Справа № 380/17807/23
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2023-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2023 рокусправа № 380/17807/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брильовського Р.М. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОБУДІНВЕСТ ПЛЮС» (79054, м. Львів, вул. Вагонова, 7/604 ) до Головного управління ДПС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35, ) про визнання протиправних дій зобов`язання вчинити дії,-

Встановив:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОБУДІНВЕСТ ПЛЮС» до Головного управління ДПС у Львівській області , у якій просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Львівській області щодо відмови в розгляді Заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКОБУДІНВЕСТ ПЛЮС" щодо надання розстрочення грошового зобов`язання (податкового боргу) по ПДВ у сумі 2 983 370,64 грн, скеровану листом №14 від 01.05.2023.

- зобов`язати Головне управління ДПС у Львівській області повторно розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКОБУДІНВЕСТ ПЛЮС" щодо надання розстрочення грошового зобов`язання (податкового боргу) з податку на додану вартість у сумі 2 983 370,64 грн, скеровану листом №14 від 01.05.2023 та прийняти за результатами такого розгляду відповідне рішення.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що позивач подав до ГУ ДПС у Львівській області лист від 01.05.2023 №14 щодо надання розстрочення грошового зобов`язання (податкового боргу) по ПДВ у сумі 2 983 370,64 грн, строк сплати якого вже минув, на строк до 31 грудня 2023 року з періодами сплати щомісячно, починаючи з червня 2023 року. ГУ ДПС у Львівській області листом №16790/13-01-13-02-09 від 01.06.2023 повідомило, що заяву про розстрочення податкового боргу по податку на додану вартість ТЗОВ «ЕКОБУДІНВЕСТ ПЛЮС» залишено без розгляду, оскільки представником підприємства - адвокатом Стецем Р.Я. в листі від 03.05.2023 №250 повідомлено, що ТОВ «ЕКОБУДІНВЕСТ ПЛЮС» подано 03.05.2023 скаргу на податкову вимогу. Вважає, що контролюючий орган безпідставно та протиправно відмовив платнику в розгляді заяви про розстрочення грошового зобов`язання (податкового боргу). ТзОВ «ЕКОБУДІНВЕСТ ПЛЮС» 15 червня 2023 року скерував до Державної податкової служби України скаргу на рішення ГУ ДПС у Львівській області від 01.06.2023. Державна податкова служба України розглянула скаргу ТОВ «Екобудінвест на рішення про залишення заяви про розстрочення податкового боргу залишила його без змін. Позивач стверджує, що ГУ ДПС у Львівській області не дотримало вимог ст.100 ПК України та положень п.3.2. Порядку №574, оскільки вказаний Порядок передбачає вичерпний перелік можливих прийнятих рішень за результатом розгляду Заяви про розстрочення податкового боргу, яким не передбачено можливості залишення такої заяви без розгляду. Доводи контролюючого органу про те, що відповідну заяву залишено без розгляду у зв`язку з тим, що представником підприємства повідомлено, що ТОВ «ЕКОБУДІНВЕСТ ПЛЮС» подано 03.05.2023 скаргу на податкову вимогу не заслуговують на увагу та не узгоджуються із нормами чинного законодавства України. Просить позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач подав відзив на позов, у якому зазначив, що ТОВ «Екобудінвест плюс» до листа від 01.05.2023 №14 «Про розстрочення податкового боргу по ПДВ» надало пакет документів, визначених п. 3.1. розд. III Порядку №574, зокрема, надано заяву про розстрочення грошового зобов`язання (податкового боргу) форми згідно Додатку І Порядку №574, в якій вказано п. 2 розд. І Переліку обставин №1235, зокрема, загроза виникнення неплатоспроможності (банкрутства) заявника в разі своєчасної та в повному обсязі сплати ним грошового зобов`язання або погашення податкового боргу в повному обсязі. В порушення абз. 2 п. 3.1. розд.ІІІ Порядку №574, ТОВ «Екобудінвест плюс» не додало до заяви про розстрочення грошового зобов`язання (податкового боргу) окремого документу, в якому підтверджено перелік обставин, що свідчить про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин. Відсутність подання такого документу також підтверджує перелік документів, поданий в пакеті до листа від 01.05.2023 №14. Крім того, при проведенні аналізу Фінансової звітності ТОВ «Екобудінвест плюс» за 1 квартал 2023 встановлено, що чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) підприємства становить 10 936,0 тис. грн і лише на 1 619,9 тис. грн зменшився до відповідного періоду минулого року (за І квартал 2022 станом на 31.03.2022 чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) становив 12 555,9 тис. грн). Також до пакету документів не додано довідок з банківських установ, які підтверджують - відсутність коштів на розрахункових рахунках підприємства. В аналізі фінансового стану, доданого підприємством до листа надано Розшифровку дебіторської заборгованості, згідно даних якої дебіторська заборгованість підприємства станом на І квартал 2023 року становить 4 780 212,25 тис. гривень.

Ухвалою судді від 3 серпня 2023 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку з несплатою судового збору.

Ухвалою судді від 10 серпня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 16.10.2023 у задоволенні клопотання представника відповідачів розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін відмовлено.

1.09.2023 на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач спростовує доводи відповідача.

Всебічно дослідивши та об`єктивно оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, суд встановив наступне.

ТОВ «Екобудінвест плюс» 01.05.2023 подало заяву про розстрочення податкового боргу по податку на додану вартість 01.05.2023 №14.

ГУ ДПС у Львівській області листом від 01.06.2023 № 16790/13-01-13-02-09 повідомило, що заяву про розстрочення податкового боргу по податку на додану вартість ТОВ «Екобудінвест плюс», яка надіслана листом від 01.05.2023 №14 (вх. №27924/6 від 04.05.2023 ГУ ДПС у Львівській області) залишено без розгляду.

Не погодившись із діями ГУ ДПС у Львівській області Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕКОБУДІНВЕСТ ПЛЮС" звернулося з позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі - Податковий кодекс).

Суд встановив, що ТзОВ «ЕКОБУДІНВЕСТ ПЛЮС» зареєстроване 24.06.2011 як платник податків та перебуває на обліку в ГУ ДПС у Львівській області та зареєстроване 01.10.2017 за №31 як платник податку на додану вартість.

Основною діяльністю Товариства є 41.20 «Будівництво житлових і нежитлових будівель», а також інші необхідні діяльності, які у даному обраному спектрі послуг забезпечують більш повний і ефективний напрямок діяльності, для задоволення потреб будь-якого клієнта з яким співпрацюють.

Відповідно до відомостей інформаційних систем органів ДПС сума податкового боргу ТзОВ «ЕКОБУДІНВЕСТ ПЛЮС» () станом на 28.06.2023 становить 2 984 050,64 гривень.

Згідно з відомостями з інформаційних систем органів ДПС податковий борг ТзОВ «ЕКОБУДІНВЕСТ ПЛЮС» () виник 27.01.2023 в сумі 91 971,86 грн за рахунок несплати нарахованих податкових зобов`язань згідно податкового повідомлення - рішення форми «Н» від 27.12.2022 № 15150/13-01-04-07. Ріст податкового боргу ТзОВ «ЕКОБУДІНВЕСТ ПЛЮС» відбувся за рахунок несплати самостійно задекларованих зобов`язань в Податковій декларації з податку на додану вартість від 26.01.2023 № терміном сплати 30.01.2023 року.

01.05.2023 №14 позивач звернувся з заявою до ГУ ДПС у Львівській області щодо надання розстрочення грошового зобов`язання (податкового боргу) по ПДВ у сумі 2 983 370,64 грн, строк сплати якого вже минув, на строк до 31 грудня 2023 року з періодами сплати щомісячно, починаючи з червня 2023 року.

ГУ ДПС у Львівській області листом №16790/13-01-13-02-09 від 01.06.2023 повідомило, що заяву про розстрочення податкового боргу по податку на додану вартість ТЗОВ «ЕКОБУДІНВЕСТ ПЛЮС» залишено без розгляду, оскільки представником підприємства - адвокатом Стецем Р.Я. в листі

від 03.05.2023 №250 повідомлено, що ТОВ «ЕКОБУДІНВЕСТ ПЛЮС» подано 03.05.2023 скаргу на податкову вимогу.

Згідно з п.п.14.1.175. п.14.1. ст.14 Податкового кодексу України, податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Питання розстрочення та відстрочення грошових зобов`язань (податкового боргу) платників податків здійснюється органами ДПС згідно з положеннями ст. 100 ПК України, постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року №1235 «Про затвердження переліку обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин» (далі - Перелік обставин №1235), Порядку розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань та податкового боргу платників податків, затвердженого наказом Міндоходів від 10.10.2013 № 574 (далі - Порядок № 574), зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 31.10.2013 № 1853/24385.

Пунктом 100.1 ст. 100 ПК України встановлено, що розстроченням, відстроченням грошових зобов`язань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов`язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру пені, визначеному пунктом 129.4 статті 129 цього Кодексу.

Згідно з п. 100.2 ст. 100 ПК України платник податків має право звернутися до контролюючого органу із заявою про розстрочення та відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу.

Відповідно до 3.1. розділу III Порядку №574 для розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу) платник податків звертається до органу доходів і зборів за місцем свого обліку або за місцем обліку такого грошового зобов`язання (податкового боргу) з письмовою заявою (додаток 1), в якій зазначаються суми податків, зборів, штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), пені, сплату яких платник податків просить розстрочити (відстрочити), а також строк розстрочення (відстрочення) та періоди сплати. При цьому окремо зазначаються суми, строк сплати яких ще не настав, а також строк сплати яких вже минув.

До заяви додається економічне обгрунтування, яке складається з: переліку обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин; аналізу фінансового стану; графіка погашення розстрочених (відстрочених) сум; розрахунків прогнозних доходів платника, що гарантують виконання графіка погашення.

Пунктом 100.4 ст. 100 ПК України та аб.3 п. 3.1 роз. ІІІ Порядку № 574 встановлено, що підставою для розстрочення грошових зобов`язань (податкового боргу) платника податків є надання ним достатніх доказів існування обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу такого платника податків, Перелік № 1235, а також економічного обгрунтування, яке свідчить про можливість погашення грошових зобов`язань (податкового боргу) та/або збільшення податкових надходжень до відповідного бюджету внаслідок застосування режиму розстрочення, протягом якого відбудуться зміни політики управління виробництвом чи збутом такого платника податків.

Пунктом 100.6 ст. 100 ПК України передбачено, що розстрочені суми грошових зобов`язань або податкового боргу погашаються рівними частками починаючи з місяця, що настає за тим місяцем, у якому прийнято рішення про надання такого розстрочення.

Підставою для розстрочення грошових зобов`язань (податкового боргу) платника податків є надання ним достатніх доказів існування обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу такого платника податків, перелік яких визначено постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року N 1235 "Про затвердження переліку обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин", а також економічного обґрунтування, яке свідчить про можливість погашення грошових зобов`язань (податкового боргу) та/або збільшення податкових надходжень до відповідного бюджету внаслідок застосування режиму розстрочення, протягом якого відбудуться зміни політики управління виробництвом чи збутом такого платника податків.

Суд встановив, що позивач в заяві про розстрочення боргу вказав п. 2 розд. І Переліку обставин № 1235, зокрема, загроза виникнення неплатоспроможності (банкрутства) заявника в разі своєчасної та в повному обсязі сплати ним грошового зобов`язання або погашення податкового боргу в повному обсязі.

В порушення абз. 2 п. 3.1. розд.ІІІ Порядку № 574, ТОВ «Екобудінвест плюс» не додало до заяви про розстрочення грошового зобов`язання (податкового боргу) окремого документу, в якому підтверджено перелік обставин, що свідчить про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин.

Відповідач при проведенні аналізу Фінансової звітності малого підприємства ТОВ «Екобудінвест плюс» за І квартал 2023 встановив, що чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) підприємства становить 10 936,0 тис.грн і лише на 1 619,9 тис. грн зменшився до відповідного періоду минулого року (за І квартал 2022 станом на 31.03.2022 чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) становив 12 555,9 тис. грн).

Відповідно до Фінансової звітності малого підприємства ТОВ «Екобудінвест плюс» за 2022 рік:

- чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) підприємства становить 106 838,8 тис.грн і в порівнянні до даних 2021 року збільшився на 27 040,6 тис.грн (за 2021 рік - 79 798,2 тис. грн);

- собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг) - 93 335,4 тис. грн і в порівнянні до даних 2021 року збільшилась на 21 489,5 тис.грн (за 2021 рік - 71 845,9 тис. грн);

-чистий прибуток-1 868,8тис. грн і в порівнянні до даних 2021 року збільшився на 800,0 тис. грн (за 2021 рік - 1 068,7 тис. грн).

До пакету документів, який був поданий до заяви від 1.05.2023 позивач не додав довідок з банківських установ, які підтверджують відсутність коштів на розрахункових рахунках підприємства.

В аналізі фінансового стану, доданого підприємством до листа позивач надав розшифровку дебіторської заборгованості, згідно даних якої дебіторська заборгованість підприємства станом на І квартал 2023 року становить 4 780 212,25 тис. гривень.

Відповідач стверджує, що надані до листа копії договорів по фінансовому лізингу, купівлі-продажу, генпідряду, постачання підтверджують введення господарської діяльності підприємства. Також представлено перелік клієнтів підприємства та суми виконаних замовлень перед ними.

Відповідно, аналіз даних Фінансової звітності малого підприємства не підтверджує загрози виникнення неплатоспроможності (банкрутства) заявника, в разі своєчасної та в повному обсязі сплати ним грошового зобов`язання або погашення податкового боргу в повному обсязі.

Вказані дії відповідача та проведений ним поданих позивачем документів підтверджує ту обставину, що заява ТОВ «Екобудінвест плюс» була розглянута та за результатами розгляду відповідно до пункту 3.2. Порядку №574 ГУ ДПС у Львівській області 01.06.2023 №16790/13-01-13-02-09 прийняла відмову та залишила заяву ТОВ «Екобудінвест плюс» про розстрочення податкового боргу по податку на додану вартість без розгляду та надіслало рекомендованим листом з повідомленням про вручення (квитанція № 411) та вручено 05.06.2023.

ДПС України залишила без змін рішення про залишення заяви про розстрочення податкового боргу по податку на додану вартість без розгляду ГУ ДПС у Львівській області, викладене в листі від 01.06.2023 №16790/13-01-13-02-09, а скаргу ТОВ «Екобудінвест плюс» - без задоволення.

Пунктом 3.2. Порядку №574 визначено, що за результатами розгляду керівник (заступник керівника) органу доходів і зборів протягом 30 календарних днів з дати подання заяви приймає рішення про розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу), яке оформляється на бланку відповідного органу доходів і зборів (додаток 2);

Суд наголошує, що відповідно до цього ж пункту Порядку №574 керівник (заступник керівника) органу доходів і зборів відмовляє платнику в розстроченні (відстроченні) у письмовій формі за відсутності підстав, наведених у п.3.1 цього розділу, та при недотриманні обов`язкових вимог, визначених цим Порядком.

Тобто вимога до відмови платнику в розстроченні (відстроченні) податкового боргу це проста письмова форма.

В той же час рішення про розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу) оформляється на бланку відповідного органу доходів і зборів (додаток 2) до Порядку №574.

Чіткість, ясність і зрозумілість мови закону - основна передумова його ефективного застосування. За правилами законодавчої техніки юридична конструкція норм, які змістовно об`єднані між собою, має бути єдністю загального та конкретного.

Державні стандарти щодо мови та термінології нормативних актів узагальнені у ДСТУ 1.5:2003 «Національна стандартизація. Правила побудови, викладення та вимоги до змісту нормативних документів» та ДСТУ 3966-2000 «Засади і правила розроблення стандартів на терміни та визначення понять». Пунктом 5.1.1 першого з них, зокрема, визначено: "текст стандарту повинен бути стислий, точний, недвозначний та логічно послідовний. Всі мовні засоби уживаються за своєю прямою призначеністю».

Своєю чергою, суд не вправі здійснювати ні нормотворчу діяльність замість законодавця, ні перебирати на себе функції органу виконавчої влади, бо це завдає непоправної шкоди передбачуваності правового порядку та єдності правозастосування, які є більш важливими цінностями порівняно з отриманими вигодами у вигляді притягнення до відповідальності конкретного платника податків, що допустив понадстрокову триваючу бездіяльність. І судова влада, і органи виконавчої влади мають перебувати під дією тотального застереження законом та діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 19 Конституції України).

Міжнародне співтовариство ставить доволі високі вимоги до якості й прогнозованості законів, ясності їхнього формулювання, правильного тлумачення та коректного правозастосування.

Так, Європейська Комісія за демократію через право (Венеціанська Комісія) у Доповіді щодо верховенства права від 4 квітня 2011 року № 512/2009 зазначила, що однією з складових Верховенства права є правова визначеність; вона вимагає, щоб правові норми були чіткими й точними, спрямованими на те, щоб забезпечити постійну прогнозованість (передбачуваність) ситуацій та правовідносин, що виникають.

Правова визначеність передбачає стабільність і цілісний характер законодавства, здійснення адміністративної практики органами державної влади на основі закону відповідно до принципу верховенства права, а також прозорість і демократизм при прийнятті владних рішень.

Ідея передбачуваності (очікуваності) суб`єктом суспільних відносин правових наслідків (правового результату) свої поведінки, яка відповідає існуючим в суспільстві нормативним приписам, утворює основу принципу правової визначеності. Згідно з усталеною прецедентною практикою Європейського суду з прав людини однією із вимог, що випливає зі слів «встановлений законом», є вимога передбачуваності.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини закон має відповідати якісним вимогам, насамперед вимогам «доступності», «передбачуваності» та «зрозумілості»; громадянин повинен мати змогу отримати адекватну інформацію за обставин застосування правових норм у конкретному випадку; норма не може розглядатися як «закон», якщо вона не сформульована з достатньою чіткістю, щоб громадянин міг регулювати свою поведінку; громадянин повинен мати можливість - у разі необхідності за належної правової допомоги - передбачити, наскільки це розумно за конкретних обставин, наслідки, до яких може призвести певна дія; у внутрішньому праві повинні існувати обмежувальні (охоронні) заходи від довільного втручання влади в здійснення громадянами своїх прав (рішення у справах «Сєрков проти України», заява № 39766/05, пункт 51; «Редакція газети «Правоє дєло» та Штекель проти України», заява № 33014/05, пункт 51, 52; «Свято-Михайлівська Парафія проти України», заява №77703/01, пункт 115; «Толстой-Милославський проти Сполученого Королівства» (Tolstoy Miloslavsky v. the United Kingdom), заява № 18139/91, пункт 37; «Санді Таймс» проти Об`єднаного Королівства» (№ 1) («SundayTimes v. The United Kingdom (№ 1)»), серія А, № 30, пункти 48-49; «Мелоун протии Об`єднаного Королівства» («Malone v. The United Kingdom»), серія А, № 82, пункт 66); «Маргарета і Роджер Андерссон проти Швеції» («Margareta and Roger Andersson v. Sweden»), серія А, № 226-А, п. 75; «Круслен проти Франції» (Kruslin v. France), № 11801/85, п. 27; «Ювіг проти Франції» (Huvig v. France), серія А № 176-В, пункт 26; «Аманн проти Швейцарії» (Amann v. Switzerland), заява № 27798/95, пункт 56).

Логічним продовженням цього принципу - якості й передбачуваності закону - є вимога однакового, сталого й послідовного його застосування.

Консультативна рада європейських суддів у своєму Висновку про роль судів у забезпеченні єдності застосування закону від 10 листопада 2017 року зазначила, що однакове й уніфіковане застосування закону забезпечує загальнообов`язковість, рівність перед законом та правову визначеність у державі, яка керується верховенством права. Єдине застосування законів поліпшує громадське сприйняття справедливості та правосуддя, а також довіру до відправлення правосуддя. Неодноразове ухвалення суперечливих судових рішень, особливо судами останньої інстанції, може спричинити порушення права на справедливий суд, закріпленого в п. 1 статті 6 ЄКПЛ (пункти b та с Розділу VІІІ Основні висновки та рекомендації).

Питання забезпечення єдності практики також є складовим елементом принципу Верховенства права, з урахуванням чого усе наведене вище рівною мірою стосується суду й ухвалюваних ним рішень.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що необгрутованим та голослівним є твердження позивача про те, що відмова ГУ ДПС у Львівській області, що викладена в листі від 01.06.2023 №16790/13-01-13-02-09 суперечить вимогам ст.100 ПК України та положенням п.3.2. Порядку №574.

Контроль правомірності щодо дотримання органом визначених законом меж здійснює суд, адже правосуддя є виключною сферою повноважень судової влади. Важливо відзначити, що на найвищому законодавчому рівні невипадково визначено, що адміністративні суди діють у сфері публічно-правових відносин з метою захисту прав, свобод та інтересів особи (статті 124, 125 частина 5 Конституції України). Цей людиноцентристський вектор діяльності адміністративного суду теж визначився цивілізаційно саме з огляду на різні спроможності сторін у публічних правовідносинах.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, довів правомірність прийняття оскаржуваного рішення.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що не підлягають задоволенню.

Також відповідно до ч. 1 ст.139 КАС України судовий збір з сторін не стягується.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, КАС України суд,

в и р і ш и в:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяБрильовський Роман Михайлович