА_1 інформацію з наданням відповідних доказів щодо місця проходження нею військової служби в період з 01.01.2016 по 01.03.2018 (зазначити відповідну військову частину), а також щодо звернення до вказаної військової частини стосовно виплати індексації грошового забезпечення. Витребувано у ОСОБА_1 інформацію чи проходила вона військову службу у військовій частині НОМЕР_2 та в який саме період. Витребувано у військової частини НОМЕР_1 грошовий атестат ОСОБА_1 з попереднього місця служби, з якого вона прибула до військової частини НОМЕР_1 та була зарахована до списків особового складу частини з 14.02.2019.

30.11.2022 на адресу суду від позивача надійшли письмові пояснення, відповідно до яких на виконання вимог ухвали суду позивач надала фотокопії військового квитка, в якому зазначено про проходження нею військової служби у військовій частині НОМЕР_2 з 26.12.2012 по 13.02.2019, витяг з послужного списку, з якого вбачається, що позивач проходила службу в 346 інформаційно-телекомунікаційному вузлі командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Сухопутних військ Збройних Сил України, як зазначає позивач, це була військова частина НОМЕР_2 , та копію довідки №29/148 від 22.02.2021, з якої видно, що позивач проходила військову службу у військовій частині НОМЕР_2 та додаткову відпустку із збереженням грошового забезпечення не використовувала, грошову компенсацію за невикористані дні відпустки не отримувала.

Ухвалою суду від 08.12.2022 залучено до участі в справі як другого відповідача військову частину НОМЕР_2 . Цією ж ухвалою встановлено військовій частині НОМЕР_2 15-денний строк, з дня отримання даної ухвали, для подання відзиву на позовну заяву в порядку ст. 261 КАС України. При цьому, суд зауважив, що зі всіх матеріалів справи, в тому числі, з письмових пояснень по справі, які надійшли до суду 30.11.2022, вбачається, що позивач не згодна на заміну відповідача і свої вимоги звертає саме до військової частини НОМЕР_1 .

16.03.2023 на адресу суду надійшов відзив військової частини НОМЕР_2 , відповідно до якого представник відповідача позовні вимоги не визнає, та просить відмовити в їх задоволенні. Відповідач стосовно виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.03.2018 зазначає про те, що Військова частина НОМЕР_2 знаходиться на фінансовому забезпеченні військової частини НОМЕР_3 , утримується за рахунок кошторису Міністерства оборони України, є державною організацією, яка фінансується виключно за рахунок коштів державного бюджету, та проводить видатки у відповідності до статті 51 Бюджетного кодексу України на основі наданого кошторису на відповідний рік.

Також зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 затверджений Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі - Порядок №1078).

Згідно з пунктом 1-1 Порядку № 1078 (зі змінами) підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Виходячи зі змісту пункту 4 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці (грошове забезпечення), розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю та матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, що надаються залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії.

Пунктом 5 Порядку №1078 визначено:

У разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків (вказана норма застосовується з 01 січня 2016 року).

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Крім того, зазначає, що пунктом 1 Постанови №1013 передбачено підвищення з 01.12.2015 посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати) працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери та деяких інших працівників. При цьому, підвищення окладів не стосувалось військовослужбовців. Тобто, Постановою №1013 були підвищені оклади майже в усіх галузях бюджетної сфери, окрім окладів у складі грошового забезпечення військовослужбовців. Зміна ж грошового забезпечення військовослужбовців відбулась лише з 01.03.2018 у зв`язку з набранням чинності Постановою №704. Отже, з прийняттям Постанови №1013, якою було змінено порядок проведення індексації, тобто з 01.12.2015 і включно до 01.03.2018, посадові оклади військовослужбовців не змінилися.

Отже, вказаною Постановою №1013 Урядом фактично запропоновано в грудні 2015 року підвищити зарплати працівникам бюджетної сфери за рахунок збільшення посадових окладів (тарифних ставок) та підвищення постійних складових зарплати, з тією метою, щоб з січня 2016 року розпочати обчислювати індекс споживчих цін для проведення індексації.

Тобто, Постановою № 1013 не лише істотно змінено порядок проведення індексації доходів населення, починаючи з 01.12.2015, але й фактично визначено базовий місяць (січень 2016 року), який необхідно враховувати в подальшому для проведення індексації.

Також представник зазначає, що нарахування індексації грошового забезпечення військовослужбовцям, зокрема позивачу, за період з 01.01.2016 по 01.03.2018 належить до дискреційних повноважень відповідача.

Ухвалою суду від 21.03.2023 залучено до участі в справі як співвідповідача військову частину НОМЕР_3 . Встановлено військовій частині НОМЕР_3 15-денний строк, з дня отримання даної ухвали, для подання відзиву на позовну заяву в порядку ст. 261 КАС України.

16.05.2023 на адресу суду надійшов відзив представника військової частини НОМЕР_3 відповідно до якого позов не визнає, та просить залишити без задоволення вимоги позивача. Разом з тим, зі змісту відзиву представника військової частини НОМЕР_3 та доданих до нього матеріалів видно, що в спірний період нарахування та виплата грошового забезпечення військовослужбовцям військової частини НОМЕР_2 , в тому числі і позивачці, здійснювалось військовою частиною НОМЕР_4 , і лише з 01.01.2020 року ( тобто вже не в спірний період ) - військовою частиною НОМЕР_3 , в зв`язку з виключенням військової частини НОМЕР_4 з мережі розпорядників бюджетних коштів та зарахуванням військових частин НОМЕР_2 та НОМЕР_4 на фінансове забезпечення до військової частини НОМЕР_3 . Як доказ того, що в спірний період нарахування та виплата грошового забезпечення військовослужбовцям військової частини НОМЕР_2 , в тому числі і позивачці, здійснювалось військовою частиною НОМЕР_4 , надано картку особового рахунку військовослужбовця ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 18.05.2023 залучено до участі в справі як співвідповідача військову частину НОМЕР_4 . Відповідно до цієї ж ухвали встановлено військовій частині НОМЕР_4 15-денний строк, з дня отримання даної ухвали, для подання відзиву на позовну заяву в порядку ст. 261 КАС України.

14.06.2023 на адресу суду надійшло клопотання представника військової частини НОМЕР_4 про залишення позовної заяви без розгляду. При цьому, представник, посилаючись на п. 11 ч. 9 ст. 171 КАС України зазначає про те, що на адресу військової частини НОМЕР_4 не надходила копія позовної заяви разом з доданими до неї матеріалами.

Разом з тим, надаючи оцінку вказаному клопотанню суд вважає його необґрунтованим, оскільки ч. 11 ст. 171 КАС України встановлює обов`язок позивача надсилати копію позовної заяви з додатками третім особам, у разі вирішення питання їх залучення до участі в справі на стадії відкриття провадження. В той же час, Військова частина НОМЕР_4 залучена до участі в справі в якості співвідповідача на стадії судового розгляду. Крім того, наведена представником відповідача підстава для залишення позовної заяви без розгляду не передбачена нормами Кодексу адміністративного судочинства України. З огляду на викладене, суд відхиляє клопотання представника Військової частини НОМЕР_4 через його безпідставність та необґрунтованість.

При цьому, суд зауважує, що судом було вжито визначених КАС України заходів щодо повідомлення відповідача - Військову частину НОМЕР_4 про розгляд даної справи, направлено копію позовної заяви з додатками та забезпечено реалізацію права на подання відзиву.

19.09.2023 на адресу суду надійшов відзив представника військової частини НОМЕР_4 , відповідно до якого відповідач позов не визнає. Представник Військової частини НОМЕР_4 зазначає, що пунктом 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" (далі - Постанова №1013) визначено, що міністрам, керівникам інших центральних органів виконавчої влади, головам обласних, Київської міської державних адміністрацій та інших державних органів у межах передбачених коштів державного бюджету, місцевих бюджетів та власних коштів вжити заходів для підвищення з 1 грудня 2015 р. розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), перегляду розмірів надбавок, доплат, премій, спрямувавши на зазначені цілі всі виплати, пов`язані з сумою індексації, яка склалась у грудні 2015 р., з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати у сумарному виразі для кожного працівника у грудні 2015 р. перевищив суму індексації, яку йому повинні були виплатити у грудні 2015 року.

Для проведення подальшої індексації заробітної плати обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 року відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078.

Крім того, зазначає, що Постановою №1013 запроваджено єдині підходи при проведенні індексації грошових доходів населення у разі їх підвищення починаючи з грудня 2015 року, зокрема: підвищення грошових доходів населення задіяного в бюджетній сфері з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом за грудень 2015 року; для проведення подальшої індексації доходів обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 року відповідно до Порядку №1078.

Таким чином, відповідно до наведеного та згідно вимог Постанови №1013 і Порядку №1078 грудень 2015 року є місяцем підвищення грошових доходів населення (грошового забезпечення військовослужбовців) випереджаючим шляхом з урахуванням прогнозного рівня інфляції. Відповідно, для проведення подальшої індексації доходів, обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 згідно з Порядком №1078.

Також представник військової частини НОМЕР_4 зазначає, що відповідно до вимог абзацу дев`ятого пункту 5 Порядку №1078 та Додатку 5 до Порядку №1078 для визначення індексу споживчих цін, з метою проведення подальшої індексації позивачу, починаючи з січня 2016 здійснювалось обчислення індексу споживчих цін наростаючим підсумком. Вказане обчислення здійснювалося до перевищення нарахованої суми індексації розміру підвищення доходу (грошового забезпечення) у грудні 2015 року. І оскільки нарахована сума ймовірної індексації протягом січня 2016 року - лютого 2018 року не перевищила розмір підвищення грошового забезпечення випереджаючим шляхом у грудні 2015 року, відповідно не відновилася індексація грошового забезпечення в межах прожиткового мінімуму встановленого для працездатних осіб в цьому періоді.

Тому, з урахуванням вказаного, нарахована індексація позивачу за період з січня 2016 року по лютий 2018 року відповідно до норм та правил, визначених Порядком №1078 становить 0,00 грн. щомісячно.

Також зазначає, що визначення базового місяця нарахування індексації грошового забезпечення входить до дискреційних повноважень Військової частини НОМЕР_4 . Оскільки у даній правовій ситуації індексація не була нарахована та виплачена позивачеві, відтак, питання про те, який базовий місяць буде використаний відповідачем при нарахуванні індексації є передчасним, оскільки у цій частині права позивача ще не порушені.

За таких обставин представник військової частини НОМЕР_4 просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

З`ясувавши доводи сторін, викладені в заявах по суті справи, дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши надані сторонами докази, суд встановив таке.

Позивачка ОСОБА_1 проходила військову службу з 23.11.2012 по 04.02.2019 в 346 інформаційно-телекомунікаційному вузлі командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Сухопутних військ Збройних Сил України ( військова частина НОМЕР_2 ) на посаді механіка відділу (відділення) телекомунікаційних систем передавального радіоцентру ( т. 2 а.с. 40, 41 ).

Військова частина НОМЕР_2 в спірний період ( з 01.01.2016 року по 01.03.2018 року ) знаходилась на фінансовому забезпеченні військової частини НОМЕР_4 , а в період з 01.01.2020 - на фінансовому забезпеченні військової частини НОМЕР_3 , в зв`язку з виключенням військової частини НОМЕР_4 з мережі розпорядників бюджетних коштів та зарахуванням військових частин НОМЕР_2 та НОМЕР_4 на фінансове забезпечення до військової частини НОМЕР_3 ( т. 2 а.с. 64 ).

Відтак, нарахування та виплата грошового забезпечення військовослужбовцям військової частини НОМЕР_2 , в тому числі і позивачці, в спірний період ( з 01.01.2016 року по 01.03.2018 року ) здійснювалось військовою частиною НОМЕР_4 і лише з 01.01.2020 року (тобто вже не в спірний період ) - військовою частиною НОМЕР_3 .

В подальшому ( з 04.02.2019 року ) позивач проходила військову службу в Головному інформаційно-телекомунікаційному вузлі ГЦІ ЗС України на посаді механіка відділення телекомунікаційних систем центру радіозв"язку ( військова частина НОМЕР_1 ).

Так, згідно з копією витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 14 лютого 2019 року № 31 солдата ОСОБА_1 , призначену наказом Першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 04 лютого 2019 року № 19-РС механіком відділення телекомунікаційних систем центру радіозв`язку, ВОС-404256А, яка прибула з військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_1 , з 14 лютого 2019 року зараховано до списків особового складу частини, всіх видів забезпечення, з 14 лютого 2019 року у військовій частині НОМЕР_5 АДРЕСА_2 та харчувати гарячими обідами та надати три доби з 14 лютого 2019 року по 16 лютого 2019 року для прийому справ та посади ( т. 1 а.с. 59).

Наказом начальника Головного інформаційно-телекомунікаційного вузла від 01.03.2021 № 9-РС позивачку звільнено з військової служби у запас за підпунктом "б" пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (за станом здоров`я).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02.03.2021 №42 позивачку виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 02.03.2021 (т. 1 а.с. 42).

У березні 2021 року позивачка звернулась до відповідача ( військової частини НОМЕР_1 ) із заявою, в якій просила здійснити нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за 2016-2018 рр.

Листом від 29.04.2021 за № 665/К-13/8 відповідач ( військова частина НОМЕР_1 ) відмовив у здійсненні таких виплат, посилаючись на відсутність правових підстав для цього (т. 1 а.с. 24-25).

Позивач вважає, що саме військовою частиною НОМЕР_1 ( звідки вона була звільнена з військової служби у запас ) допущено протиправну бездіяльність щодо невиплати їй індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.03.2018, у зв`язку із тим, що вказана військова частина була крайнім місцем служби ОСОБА_1 перед звільненням.

В свою чергу, судом встановлено, що в спірний період (з 01.01.2016 по 01.03.2018) позивач проходила військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , а нарахування та виплата грошового забезпечення військовослужбовцям вказаної військової частини здійснювалось військовою частиною НОМЕР_4 , що підтверджується картками особового рахунку військовослужбовця ОСОБА_1 (т. 2 а.с. 122-124).

Разом з тим, відповідно до наданої картки особового рахунку військовослужбовця ОСОБА_1 судом встановлено, що в період з 01.01.2016 по 01.03.2018 військовою частиною НОМЕР_4 не здійснювалось нарахування та виплата позивачці індексації грошового забезпечення.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, та визначаючись щодо заявлених позовних вимог , суд керується та виходить з такого.

Статтею 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.

Відповідно до частин 1 - 4 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Водночас, правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України врегульовано Законом України "Про індексацію грошових доходів населення".

Статтею 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення (стаття 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення").

Відтак, основною метою індексації грошових доходів населення є забезпечення достатнього життєвого рівня населення України за рахунок відшкодування подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до положень частини 1 статті 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Статтею 6 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" передбачено, що у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

При цьому, в силу вимог статей 18 та 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" індексація доходів населення відноситься до державних соціальних гарантій, які є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17 липня 2003 року затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення.

Згідно з пунктом 2 вказаного Порядку індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу.

Відповідно до пункту 4 цього Порядку індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства (абзац 8 пункту 4 Порядку).

Відтак, індексація доходів громадян, зокрема грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних соціальних гарантій, а проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

З наявних матеріалів справи судом встановлено, що в період проходження позивачкою служби у військовій частині НОМЕР_2 з 23.11.2012 по 04.02.2019 військовою частиною НОМЕР_4 , на фінансовому забезпеченні якої перебувала військова частина НОМЕР_2 , в спірний період з 01.01.2016 року по 01.03.2018 року індексація грошового забезпечення позивача не проводилась та не виплачувалась. Вказане підтверджується карткою особового рахунку військовослужбовця ОСОБА_1 (т. 2 а.с. 122-124).

Відповідно до пункту 1-1 Порядку №1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України від 06 лютого 2003 року № 491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення". Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

При цьому, згідно з пунктом 5 Порядку №1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

Відтак, аналіз вказаних приписів свідчить про те, що підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення, зокрема, посадового окладу особи. У разі підвищення тарифних ставок (окладів) значення індексу у місяці підвищення береться за 1 або 100 %, тобто місяць підвищення вважається базовим і індексація в цьому місяці не проводиться, якщо сума підвищення заробітної плати перевищить суму індексації.

Суд зазначає, що на момент виникнення спірних правовідносин визначення розміру посадових окладів військовослужбовців здійснювалося відповідно до постанови Кабміну України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 07 листопада 2007 року №1294 (надалі - Постанова №1294), якою затверджено нові схеми посадових окладів військовослужбовців.

Відповідно до пункту 13 Постанови №1294 вказана постанова набирає чинності з 01 січня 2008 року.

Відтак, з врахуванням приписів пункту 5 Порядку №1078 саме січень 2008 року є місяцем, в якому відбулося підвищення грошових доходів військовослужбовців та є базовим при проведенні індексації.

В свою чергу, 30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", якою збільшив розмір грошового забезпечення військовослужбовців.

Відповідно до пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 року (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103) ця постанова набирає чинності з 01 березня 2018 року.

Отже, з набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 року (з 01 березня 2018 року), якою змінені (збільшені) розміри грошового забезпечення військовослужбовців, новим базовим місяцем для розрахунку індексації є відповідно березень 2018 року.

Аналогічні висновки викладені у постановах Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2020 року у справі №240/10417/19, від 02 червня 2020 року у справі №120/310/20-а, від 04 грудня 2020 у справі №120/2967/20-а та ряду інших.

За наведених обставин, військовою частиною НОМЕР_4 допущено протиправну бездіяльність щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 з 01.01.2016 року по 01.03.2018 року, а тому наявні підстави для визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.03.2018 року.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачеві індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 01.03.2018 року із застосуванням базового місяця січень 2008 року, суд зазначає наступне.

У відповідності до п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст.1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Аналіз вищенаведеної норми свідчить про безпосередній взаємозв`язок вимоги про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та вимоги про зобов`язання вчинення ним певних дій. Більш того, друга вимога є похідною та залежною від першої. Адже внаслідок визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною, можливим є зобов`язання до вчинення певних дій для відновлення порушених прав та інтересів сторони.

Щодо застосування базового місяця січня 2008 року при обчисленні індексації грошового забезпечення, суд керується такими мотивами.

Порядком №1078 визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, зокрема, згідно п. 4 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Оплата праці (грошове забезпечення) індексується у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків. Приклад обчислення суми індексації грошових доходів громадян наведений у Додатку № 2 вищевказаного Порядку (в редакції на час виникнення спірних правовідносин).

У разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

09.12.2015 року Урядом прийнято постанову №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів", якою п.5 Порядку №1078 викладено в новій редакції:

"5. У разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку".

Отже, починаючи з 09.12.2015 року обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку займає працівник, у тому числі військовослужбовець.

Таким чином, Порядок №1078 пов`язує обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації зі зміною окладів (тарифних ставок), тому базовий місяць індексації грошового забезпечення (заробітної плати) змінюється виключно у разі підвищення посадових окладів (тарифних ставок).

Станом на момент виникнення спірних правовідносин тарифні ставки (оклади) військовослужбовців були підвищені відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 07.11.2007 року № 1294, яка набрала чинності 01.01.2008 року.

В подальшому зміна тарифних ставок (окладів) військовослужбовців відбулась лише з 01.01.2018 року у зв`язку з набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", якою затверджено нову тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

Таким чином, з урахуванням п.5 Порядку №1078, індексація грошового забезпечення позивача за період з 01.01.2016 року по 01.03.2018 року підлягає обчисленню з урахуванням базового місяця, що відповідає місяцю зміни тарифних ставок (окладів) військовослужбовців, тобто, січня 2008 року.

Крім того, суд звертає увагу на те, що повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний і законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Наведені висновки викладені у постановах Верховного Суду, зокрема, від 13.12.2018 у справі № 802/412/17-а, від 11.04.2018 у справі № 806/2208/17, від 09.06.2022 у справі № 600/524/21-а.

В справах з подібними правовідносинами Верховний Суд у своїй практиці вказував на те, що повноваження державних органів стосовно визначення базового місяця індексації грошового забезпечення не є дискреційними, оскільки законодавцем установлено один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень - проведення індексації грошових доходів у разі перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, встановленого в розмірі 103 відсотки.

Зазначені висновки Верховний Суд виклав у постановах від 29.11.2021 у справі № 120/313/20-а, від 26.01.2022 у справі № 400/1118/21, від 20.04.2022 у справі № 420/3593/20, від 09.06.2022 у справі № 600/524/21-а.

Зокрема, у постановах, прийнятих у справах № 400/1118/21 і №420/3593/20, Верховний Суд указав, що для визначення базового місяця для проведення індексації доходів необхідно обрати місяць, у якому заробітна плата працівника зросла за рахунок її постійних складових.

Одночасно з цим, Суд зазначив, що підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення посадових окладів особи. Тобто, початок відліку для обчислення індексу споживчих цін є місяць підвищення посадового окладу. З цього місяця значення індексу споживчих цін приймають за 1 або 100 відсотків, а приріст індексу розраховується з наступного місяця. Водночас нарахування індексації проводиться в місяці, наступному за місяцем, у якому був офіційно опублікований індекс інфляції.

Зрештою на основі аналізу наведених норм Суд дійшов висновку, що місяць, у якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових), є базовим при проведенні індексації.

Правовідносини у наведених справах і у цій справі є подібними, а відтак указаний висновок є релевантним до цієї справи.

Суд зазначає, що згідно з ч. 5 ст. 55 Конституції України кожному гарантується захист своїх прав, свобод та інтересів від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.

Частиною 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Під ефективним засобом (способом) судового захисту слід розуміти такий, що призводить до бажаних наслідків, дає найбільший ефект для відновлення юридичного становища особи, яке існувало до порушення її прав чи законних інтересів. Тому ефективний спосіб захисту має забезпечити поновлення порушеного права.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження».

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 05.04.2005 року у справі «Афанасьєв проти України» (заява № 38722/02) засіб захисту повинен бути «ефективним», як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Конституційний Суд України у рішенні від 30.01.2003 року № 3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9).

З огляду на викладене, суд доходить висновку про те, що вирішення питання щодо визначення базового місяця, який належить застосувати при обчисленні індексу споживчих цін для розрахунку грошового забезпечення позивача за період з 01.01.2016 року по 01.03.2018 року сприятиме досягненню мети правосуддя та цілей ефективного захисту судом порушеного права позивача.

Вказаний висновок відповідає правовій позиції і підходу, який застосував Верховний Суд у постанові від 12.05.2022 року у справі № 580/3335/21.

Разом з тим, зі змісту відзиву представника військової частини НОМЕР_3 та доданих до нього матеріалів видно, що в спірний період нарахування та виплата грошового забезпечення військовослужбовцям військової частини НОМЕР_2 , в тому числі і позивачці, здійснювалось військовою частиною НОМЕР_4 , що підтверджується карткою особового рахунку військовослужбовця ОСОБА_1 і лише з 01.01.2020 року ( тобто вже не в спірний період ) - військовою частиною НОМЕР_3 , в зв`язку з виключенням військової частини НОМЕР_4 з мережі розпорядників бюджетних коштів та зарахуванням військових частин НОМЕР_2 та НОМЕР_4 на фінансове забезпечення до військової частини НОМЕР_3 .

Отже, станом на момент вирішення цієї справи по суті та прийняття рішення військова частина НОМЕР_4 виключена з мережі розпорядників бюджетних коштів та зарахована на фінансове забезпечення до військової частини НОМЕР_3 .

Таким чином, з метою забезпечення ефективного способу захисту позивача та виконання судового рішення, суд доходить висновку про необхідність зобов`язання військової частини НОМЕР_3 , як розпорядника бюджетних коштів військової частини НОМЕР_4 , зобов`язати нарахувати та виплатити позивачеві індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 01.03.2018 року включно із застосуванням базового місяця січень 2008 року, відповідно до вимог Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", Порядку проведення індексації грошових доходів населення №1078.

При цьому суд констатує, що саме військова частина НОМЕР_4 допустила протиправну бездіяльність щодо не нарахування та не виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.03.2018, відтак є належним відповідачем у цій справі згідно ст. 48 Кодексу адміністративного судочинства України.

В той же час, у зв`язку із відсутністю станом на час прийняття рішення в справі у військової частини НОМЕР_4 повноважень розпорядника бюджетних коштів, остання буде позбавлена можливості виконати дане рішення суду та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.03.2018. Відтак, в зобов`язальній частині цього рішення належним відповідачем є військова частина НОМЕР_3 , як розпорядник бюджетних коштів військової частини НОМЕР_4 ( починаючи з 01.01.2020 та станом на час прийняття рішення в справі ).

Щодо доводів позивача про те, що обов`язок щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.03.2018 лежить на військовій частині НОМЕР_1 , оскільки саме ця військова частина була крайнім місцем проходження служби перед звільнення позивача, то суд зазначає наступне.

Відповідно до абз. 3 п. 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

Аналіз процитованої норми свідчить про те, що військовослужбовець, звільнений з військової служби на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути розрахований за усіма видами грошового забезпечення за період проходження військової служби у цій військовій частині. Тобто, на момент виключення зі списків особового складу військовій частині НОМЕР_1 позивач повинна була бути розрахованою за всіма видами грошового забезпечення, які належали їй під час проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 .

В той же час, на момент виникнення права позивача на нарахування та виплату індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 по 01.03.2018 остання проходила службу у військовій частині НОМЕР_2 , яка на той момент перебувала на фінансовому забезпеченні військової частини НОМЕР_4 .

Разом з тим, враховуючи те, що станом на даний час військова частина НОМЕР_4 виключена з мережі розпорядників бюджетних коштів та зарахована на фінансове забезпечення до військової частини НОМЕР_3 , відтак, суд вкотре наголошує, що обов`язок щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 по 01.03.2018 покладено на військову частину НОМЕР_3 , як розпорядника бюджетних коштів військової частини НОМЕР_6 , в свою чергу у військової частини НОМЕР_1 такий обов`язок відсутній.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення даного позову відповідно до вищенаведених мотивів та підстав.

Підстави для відшкодування судових витрат не вирішується, оскільки відсутні докази понесення таких сторонами.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_4 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.03.2018 року.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_3 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.03.2018 року, враховуючи базовий місяць січень 2008 року.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_7 ).

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_8 );

Військова частина НОМЕР_2 ( АДРЕСА_5 , код ЄДРПОУ НОМЕР_9 );

Військова частина НОМЕР_3 ( АДРЕСА_5 , код ЄДРПОУ НОМЕР_10 );

Військова частина НОМЕР_4 ( АДРЕСА_5 , код ЄДРПОУ НОМЕР_11 ).

Суддя Заброцька Людмила Олександрівна