Справа № 260/3806/22
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2023-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2023 рокуЛьвівСправа № 260/3806/22 пров. № А/857/6684/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р. Й.,

суддів Гуляка В. В.,

Ільчишин Н. В.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Мукачівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2023 року (ухвалене у м. Ужгороді суддею Гебешем С. А.) у справі № 260/3806/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Мукачівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправним і скасування наказу,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просив:

- визнати протиправними та незаконними дії та скасувати наказ № 572 від 26.09.2022 року начальника Мукачівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі також - ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідач) (з основної діяльності) «Про завершення службового розслідування» щодо притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що оскаржуваний наказ є незаконним, факти викладені в ньому є необґрунтованими, безпідставними та не відповідають дійсності. Зазначав, що відповідно до направлення № 1488/6 від 27.07.2022 в період з 02.08.2022 його направлено на військово-лікарську комісію про встановлення ступеню придатності до військової служби начальником Закарпатського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, де проходив ВЛК по 30.08.2022, після чого приступив до військової служби. Про наявність листа командира військової частини № НОМЕР_1 полковника медичної частини ОСОБА_2 за № 1976 від 29.08.2022, згідно якого вказано, що ухилився з 02.08.2022 від проходження ВЛК і 26.08.2022 знято з проходження з ВЛК стало відомо лише 31.08.2022 із наказу № 505 щодо проведення відносно нього службового розслідування за фактом ухилення від проходження ВЛК. Вказує на те, що проходив медичне обстеження у військовій частині № НОМЕР_1 в період до 30.08.2022. За весь час проходження медичного огляду про встановлення придатності до військової служби виконувалися всі рекомендації військових лікарів у відповідності до положень про проходження військово-лікарської комісії: здача аналізів, МРТ, УЗ додаткові обстеження, тощо, про що свідчать записи лікарів та їх заключення в медичній книжці.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2023 року позов задоволено.

Не погодившись із зазначеним рішенням, його оскаржив ІНФОРМАЦІЯ_1 , який вважає, що рішення суду першої інстанції є необґрунтоване та підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального і процесуального права. Тому просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що 29.08.2022 до 2-го відділу Мукачівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки надійшла довідка від командира військової частини № НОМЕР_1 полковника медичної служби Я. Бекера від 29.08.2022 № 1976 про те, що молодший сержант ОСОБА_1 02.08.2022 був зареєстрований у військовій частині № НОМЕР_1 для проходження медичного огляду військово-лікарською комісією, проте з того часу ухиляється від призначення обстежень, що унеможливлює прийняття ВЛК відповідної постанови, з ув`язку з чим 26.08.2022 проходження ним медичного огляду було припинено, після чого цей військовослужбовець повинен був прибути до місця проходження військової служби. Тобто документ, який свідчить про невиконання позивачем наказу командира. Зазначає, що пояснень щодо причин які стали підставою для припинення 26.08.2022 проходження ним медичного огляду не надав. Вважає, що такими діями ОСОБА_1 порушив норми Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України тому на нього накладено дисциплінарне стягнення у виді догани.

Оскільки ця справа відноситься до справ незначної складності та відсутні клопотання від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, то колегія суддів вважає можливим розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, відповідно частини першої статті 311 КАС України.

Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України у зв`язку з розглядом справи у письмовому провадженні фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити з таких підстав.

Як встановлено судом, на підставі направлення на військово-лікарську комісію з метою визначення ступеню придатності до військової служби від 27.07.2022 № 1488/6 молодший сержант ОСОБА_1 02.08.2022 вибув на лікування та проходження ВЛК до військової частини № НОМЕР_1 в м. Мукачево Закарпатської області, що підтверджується витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 01.08.2022 року № 203 (а. с. 33).

29.08.2022 до 2-го відділу Мукачівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки надійшла довідка від командира військової частини № НОМЕР_1 полковника медичної служби Я. Бекера від 29.08.2022 № 1976 про те, що молодший сержант ОСОБА_1 02.08.2022 був зареєстрований у військовій частині № НОМЕР_1 для проходження медичного огляду військово-лікарською комісією (ВЛК), проте з того часу ухиляється від призначення обстежень, що унеможливлює прийняття ВЛК відповідної постанови, у зв`язку з чим 26.08.2022 проходження ним медичного огляду було припинено, після чого цей військовослужбовець повинен був прибути до місця проходження військової служби (а. с. 134).

30.08.2022 молодший сержант ОСОБА_1 , згідно листа від командира військової частини № НОМЕР_1 полковника медичної служби ОСОБА_2 від 29.08.2022 № 1976, повинен був прибути до місця проходження військової служби, однак, продовжив відвідування лікарів у військовій частині № НОМЕР_1 .

Відповідач вказує на те, що 31.08.2022 молодший сержант ОСОБА_1 прибув до місця проходження військової служби, проте відповідної постанови про проходження військово-лікарської комісії не надав.

Начальник Мукачівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки 31 серпня 2022 року виніс наказ №505 «Про призначення службового розслідування».

26.09.2022 начальник Мукачівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки виніс наказ №572 «Про завершення службового розслідування» (а. с. 141).

З цього наказу видно, що своїми діями командир 3 відділення 3 взводу роти охорони другого відділу Мукачівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки молодший сержант ОСОБА_1 не виконав наказ начальника Мукачівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо проходження військово-лікарської комісії, чим порушив військову дисципліну, імперативні вимоги статей 11, 12, 30, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статі 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

У діях командира 3 відділення 3 взводу роти охорони другого відділу Мукачівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки молодшого сержанта ОСОБА_1 є ознаки адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачене ст. 172-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення «Відмова від виконання законних вимог командира (начальника)».

Не погодившись з цим наказом, позивач звернувся до суду з позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції мотивував його тим, що відповідач дійшов хибного висновку, що позивач відмовлявся від виконання законних вимог командира (начальника), оскільки проходження військово-лікарської комісії позивачем підтверджується відповідними записами у його медичній книжці та медичній картці. Вважав, що відповідач не довів правомірності оскарженого наказу про завершення службового розслідування, а позовні вимоги підтвердженні належними та допустимими доказами.

Проте, колегія суддів апеляційного суду вважає такі висновки суду першої інстанції помилковими, виходячи з таких підстав.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог статей 1, 2 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Згідно статті 4 Дисциплінарного статуту військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Статтею 45 Дисциплінарного статуту встановлено, що у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Згідно вимог статті 68 Дисциплінарного статуту на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) попередження про неповну службову відповідність; д) пониження в посаді; е) пониження військового звання на один ступінь; є) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю; ж) позбавлення військового звання.

Порядок накладення дисциплінарних стягнень визначений статтями 83-95 Дисциплінарного статуту.

Статтею 83 Дисциплінарного статуту визначено, що на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Під час оголошення дисциплінарного стягнення до відома військовослужбовця доводять, в чому полягає порушення ним військової дисципліни чи громадського порядку (стаття 98 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до статті 84 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Усі військовослужбовці мають право надсилати письмові звернення або особисто звертатися до посадових осіб, органів військового управління, органів управління Служби правопорядку, органів досудового розслідування та інших державних органів у разі: незаконних рішень, дій (бездіяльності) щодо них командирів чи інших військовослужбовців, порушення їх прав, законних інтересів та свобод; незаконного покладення на них обов`язків або незаконного притягнення до відповідальності (Стаття 110 Дисциплінарного статуту).

Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України встановлюється наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях - центральними органами виконавчої влади, яким вони підпорядковані.

Наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608 затверджено Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України (далі - Порядок № 608).

Порядок визначає механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України (далі - Збройні Сили), а також військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовослужбовці), які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або допустили правопорушення під час проходження ними зборів (пункт 1 Порядку).

Пунктом 2 Порядку № 608 передбачено, що службове розслідування - комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.

Положеннями пунктів 1,3 розділу II Порядку № 608 передбачено, що службове розслідування призначається у разі: невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення чи заподіяло матеріальну або моральну шкоду; невиконання або неналежного виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини або на стан виконання покладених на Збройні Сили завдань.

Службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення.

Пунктами 1,3 розділу III Порядку № 608 передбачено, що рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення. Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), у якому зазначаються підстава, обґрунтування або мета призначення службового розслідування, особа, стосовно якої воно проводиться, строк проведення службового розслідування, а також визначаються посадова (службова) особа, якій доручено його проведення, або голова та члени комісії з проведення службового розслідування, (далі - особи, які проводять службове розслідування).

Так, аналізуючи наведені норми, суд вказує на те, що наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинен, містити обставини вчинення допущеного військовослужбовцем проступку, підстави прийняття рішення про притягнення його до дисциплінарної відповідальності із обґрунтуванням обрання певного виду стягнення, який застосовується до порушника, з урахуванням передбачених у Дисциплінарному статуті Збройних Сил України обставин.

Як видно з оскаржуваного наказу, підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності є встановлення відповідачем фактів під час службового розслідування, проведеного на підставі наказу за № 505 від 31.08.2022, згідно якого 02.08.2022 останній зареєструвався у військовій частині № НОМЕР_1 для проходження медичного огляду військово-лікарською комісією, проте з того часу ухилився від призначення обстежень, що унеможливлювало прийняття військово-лікарською комісією відповідної постанови, у зв`язку з чим 26.08.2022 проходження мною медичного огляду було припинено.

В особистих поясненнях від 16.09.2022, наданих під час службового розслідування, позивач зазначив: «У відповідності до направлення на військово-лікарську комісію з метою визначення ступеню придатності до військової служби за № 148816 від 27.07.2022 р, я прибув до військової частини № НОМЕР_1 02.08.2022 вх 1557. Того ж дня я почав проходити ВЛК до 30.08.2022 включно, про що підтверджується записами та направленнями на обстеження, додаткові обстеження лікарів в медичній книжці медичного огляду, копії якої додаються. Я жодного разу не вчиняв правопорушень в період з 02.08.2022 по 30.08.2022 включно. Після закінчення проходження ВЛК 30.08.2022, мною були подані документи до канцелярії ВЧ № НОМЕР_1 . 31.08.2022 я приступив до несення служби».

Суд зазначає, що молодший сержант ОСОБА_1 додатково надав копії результатів лабораторних досліджень та медичної карти з відповідними записами та відмітками лікарів, згідно яких відбувалося проходження ВЛК, про які останній згадував в особистих поясненнях.

Із картки обстеження та медичного огляду молодшого сержанта ОСОБА_1 видно, що такий пройшов таких спеціалістів:

02.08.2022 - офтальмолог;

02.08.2022 - стоматолог;

03.08.2022 - отримання результатів лабораторних досліджень;

04.08.2022 - дерматовенеролог;

04.08.2022 - флюорографія;

05.08.2022 - відмітки відсутні (зі слів ОСОБА_1 - була велика черга у ЛОРа);

08.08.2022 - відмітка відсутня (зі слів ОСОБА_1 - була велика черга у ЛОРа, однак пройдено УЗД правого колінного суглоба зроблена в медичному центрі MedFamily м. Мукачево;

09.08.2022 - відмітка відсутня (зі слів ОСОБА_1 - відвідано ЛОРа, який надав направлення на аудіограму в м. Ужгород);

10.08.2022 - проведення аудіограми в м. Ужгород (за направленням ЛОРа);

11.08.2022 - травматолог, психіатр;

12.08.2022 - рентген колін за направленням травматолога;

12.08.2022 - ЛОР;

15.08 .2022 - відмітки відсутні (зі слів ОСОБА_1 - була велика черга до хірурга;

16.08.2022 - хірург;

16.08.2022 - відмітка про результати рентгенівського дослідження колін для травматолога;

17.08.2022 - відмітки відсутні;

18.08.2022 - приймальне відділення з приводу стану здоров`я (піднявся тиск);

19.08.2022 - відмітки відсутні (зі слів ОСОБА_1 - їздив в м. Ужгород для проходження МРТ, але не пройшов, бо не було вільного місця);

22.08.2022 - МРТ пройдене у м. Ужгород;

23.08.2022 - невролог;

24.08.2022 - відмітки відсутні (зі слів ОСОБА_1 - травматолог приїхав пізно і не встиг прийняти всіх з черги);

25.08.2022 - невропатолог;

26.08.2022 - травматолог;

26.08.2022 - терапевт.

Після зняття із ВЛК позивачем також було здійснено дослідження крові біохімічне, УЗД серця, ЕХО (29.08.2022) та отримано результати аналізів, ВЕМ, пройдено повторно травматолога (30.08.2022).

Відповідач вказує на те, що молодший сержант ОСОБА_1 не зміг документально підтвердити своє перебування на ВЛК - 05.08.2022, 09.08.2022, 15.08.2022, 17.08.2022, 19.08.2022 та 24.08.2022. Причину відвідування лікарів на ВЛК після припинення BJIK, він теж не пояснив. Пояснень щодо причин, які стали підставою для припинення 26.08.2022 проходження ним медичного огляду, згідно довідки від командира військової частини № НОМЕР_1 полковника медичної служби Я. Бекера №1976 від 29.08.2022, не надав, що і стало підставою винесення оскаржуваного наказу.

Колегія суддів вважає, що обставини, які стали підставою для винесення оскаржуваного наказу, є достатніми для прийняття цього наказу та підтверджуються матеріалами справи.

Відповідно до приписів частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статі 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно статі 79 КАС України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Невід`ємною умовою встановлення істини у справі є внутрішнє переконання судді, засноване на дослідженні доказів: безпосередньому - шляхом особистого дослідження доказів; всебічному - через оцінку всіх належних, допустимих, достатніх і достовірних доказів у справі; повному - через оцінку потрібного та достатнього кількісного виміру доказів із метою формулювання однозначної позиції про обставини, які підлягають встановленню при розгляді та вирішенні адміністративної справи; об`єктивному - шляхом неупередженої, безсторонньої оцінки доказів у справі.

Оцінка доказів за внутрішнім переконанням полягає у тому, що їх достовірність та доказову силу встановлює безпосередньо суд, який розглядає справу.

З метою дотримання вимог статті 2 КАС України надання належної оцінки рішенню суб`єкта владних повноважень, при вирішенні питання щодо правомірності оскаржуваного рішення, суд повинен враховувати ті обставини, які стали підставою для прийняття цього рішення.

Враховуючи наведене та оцінюючи правомірність наказу начальника Мукачівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки «Про завершення службового розслідування» № 572 від 26.09.2022 щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача, колегія суддів дійшла висновку, що такий прийнятий у контексті законодавчо визначених для цього підстав, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, містить обставини вчинення допущеного військовослужбовцем проступку, підстави прийняття рішення про притягнення його до дисциплінарної відповідальності із обґрунтуванням обрання певного виду стягнення, який застосовується до порушника, з урахуванням передбачених у Дисциплінарному статуті Збройних Сил України обставин, а тому відсутні підстави для його скасування.

Решта доводів апеляційної скарги на законність судового рішення не впливають, тому відсутні підстави для їх детального аналізу.

Відтак, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, що має наслідком скасування рішення суду першої інстанції та прийняття постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Згідно зі статтею 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи, через що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 229, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Мукачівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки задовольнити.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2023 року у справі № 260/3806/22 скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Мукачівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправним і скасування наказу відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин