Справа № 215/5253/23
Суддя: Кадникова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

17 жовтня 2023 року Справа 215/5253/23

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Кадникова Г.В., розглянувши позовну заяву з доданими документами ОСОБА_1 до установи Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про встановлення наявності компетенції (повноважень) та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу з позовом про:

- встановлення наявності компетенції (повноважень) установи Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області коли відсутній Закон, який забороняє при відсутності у громадянина України, документа, що посвідчує особу не пропустити його до працівників апарату суду вносити зміни до наказу від 13.09.21р. №62-од для звуження гарантій існуючих прав людини і визнати таку процедуру протиправною діяльністю та зобов`язати утриматися від таких дій;

- визнати протиправним та нечинним наказ від 23.12.22 №62/од Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в частині виключення абзаца 7 п.2.7 розділу Правил пропуску осіб до приміщення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу від 18.09.2023 року позов ОСОБА_1 передано за підсудністю до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Відповідно до пунктів 3 та 6 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 КАС України, та чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Позовна заява подана без додержання вимог, встановлених ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: в порушення п.2 ч.5 цієї статті, у позовній заяві не зазначено офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти позивача, оскільки це обов`язковий реквізит позовної заяви. Крім того, до суду не надано доказів неможливості створення такої адреси.

Позивачем, в порушення ч.4 ст.161 КАС України, не надано до суду належним чином засвідченої копії РНОКПП для перевірки відомостей, зазначених у позовній заяві на виконання п.2 ч.5 ст. 160 КАС України.

Всупереч п.6 ч.5 ст.160 КАС України не зазначено відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі здійснювалися.

Всупереч п.7 ч.5 ст.160 КАС України не зазначено відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

Всупереч п.8 ч.5 ст.160 КАС України не зазначено відомостей щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

До того ж, суд не може, відповідно до ч.2 ст.43 КАС України, встановити адміністративну дієздатність позивача, оскільки до матеріалів позовної заяви не долучено документів на її підтвердження (копії паспорта).

Всупереч п.5 ч.5 ст.160 КАС України до позовної заяви не додано доказів, що підтверджують вказані у позові обставини.

Крім того, суд зазначає, що зміст позовної заяви не містить чітких вимог та їх належного обґрунтування, доказів та/або послідовний розбірливий виклад обставин на підтвердження позовних вимог та суті спору.

У зв`язку з чим, суду не можливо встановити наявність порушених прав позивача та обставини, які йому передували, які відносини виникли у зв`язку із такими порушеннями, які права були порушені та обрані позивачем способи захисту.

Відповідно до ч.1 ст.161 КАС України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи.

Всупереч зазначеній нормі позивачем не додано до позовної заяви додатків для відповідача.

Щодо клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно частини 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини 1 статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно частини 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України Про судовий збір частиною 2 статті 8 якого визначено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині 1 цієї статті.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 8 Закону України Про судовий збір враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5% розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

На підтвердження неможливості сплатити судовий збір позивачем зазначено, що згідно довідки Управління праці та соціального захисту населення його дохід 2393грн., який менше рівня прожиткового мінімуму 2684грн., нерухоме майно у власності та інші джерела доходів не має, підприємницькою діяльністю не займається, тому довідку не може надати.

Необхідність підтвердження неможливості сплатити судовий збір підтверджується правовими позиціями, викладеними у судових рішеннях Верховного Суду, а саме: в ухвалі про залишення касаційної скарги без руху від 10.10.2019 у справі №215/3329/19 за касаційною скаргою ОСОБА_1 ; в ухвалі про відмову у відкритті касаційного провадження ОСОБА_1 від 16.10.2019 у справі №215/5288/18; в ухвалі про залишення касаційної скарги ОСОБА_1 без руху від 17.10.2019 року у справі №215/3786/18.

Аналогічна позиція Верховного Суду викладена в ухвалі про відмову у звільненні від сплати судового збору та повернення касаційної скарги ОСОБА_1 від 18.10.2019 у справі №215/5427/18 та ухвалі від 21.10.2019 у справі №215/1025/19 про повернення касаційної скарги ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.36 Закону України Про судоустрій і статус суддів Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Таким чином, з урахуванням висновків Верховного Суду, позивачем не надано належних доказів на підтвердження його скрутного матеріального становища. З урахуванням наведеного суд відмовляє у звільненні від сплати судового збору за подання позовної заяви.

Разом з позовною заявою позивачем подано клопотання про витребування доказів з відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.80 КАС України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Згідно п.4 ч.2 ст.80 КАС України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Всупереч п.4 ч.2 ст.80 та п.8 ч.5 ст.160 КАС України, клопотання позивача не відповідає встановленим нормам.

При цьому, суд звертає увагу, що приписами ст.ст.114-117 КАС України передбачені підстави та порядок, способи забезпечення доказів, вимоги до оформлення заяви тощо.

Разом з тим, позивачем пропущено строк звернення до суду, встановлений ч.2 ст.122 КАС України.

За викладених обставин, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху зі встановленням строку для усунення виявлених недоліків позовної заяви з урахуванням ст.ст.160, 161, 169, 171 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.160, 161, 169, 171, 241, 243 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до установи Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про встановлення наявності компетенції (повноважень) та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Встановити позивачу десятиденний строк для усунення визначених в описовій частині даної ухвали недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі усунення визначених вище недоліків позовної заяви, позивач зобов`язаний, відповідно до ст.129 Кодексу адміністративного судочинства України, надати письмову заяву про отримання кореспонденції суду на зазначену ним у позові електронну адресу, або визначити іншу електронну адресу для листування.

Копію ухвали надіслати:

- позивачу за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В.Кадникова