Справа № 260/5584/23
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2023-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

13 жовтня 2023 рокум. Ужгород№ 260/5584/23
Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Скраль Т.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до НОМЕР_2 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_3 ) про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

03 липня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до НОМЕР_2 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_3 ), якою просить: 1) визнати протиправною відмову НОМЕР_2 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_3 ) провести перерахунок та виплату матеріальної допомога на оздоровлення за 2016-2017 роки та додаткової грошової винагороди передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року №889 в період з січня 2016 року по лютий 2018 року включно з урахуванням в складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення; 2) зобов`язати НОМЕР_2 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_3 ) провести перерахунок та виплату матеріальної допомоги на оздоровлення за 2016-2017 роки та додаткової грошової винагороди передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року №889 в період з січня 2016 року по лютий 2018 року включно з урахуванням в складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення; 3) визнати протиправною відмову НОМЕР_2 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити компенсацію втрат частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення, на суми перерахованого грошового забезпечення, а саме матеріальної допомоги на оздоровлення за 2016-2017 роки та додаткової грошової винагороди передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року №889 в період з січня 2016 року по лютий 2018 року; 4) зобов`язати НОМЕР_2 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати матеріальної допомоги на оздоровлення за 2016-2017 роки та додаткової грошової винагороди передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року №889 в період з січня 2016 року по лютий 2018 року, за період з 01 січня 2016 року по день фактичної їх виплати, відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого ПКМУ №159 від 21.02.2001 року, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44.

10 липня 2023 року ухвалою суду відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

1. Позиції сторін.

Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що при виконанні рішення суду у справі №260/743/21 НОМЕР_2 прикордонним загоном (військова частина НОМЕР_3 ) було проведено лише перерахунок та донарахування індексації грошового забезпечення, разом з тим перерахуноку складових грошового забезпечення з урахуванням індексації грошового забезпечення не проведено. Позивач стверджує, що має право на проведення перерахунку складових грошового забезпечення, а саме матеріальної допомоги на оздоровлення за 2016-2017 роки та додаткової грошової винагороди передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року №889 за період з січня 2016 року по лютий 2018 року, з урахуванням індексації грошового забезпечення. Крім того, зазначає, що набув право на виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення, на суми донарахування матеріальної допомоги на оздоровлення за 2016-2017 роки та додаткової грошової винагороди передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року №889 в період з січня 2016 року по лютий 2018 року, за період з 01 січня 2016 року по день фактичної їх виплати, відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого ПКМУ №159 від 21.02.2001 року.

21 липня 2023 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просять відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування зазначено, що додаткова грошова винагорода не враховувалась відповідачем при розрахунку розміру грошового забезпечення та подальшої сплати позивачу грошової допомоги на оздоровлення, оскільки додаткова грошова винагорода не мала постійного характеру, а визначалась на підставі відповідного наказу. Додаткова грошова винагорода розраховується виходячи із розміру грошового забезпечення (за попередній місяць), тобто має похідний (додатковий) характер, але не є складовою частиною грошового забезпечення хоча і виплачується із ним. Тому, якби додаткова грошова винагорода дійсно була би складовою частиною грошового забезпечення і включалась би в розмір грошового забезпечення попереднього місяця, тоді б наступного місяця розмір додаткової грошової винагороди позивача був би значно вищим за попередній і така б тенденція була б у постійній арифметичній прогресії, що очевидно не відповідає меті інституту індексації грошових доходів. Проте, як вбачається із витягу з архівної відомості за 2016 та 2017 роки, додаткова грошова винагорода не була складовою частиною грошового забезпечення, хоча і підлягала виплаті разом із грошовим забезпеченням. Враховуючи, що додаткова грошова винагорода та грошова допомога на оздоровлення, які виплачувались позивачу із грошовим забезпеченням, не мали постійного характеру, фактично проіндексоване грошове забезпечення позивача жодним чином не призводить до необхідності перерахунку додаткової грошової винагороди та грошової допомоги на оздоровлення, оскільки грошове забезпечення (дохід) є базовою величиною для розрахунку належно індексації, як це прямо гарантовано Законом №1282.

Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

2. Обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що 26 червня 2019 року ОСОБА_1 , відповідно до витягу з наказу начальника Західного регіонального управління (1 категорії) ДПС України № 277-ОС «Про особовий склад», звільнений з військової служби за підпунктом «а» ( у зв`язку із закінченням строку контракту) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону у запас, (а.с. 13).

30 липня 2019 року відповідно до наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Західного регіонального управління ДПС України «По особовому складу» ОСОБА_1 виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення, (а.с. 14).

Згідно особистих карток грошового забезпечення позивача встановлена виплата грошової допомоги на оздоровлення у червні 2016 року у розмірі 8 178,61 грн, у червні 2017 року у розмірі 8 178,61 грн., у травні 2018 року у розмірі 15 830,80 грн, (а.с. 21-23).

03 листопада 2021 року постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 липня 2021 року у справі №260/743/21 скасовано та прийнято нове рішення, яким позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Львівського прикордонного загону у відношенні до ОСОБА_1 щодо не нарахування (нарахування у меншому розмірі) та невиплаті індексації грошового забезпечення в належному розмірі за період з травня 2008 року по березень 2012 року. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_4 ) вчинити дії щодо нарахування ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення (з врахуванням раніше виплачених сум), із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з травня 2008 року по березень 2012 - січень 2008 року. Визнано протиправною бездіяльність Мукачівського прикордонного загону у відношенні до ОСОБА_1 щодо не нарахування (нарахування у меншому розмірі) та невиплати індексації грошового забезпечення в належному розмірі за період з березня 2012 року по 01 серпня 2019 року. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_3 ) вчинити дії щодо нарахування ОСОБА_1 (з врахуванням раніше виплачених сум) індексації грошового забезпечення в належному розмірі за період з березня 2012 року по лютий 2018 року із застосуванням базового місяця для обчислення індексу - січень 2008 року та за період з березень 2018 року по 01 серпня 2019 року із застосуванням базового місяця для обчислення індексу - березень 2018 року.

Згідно з довідкою про нараховану та виплачену індексацію за період проходження служби в НОМЕР_2 прикордонному загоні з 29 березня 2012 року по 01 серпня 2019 року та випискою з банківського рахунку позивача індексація грошового забезпечення нарахована та виплачена позивачу 15 грудня 2021 року у сумі 119 773,49 грн., (а.с. 19-20).

18 червня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до НОМЕР_2 прикордонного загону із запитом на публічну інформацію, в якому просить в зв`язку з тим, що під час проходження служби в період з січня 2016 року по лютий 2018 року йому при нарахуванні грошового забезпечення, а саме матеріальної допомоги на оздоровлення та додаткової грошової винагороди, не враховано індексацію грошового забезпечення, перерахувати вищезазначені складові грошового забезпечення з урахуванням індексації грошового забезпечення з одночасною компенсацією втрат частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення, на суми перерахованого грошового забезпечення, (а.с. 15-16).

21 червня 2023 року 27 прикордонний загін на запит повідомив ОСОБА_1 , що індексація не є складовою грошового забезпечення та не є розрахунковою величиною для визначення складових грошового забезпечення. Відповідно до статті 2 Закону України № 1282-ХІІ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема грошове забезпечення військовослужбовців. Грошове забезпечення згідно рішення суду за період з січня 2016 року по лютий 2018 року проіндексовано в повному обсязі. Додатково зазначають, що з 1.01.2023 набрав чинності Закон про Держбюджет, яким передбачено на 2023 рік зупинення дії Закону про індексацію доходів населення. Відповідно, упродовж 2023 року відсутні й бюджетні асигнування на фінансування виплат по індексації грошового забезпечення та інших грошових доходів населення, а також бюджетні асигнування по фінансуванні компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми індексації грошового забезпечення. Враховуючи вищесказане, станом на сьогодні, у НОМЕР_2 прикордонного загону немає підстав для проведення зазначеної в запиті виплати, (а.с. 17-18).

Оскільки нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення відповідачем проведено лише 15 грудня 2021, то розрахунок грошової допомоги на оздоровлення за 2016-2018 рік та щомісячної додаткової грошової винагороди позивачу проведено без врахування індексації грошового забезпечення, що стало підставою для звернення позивача до суду.

3. Мотиви суду та норми права, застосовані судом.

Частина 2 статті 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-XII від 25.03.1992 (далі - Закон № 2232-XII).

Відповідно до частини 4 статті 2 цього Закону, порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з статтею 40 Закон № 2232-XII гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до законів України «Про Збройні Сили України», «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей» та іншими законами.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-ХІІ від 20.12.1991 (далі - Закон № 2011-ХІІ) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 1294 від 07.11.2007 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Отже, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: посадовий оклад; оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до частини 1 статті 10-1 Закону № 2011-ХІІ військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

Згідно з частиною 3 статті 15 Закону № 2011-ХІІ військовослужбовцям виплачуються грошова допомога на оздоровлення в порядку і розмірах, що визначаються законодавством України.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 889 від 22.09.2010 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій», чинної на час виникнення спірних правовідносин, встановлено щомісячну додаткову грошову винагороду: 1) військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які займають посади у Військово-Морських Силах Збройних Сил та Морській охороні Державної прикордонної служби, посади наземних авіаційних спеціалістів, що забезпечують безпеку польотів літаків та вертольотів, у військових частинах і підрозділах Повітряних Сил та Сухопутних військ Збройних Сил, посади у військових частинах і підрозділах високомобільних десантних військ та спеціального призначення Збройних Сил, і військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) льотного складу Збройних Сил, Національної гвардії та Державної прикордонної служби - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення; 2) військовослужбовцям Збройних Сил (крім тих, що зазначені у підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби): з 1 квітня 2013 р. - у розмірі, що не перевищує 20 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 вересня 2013 р. - у розмірі, що не перевищує 40 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 січня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує 60 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 квітня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує 80 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 липня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення; 3) особам начальницького складу, які проходять службу на посадах льотного складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій, - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення; 4) військовослужбовцям Національної гвардії (крім тих, що зазначені в підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби) - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення; 5) військовослужбовцям Державної прикордонної служби (крім тих, що зазначені в підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби) - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення; 6) співробітникам кадрового складу (військовослужбовцям) Служби зовнішньої розвідки - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.

Відповідно до пункту 2 цієї Постанови граничні розміри, порядок та умови виплати щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої пунктом 1 цієї постанови, визначаються Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Службою зовнішньої розвідки за погодженням з Міністерством соціальної політики і Міністерством фінансів у межах затвердженого фонду грошового забезпечення.

На виконання зазначеної Постанови Кабінету Міністрів України № 889 від 22.09.2010 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» наказом Міністра оборони України № 550 від 24.10.2016 затверджено Інструкцію про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, чинна на час виникнення спірних правовідносин, чинної на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, (далі - Інструкція) якою визначені умови та порядок виплати особам офіцерського складу винагороди, окреслено перелік військовослужбовців, яким вона виплачується, регламентовано повноваження командира (начальника) військової частини (організації, установи) щодо підстав та розміру її виплати.

Відповідно до пункту 3 зазначеної Інструкції до місячного грошового забезпечення, з якого визначається винагорода, включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням та щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою (посадою, до тимчасового виконання обов`язків за якою він допущений).

Згідно з пунктом 5 цієї Інструкції винагорода виплачується військовослужбовцям за місцем штатної служби одночасно з виплатою грошового забезпечення на підставі наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації); командирам (начальникам) військових частин (установ, організацій) - на підставі наказів вищих командирів (начальників).

Винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення (пункт 8 Інструкції).

Згідно з пунктом 9 вказаної Інструкції розміри винагороди встановлюються наказами Міністерства оборони України (начальника Головного управління розвідки Міністерства оборони України) з урахуванням конкретної військової частини, займаної посади та особливостей умов проходження служби у межах видатків на грошове забезпечення, передбачених для Міністерства оборони України (Головного управління розвідки Міністерства оборони України) у державному бюджеті України на відповідний рік.

Судом встановлено, що відповідно до особистих карток грошового забезпечення позивача встановлена виплата грошової допомоги на оздоровлення у червні 2016 року у розмірі 8 178,61 грн, у червні 2017 року у розмірі 8 178,61 грн., у травні 2018 року у розмірі 15 830,80 грн, (а.с. 21-23).

03 листопада 2021 року постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 липня 2021 року у справі №260/743/21 скасовано та прийнято нове рішення, яким позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Львівського прикордонного загону у відношенні до ОСОБА_1 щодо не нарахування (нарахування у меншому розмірі) та невиплаті індексації грошового забезпечення в належному розмірі за період з травня 2008 року по березень 2012 року. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_4 ) вчинити дії щодо нарахування ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення (з врахуванням раніше виплачених сум), із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з травня 2008 року по березень 2012 - січень 2008 року. Визнано протиправною бездіяльність Мукачівського прикордонного загону у відношенні до ОСОБА_1 щодо не нарахування (нарахування у меншому розмірі) та невиплати індексації грошового забезпечення в належному розмірі за період з березня 2012 року по 01 серпня 2019 року. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_3 ) вчинити дії щодо нарахування ОСОБА_1 (з врахуванням раніше виплачених сум) індексації грошового забезпечення в належному розмірі за період з березня 2012 року по лютий 2018 року із застосуванням базового місяця для обчислення індексу - січень 2008 року та за період з березень 2018 року по 01 серпня 2019 року із застосуванням базового місяця для обчислення індексу - березень 2018 року.

Згідно з довідкою про нараховану та виплачену індексацію за період проходження служби в НОМЕР_2 прикордонному загоні з 29 березня 2012 року по 01 серпня 2019 року та випискою з банківського рахунку позивача індексація грошового забезпечення нарахована та виплачена позивачу 15 грудня 2021 року у сумі 119 773,49 грн., (а.с. 19-20).

Відповідачем не заперечується той факт, що нарахування та виплата грошової допомоги на оздоровлення у 2016-2017 роках та щомісячної додаткової грошової винагороди за період з січня 2016 року по лютий 2018 року, здійснювалися позивачу без урахування індексації грошового забезпечення.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 3 липня 1991 року № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закон № 1282-XII), Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року (далі - Порядок № 1078).

Правова позиція стосовно систематичного та постійного характеру виплати індексації наведена у постанові Верховного Суду від 30 грудня 2020 року у справі № 359/8843/16-а.

Суд зазначає, що субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку розміру грошової допомоги на оздоровлення та щомісячної додаткової грошової винагороди.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для включення індексації грошового забезпечення до розміру грошової допомоги на оздоровлення виплаченої у 2016-2017 роках та щомісячної додаткової грошової винагороди за період з січня 2016 року по лютий 2018 року.

Щодо компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації за весь час затримки виплати, то суд зазначає наступне.

Так, питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» № 2050-ІІІ (далі - Закон № 2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 159 (далі - Порядок № 159).

Згідно зі статтями 1, 2 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; - соціальні виплати; - стипендії; - заробітна плата (грошове забезпечення); - та інші.

Згідно з пунктом 3 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 (далі - Порядок № 159) компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: заробітна плата (грошове забезпечення).

Пунктом 4 Порядку № 159 передбачено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Проаналізувавши вищенаведені правові норми, суд дійшов висновку, що основною умовою для виплати громадянину, передбаченої статтею 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком № 159, компенсації, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі грошового забезпечення). Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації громадянину частини доходу, в тому числі складові грошового забезпечення, у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер. Дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (зокрема, грошове забезпечення).

Крім цього, виплата компенсації втрати частини доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його (доходу) нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція щодо застосування вищенаведених правових норм у подібних спірних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 12 травня 2022 року у справі № 815/3998/16.

При цьому, необхідною умовою для звернення до суду з позовом про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати є звернення особи до підприємства, установи або організації із заявою про виплату відповідної компенсації на підставі Закону №2050-III, за наслідками розгляду якої власник чи уповноважений ним орган (особа) може (1) або задовольнити таку заяву та виплатити відповідну компенсацію, (2) або відмовити у її виплаті. А тому тільки в разі відмови власника або уповноваженого ним органу (особи) виплатити таку компенсацію особа набуває право на звернення до суду з позовом про зобов`язання у судовому порядку виплатити відповідну компенсацію.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 09 червня 2021 року у справі № 240/186/20.

18 червня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до НОМЕР_2 прикордонного загону із запитом на публічну інформацію, в якому просить в зв`язку з тим, що під час проходження служби в період з січня 2016 року по лютий 2018 року йому при нарахуванні грошового забезпечення, а саме матеріальної допомоги на оздоровлення та додаткової грошової винагороди, не враховано індексацію грошового забезпечення, перерахувати вищезазначені складові грошового забезпечення з урахуванням індексації грошового забезпечення з одночасною компенсацією втрат частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення, на суми перерахованого грошового забезпечення, (а.с. 15-16).

21 червня 2023 року 27 прикордонний загін на запит повідомив ОСОБА_1 , що індексація не є складовою грошового забезпечення та не є розрахунковою величиною для визначення складових грошового забезпечення. Відповідно до статті 2 Закону України № 1282-ХІІ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема грошове забезпечення військовослужбовців. Грошове забезпечення згідно рішення суду за період з січня 2016 року по лютий 2018 року проіндексовано в повному обсязі. Додатково зазначають, що з 01.01.2023 набрав чинності Закон про Держбюджет, яким передбачено на 2023 рік зупинення дії Закону про індексацію доходів населення. Відповідно, упродовж 2023 року відсутні й бюджетні асигнування на фінансування виплат по індексації грошового забезпечення та інших грошових доходів населення, а також бюджетні асигнування по фінансуванні компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми індексації грошового забезпечення. Враховуючи вищесказане, станом на сьогодні, у НОМЕР_2 прикордонного загону немає підстав для проведення зазначеної в запиті виплати, (а.с. 17-18).

Отже, за встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що оскільки відповідач здійснив виплату позивачу індексації грошового забезпечення в повному обсязі лише 15 грудня 2021 року (а.с. 19), а тому позивач має право на компенсацію втрати частини грошового забезпечення, у зв`язку з порушенням строків її виплати.

Щодо нарахування та виплати із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44 (далі - Порядок №44), суд зазначає наступне.

Так, згідно з пунктом 1 вказаного Порядку, цей Порядок визначає умови та механізм щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу (в тому числі відрядженими до органів виконавчої влади та інших цивільних установ), співробітниками Служби судової охорони у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошова компенсація).

Відповідно до пунктів 2-5 Порядку №44 грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, співробітникам Служби судової охорони, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.

Зазначена в абзаці першому цього пункту грошова компенсація також виплачується іноземцям та особам без громадянства, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця.

Виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України Про податок з доходів фізичних осіб.

Виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення.

Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Аналіз наведених вище норм Порядку №44 дає підстави дійти висновку, що грошова компенсація сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних, зокрема, військовослужбовцями, виплачується їм для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби одночасно з виплатою грошового забезпечення за місцем його одержання у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Поряд з цим, у постанові Верховного Суду від 17.03.2020 у справа № 815/5826/16 (пункт 63) зазначено, що оскільки з позивачем не проведено повного розрахунку за матеріальним забезпеченням, позовні вимоги в цій частині є передчасними.

Отже, після набрання рішенням суду у цій справі законної сили, або у порядку добровільного виконання на відповідача покладається обов`язок виконати рішення суду.

При цьому на відповідача, як податкового агента, законодавством покладено обов`язок утримати відповідні суми податків та зборів із одночасною компенсацією відповідної суми позивачу.

У цьому контексті право на захист є самостійним суб`єктивним правом, яке виникає у суб`єкта лише в момент їх порушення або оспорювання.

Тому захист порушених прав, свобод та інтересів особи є похідним, тобто передбачає наявність встановленого факту їх порушень, при цьому суд не здійснює превентивного захисту.

Отже ці позовні вимоги є передчасними і задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Зважаючи на те, що позивача від сплати судового збору звільнено, підстави для вирішення питання щодо відшкодування судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 139, 242-246, 255, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до НОМЕР_2 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_3 ) про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії НОМЕР_2 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_3 ) щодо відмови ОСОБА_1 провести перерахунок та виплату матеріальної допомога на оздоровлення за 2016-2017 роки та додаткової грошової винагороди передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року №889 в період з січня 2016 року по лютий 2018 року включно з урахуванням в складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення.

3. Зобов`язати НОМЕР_2 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_3 ) провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 матеріальної допомоги на оздоровлення за 2016-2017 роки та додаткової грошової винагороди передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року №889 в період з січня 2016 року по лютий 2018 року включно з урахуванням в складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення.

4. Визнати протиправними дії НОМЕР_2 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_3 ) щодо відмови ОСОБА_1 нарахувати та виплатити компенсацію втрат частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення на суми перерахованого грошового забезпечення, а саме матеріальної допомоги на оздоровлення за 2016-2017 роки та додаткової грошової винагороди передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року №889 в період з січня 2016 року по лютий 2018 року.

5. Зобов`язати НОМЕР_2 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 01 січня 2016 року по день фактичної їх виплати компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати матеріальної допомоги на оздоровлення за 2016-2017 роки та додаткової грошової винагороди передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року №889 в період з січня 2016 року по лютий 2018 року, відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою КМУ №159 від 21.02.2001 року.

6. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 13 жовтня 2023 року.

СуддяТ.В.Скраль