Справа № 560/14443/23
Суддя: Драновський Я.В.
Дата ухвалення: 2023-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

13 жовтня 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Драновського Я.В. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві , Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просить:

- визнати неправомірними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо призначення позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 60 % суддівської винагороди, без урахування стажу роботи на посадах судді - 1 місяць 14 днів, стажу роботи на посадах помічника та старшого помічника прокурора - 4 роки 4 місяці 3 дні, стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності), що надавав право для призначення на посаду судді -11 місяців 25 днів;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати до стажу роботи судді, який визначений Законом України «Про судоустрій і статус суддів» і надає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці стаж роботи на посадах судді - 1 місяць 14 днів, стаж роботи на посадах помічника та старшого помічника прокурора - 4 роки 4 місяці 3 дні, стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), що надавав право для призначення на посаду судді - 11 місяців 25 днів.

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити позивачу щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 72% суддівської винагороди з 20 липня 2023 року та здійснити перерахунок і виплатити заборгованість по щомісячному довічному грошовому утриманню.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 60% суддівської винагороди. Однак до стажу роботи, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання протиправно не зараховано ще: стаж роботи на посадах судді - 1 місяць 14 днів; стаж роботи на посадах помічника та старшого помічника прокурора - 4 роки 4 місяці 3 дні; стаж (довід) роботи (професійної діяльності), що надавав право для призначення на посаду судді - 11 місяців 25 днів.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якій просив у задоволенні позову відмовити. Вказав, що зарахування іншої діяльності до стажу роботи на посаді судді Законом України "Про судоустрій та статус суддів" не передбачено.

Також Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві подало клопотання про залучення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області у якості співвідповідача.

Ухвалою суду залучено до участі у справі №560/14443/23 у якості другого відповідача: Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Від Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказує, що позивач перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в м. Києві, а в задоволенні позовних просить відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м.Києві.

20.07.2023 позивачем було подано до пенсійного органу заяву про призначення/перерахунок щомісячного довічного грошового утримання.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві (Голосіївський район) № 50 від 28.07.2023 про перерахунок пенсії з 20.07.2023 призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 60% суддівської винагороди з урахуванням стажу на посаді судді - 25 років 6 місяців 29 днів.

07.08.2023 позивач звернувся з заявою до пенсійного органу щодо правильності обчислення довічного грошового утримання судді у відставці, на що отримав відповідь (роз`яснення), оформлену листом від 17.08.2023, якою його заява залишена без задоволення.

Вважаючи протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві при призначенні і нарахуванні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 60% суддівської винагороди, у зв`язку з не врахуванням до стажу роботи, що дає право на відставку судді та призначення щомісячного довічного грошового утримання судді: стажу роботи на посадах судді (1 місяць 14 днів); стажу роботи на посадах помічника та старшого помічника прокурора (4 роки 4 місяці 3 дні); стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності), що надавав право для призначення на посаду судді (11 місяців 25 днів), позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII (який набрав чинність 30.09.2016) судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання (ч.1).

У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання (ч.4).

Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України (ч.5).

Частина 3 вищезазначеної статті передбачає, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Спірним у цій справі є тривалість стажу для обчислення відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідачем обчислено щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 60% суддівської винагороди, виходячи з 25 років 8 місяців 12 днів суддівського стажу позивача.

Позивач вказує, що тривалість стажу має становити 31 рік 10 днів.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 Закону №1402-VIII до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Судом встановлено, що відповідачем протиправно визначено стаж роботи позивача на посадах судді - 25 років 6 місяців 29 днів, оскільки цей стаж становить 25 років 8 місяців 12 днів, що підтверджується трудовою книжкою позивача, рішенням Вищої ради правосуддя №721/0/15-23 від 18.07.2023 та розрахунком стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, складеного 19.07.2023 Шостим апеляційним адміністративним судом. Відповідно не враховано стаж 1 місяць 14 днів на посадах судді.

Також абзацом 4 п. 34 розділу XII Прикінцеві та перехідні положення вказаного Закону визначено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

На момент призначення позивача на посаду судді питання визначення стажу, який дає право на відставку, регулювалося ч. 4 ст. 43 Закону України "Про статус суддів" №2862-XII від 15.12.1992 (далі - Закон №2862-ХІІ), який регламентував, зокрема, визначення стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання та указом Президента України "Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів" №584/95 від 10.07.1995.

Частиною першою статті 43 Закону №2862-ХІІ встановлювалось, зокрема, що кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов`язків за власним бажанням або у зв`язку із закінченням строку повноважень.

При цьому частина четверта статті 43 Закону №2862-ХІІ, яка набрала чинності 6 квітня 1994 року, визначала, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

З записів трудової книжки позивача видно, що у період з 2 листопада 1992 року по 5 березня 1997 року (4 роки 4 місяці 3 дні) позивач проходив службу в органах прокуратури на посадах помічника та старшого помічника прокурора міста Хмельницького. Це ж підтверджується рішенням Вищої ради правосуддя №721/0/15-23 від 18.07.2023 та розрахунком стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, складеного 19.07.2023 Шостим апеляційним адміністративним судом.

Згідно з ст.56 Закону України "Про прокуратуру" від 5 листопада 1991 року №1789- XII (у редакціях, чинних на час обіймання позивачем посад помічника, старшого помічника прокурора міста Хмельницького та на день призначення суддею) під поняттям "прокурор" у статті 8, частині четвертій статті 9, частинах першій, другій, третій статті 12, частині першій статті 20, статтях 34, 35, 36, 44, 45, частинах першій, четвертій і шостій статті 46, частині першій статті 46-1, частині першій статті 47, статтях 48, 49, 50, 50-1, частині п`ятій статті 52 і статті 55 цього Закону розумілись, у тому числі, старший помічник і помічник прокурора. Зазначеними статтями цього Закону визначалися як повноваження прокурорів при здійсненні загального нагляду, нагляду за додержанням законів у місцях застосування заходів примусового характеру, участі в розгляді справ у судах, так і вимоги до осіб для призначення на посади прокурорів, присвоєння прокурорам класних чинів, їх заохочення та відповідальність, матеріальне і соціальне забезпечення, правовий, соціальний захист, пенсійне забезпечення тощо.

За таких обставин пенсійний орган протиправно до стажу роботи позивача, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання не зарахував час роботи позивача на посадах помічника та старшого помічника прокурора міста Хмельницького у період із 2 листопада 1992 року по 5 березня 1997 року, а саме 4 роки 4 місяці 3 дні.

Крім того, Законом України від 12 липня 2018 року № 2509-VІІІ "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у зв`язку з прийняттям Закону України "Про Вищий антикорупційний суд", який набрав чинності 5 серпня 2018 року, статтю 137 Закону №1402-VIII доповнено частиною другою такого змісту: "2. До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді". У зв`язку з цим з врахуванням абзацу 4 пункту 34 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VШ з набранням чинності Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у зв`язку з прийняттям Закону України "Про Вищий антикорупційний суд", яким внесено зміни до статті 137 Закону №1402-VIII, суддям додатково до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку, підлягає зарахуванню стаж (досвід) роботи, вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Така ж правова позиція покладена в рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22 листопада 2018 року, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2019 року у справі №9901/805/18. Зокрема, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що частину 2 статті 137 Закону №1402-VІІІ (у редакції, яка діє з 5 серпня 2018 року) потрібно тлумачити таким чином, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) судді у сфері права, який вимагається законом як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення, оскільки вказана норма закону призвела до покращення правового становища суддів, надавши можливість зараховувати до стажу роботи на посаді судді їхній стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) у сфері права тривалістю, яка вимагалася законом для призначення на посаду судді станом на дату призначення їх на посаду.

Окрім цього, відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 8 жовтня 2020 року у справі №9901/537/19, положення частини другої статті 137 Закону №1402-VІІІ означає, що до стажу роботи на посаді судді і прирівняних до нього стажів роботи (абзац четвертий пункту 34 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VІІІ) додається (може додаватися) ще один вид (чи види) роботи (професійної діяльності), який раніше не охоплювався поняттям стажу роботи на посаді судді. Під цим стажем у вимірі чинного законодавчого визначення поняття "стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді" потрібно розуміти за якісними властивостями вид (види) певної роботи (професійної діяльності) в галузі права, який відрізняється від суддівської і прирівняної до неї роботи та мас часові (кількісні) межі (строк роботи).

Відповідно на час призначення позивача суддею арбітражного суду Хмельницької області вимоги до осіб для зайнята посади судді арбітражного суду встановлювались Законом України від 4 червня 1991 року №1142-ХІІ "Про арбітражний суд". Зокрема, стаття 22 цього Закону встановлювала, що право на зайняття посади судді арбітражного суду Автономної Республіки Крим, арбітражних судів областей, міст Києва та Севастополя має громадянин України, який досяг на день призначення 25 років, має вищу юридичну освіту і стаж роботи за спеціальністю не менше п`яти років.

Відповідно до наявних у трудовій книжці записів на день призначення суддею позивача стаж його роботи за спеціальністю ("Правознавство") після отримання вищої юридичної освіти (із 7 липня 1992 року) становив більше п`яти років, а саме 5 років 3 місяці 28 днів, з яких 4 роки 4 місяці 3 дні на посадах, прирівняних до посади прокурора. Зазначене враховано рішенням Вищої ради правосуддя №721/0/15-23 від 18.07.2023 та розрахунком стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, складеного 19.07.2023 Шостим апеляційним адміністративним судом. Зокрема, ВРП до стажу роботи позивача на посаді судді на підставі ч.2 статті 137 Закону №1402-VІІІ зарахувало додатково стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначалась Законом України від 4 червня 1991 року №1142-ХІІ "Про арбітражний суд" та надавала право для призначення на посаду судді, тривалістю 11 місяців 25 днів.

Отже, дії пенсійного органу щодо відмови у зарахуванні позивачу до стажу судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, стажу роботи на посадах судді - 1 місяць 14 днів; стажу роботи на посадах помічника та старшого помічника прокурора - 4 роки 4 місяці 3 дні; стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності), що надавав право для призначення на посаду судді - 11 місяців 25 днів, є протиправними.

Як наслідок, слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві зарахувати позивачу до стажу судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, вказані вище періоди роботи.

Стаж позивача, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, враховуючи вказані періоди (які сумарно складають більше 5 років та 5 місяців) та обчислений відповідачем стаж у 25 років 6 місяців 29 днів, становить більше 31 року.

Враховуючи положення частини третьої статті 142 Закону №1402-VIII та обрахований згідно вимог законодавства стаж позивача (більше 31 року), щомісячне довічне грошове утримання позивача має розраховуватися, виходячи з 72% суддівської винагороди судді: (50% + 22% (11*2%).

Таким чином, слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві здійснити з 20.07.2023 перерахунок та виплату довічного грошового утримання позивачу як судді у відставці (з урахуванням раніше виплачених сум), виходячи з 72% суддівської винагороди судді.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо не зарахування ОСОБА_1 до стажу судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, стажу роботи на посадах судді - 1 місяць 14 днів; стажу роботи на посадах помічника та старшого помічника прокурора - 4 роки 4 місяці 3 дні; стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності), що надавав право для призначення на посаду судді - 11 місяців 25 днів.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати ОСОБА_1 до стажу судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, стаж роботи на посадах судді - 1 місяць 14 днів; стаж роботи на посадах помічника та старшого помічника прокурора - 4 роки 4 місяці 3 дні; стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), що надавав право для призначення на посаду судді - 11 місяців 25 днів.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити ОСОБА_1 з 20.07.2023 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи із 72% суддівської винагороди судді, з урахуванням раніше проведених виплат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ, 04053 , код ЄДРПОУ - 42098368) Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10, м. Хмельницький, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, 29013 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя Я.В. Драновський