Справа № 160/15638/23
Суддя: Рищенко Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2023-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рищенка А.Ю., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
04.07.2023 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якій просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у здійсненні з 25.06.2020 року перерахунку пенсії за вислугою років ОСОБА_1 , що обумовлювалося врахуванням періоду роботи з 12.11.1990 по 31.12.2003 на посаді фельдшера - лаборанта палати реанімації та інтенсивної терапії Криворізької дитячої міської лікарні №4, в результаті зміни назви закладу 03.01.2012 - КЗ «Криворізька міська дитяча лікарня №4» Дніпропетровської обласної ради у подвійному розмірі згідно ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;
- зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 25.06.2020 року перерахунку пенсії за вислугою років ОСОБА_1 , що обумовлювалося зарахуванням періоду роботи з 12.11.1990 по 31.12.2003 на посаді фельдшера - лаборанта палати реанімації та інтенсивної терапії Криворізької дитячої міської лікарні №4, в результаті зміни назви закладу 03.01.2012 - КЗ «Криворізька міська дитяча лікарня №4» Дніпропетровської обласної ради у подвійному розмірі згідно ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не зарахування стажу роботи ОСОБА_1 з 01.01.2004 по 01.03.2020 року в подвійному розмірі згідно із ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;
- зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до стажу роботи у подвійному розмірі згідно ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» період роботи ОСОБА_1 з 01.01.2004 по 31.01.2012 року на посаді фельдшера - лаборанта палати реанімації та інтенсивної терапії у Комунальному закладі «Міська дитяча лікарня №4» в результаті зміни назви закладу з 03.01.2012 року - комунальний заклад «Криворізька міська дитяча лікарня №4» Дніпропетровської обласної ради», а з 01.02.2012 року по 01.03.2020 року на посаді фельдшера - лаборанта відділення інтенсивної терапії для новонароджених та недоношених дітей у Комунальному закладі "Криворізький перинатальний центр зі стаціонаром" (01.01.2014 на підставі штатного розпису, назву відділення змінено на відділення інтенсивної терапії для новонароджених), в результаті зміни назви закладу з 11.03.2019 року Комунальне некомерційне підприємство «Криворізький перинатальний центр зі стаціонаром» Криворізької міської ради та провести перерахунок пенсії з моменту її призначення, а саме: 25.06.2020 року.
01.09.2023 на адресу суду від представника відповідача надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо здійснення перерахунку пенсії за вислугу років з моменту її призначення з 25.06.2020 є безпідставними та не підлягають розгляду. Щодо зарахування стажу відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», то з цього приводу відповідачем зазначено, що положення ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачають порядок зарахування до страхового стажу за раніше діючим порядком лише періодів роботи, які є стажем роботи для призначення пенсії та набуті до 01 січня 2004 року. Вказує, що види трудової діяльності та інші періоди, що зараховуються до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію були визначені саме Законом України "Про пенсійне забезпечення", відтак ст. 60 цього Закону у відповідній редакції може бути застосована до позивача виключно для цілей визначення наявності чи відсутності у неї права на пенсію за вислугу років, тому періоди роботи позивача з 01.01.2004 по 01.03.2020 на посаді фельдшера - лаборанта зараховані в одинарному розмірі. Враховуючи наведене, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.
Згідно положень ст. 262 КАС України, суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та з 25.06.2020 отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до п. «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.12.2020 у справі №160/15371/20, яке набрало законної сили, було задоволено позов ОСОБА_1 та, серед іншого, зобов`язано ГУ ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати до стажу роботи у подвійному розмірі згідно ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» період роботи ОСОБА_1 з 12.11.1990 по 31.12.2003 на посаді фельдшера - лаборанта палати реанімації та інтенсивної терапії Криворізької дитячої міської лікарні № 4, в результаті зміни назви закладу 03.01.2012 КЗ «Криворізька міська дитяча лікарня № 4» Дніпропетровської обласної ради; зобов`язано ГУ ПФУ в Дніпропетровській області провести перерахунок і виплату пенсії за вислугою років ОСОБА_1 у подвійному розмірі згідно ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з зарахуванням періоду роботи позивача з 12.11.1990 по 31.12.2003 на посаді фельдшера - лаборанта палати реанімації та інтенсивної терапії Криворізької дитячої міської лікарні № 4, в результаті зміни назви закладу 03.01.2012 КЗ «Криворізька міська дитяча лікарня № 4» Дніпропетровської обласної ради.

На виконання означено рішення, відповідачем було проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 не з дати призначення пенсії (25.06.2020), а з дати набрання законної сили судовим рішенням у справі №160/15371/20, тобто з 26.01.2021.

01.06.2023 позивач звернулась до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області із заявою, в якій просила здійснити перерахунок її пенсії за вислугу років, з зарахуванням періоду роботи з 12.11.1990 по 31.12.2003 на посаді фельдшера - лаборанта палати реанімації та інтенсивної терапії Криворізької дитячої міської лікарні № 4, в результаті зміни назви закладу 03.01.2012 КЗ «Криворізька міська дитяча лікарня № 4» Дніпропетровської обласної ради, з моменту призначення пенсії, а саме з 25.06.2020.

Також, позивач просила зарахувати до стажу її роботи період з 01.01.2004 по 01.03.2020 року в подвійному розмірі згідно із ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

29.06.2023 ГУ ПФУ в Дніпропетровській області листом №30306-23468/К-01/8-0400/23 відмовило ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку пенсії з дати її призначення (25.06.2020).

Не погоджуючись з такими діями пенсійного органу, позивач звернулася до суду для захисту своїх прав та законних інтересів.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05.11.1991 (далі- Закон № 1788-XII) та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон № 1058-IV) (у редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

За визначеннями, наведеними у статті 1 вказаного Закону, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше, надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Приписами частин 1-3 статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною 1 статті 26 цього Закону.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Як зазначено у частині 4 статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільги щодо обчислення стажу роботи в деяких медичних закладах передбачені статтею 60 Закону України № 1788-XII, згідно до якої робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Суд констатує, що редакція статті 60 Закону № 1788-XII є чинною на теперішній час.

Стаття 24 Закону № 1058-IV не скасовує статтю 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та не зупиняє її дію.

Аналогічна правова позиція щодо застосування положень статті 24 Закону №1058-IV та статті 60 Закону № 1788-ХІІ викладена у постановах Верхового Суду від 04.12.2019 у справі № 689/872/17 та від 27.02.2020 у справі № 462/1713/17, які, у силу вимог частини 5 статті 242 КАС України, є обов`язковими для врахування.

Таким чином, суд дійшов висновку, що зарахування стажу в подвійному розмірі, передбачене статтею 60 Закону № 1788-XII, не пов`язано із набранням чинності Закону №1058-IV, а тому не обмежується наявним стажем роботи до 01 січня 2004 року.

Згідно зі статтею 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Трудова книжка ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 була надана нею відповідачу при зверненні за призначенням пенсії та містить записи №6-14 про її роботу у реанімаційних відділеннях та відділеннях інтенсивної терапії закладів охорони здоров`я, а саме Комунального закладу «Міська дитяча лікарня №4» (з 03.01.2012 року - Комунальний заклад «Криворізька міська дитяча лікарня №4» Дніпропетровської обласної ради», з 11.03.2019 року Комунальне некомерційне підприємство «Криворізький перинатальний центр зі стаціонаром» Криворізької міської ради).

Із матеріалів справи, зокрема, копії трудової книжки позивача, встановлено, що записи у трудовій книжці позивача виконані чітко, зрозуміло, та в повному обсязі містять інформацію про періоди роботи та займану посаду, реквізити відповідних наказів, на підставі яких вони внесені. При цьому, від відповідача відсутні будь-які зауваження щодо заповнення трудової книжки позивача.

Суд звертає увагу, що для зарахування медичному працівнику стажу у подвійному розмірі необхідно враховувати специфіку місця роботи працівника, а не посади, що він обіймав.

Згідно з роз`ясненням, наданим Міністерством охорони здоров`я і Міністерства праці та соціальної політики України у листах від 28.05.2002 № 10.02.11/450 та від 21.06.2002 № 02-886з-08, період роботи працівників у відділеннях анестезіології та інтенсивної терапії зараховуються до стажу у подвійному розмірі, як це передбачено статтею 60 Закону № 1788-XII.

Слід відмітити, що у відповідності до спеціального листа Міністерства охорони здоров`я України на адресу Пенсійного фонду України від 08.12.2006 № 10.01.09/2209 щодо віднесення окремих структурних підрозділів охорони здоров`я до відділень реанімації, робота в яких відповідно до статті 60 Закону № 1788-XII зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі, вказано що у реанімаційній службі закладів охорони здоров`я існували такі відділення: відділення (групи) анестезіології реанімації створювалися в лікарнях, які мали до 80% ліжок хірургічного профілю. В закладках, де кількість хірургічних ліжок менша і таке відділення не може бути створено за встановленими нормативами (пологові будинки з числом ліжок хірургічного профілю 75 і т.д.), організовувалися палати для реанімації і інтенсивної терапії з введенням посад лікарів анастезіологів реаніматологів та медичних сестер анестезіологів (наказ МОЗ СРСР від 19.08.1969 № 605 «Про поліпшення анестезіолого реанімаційної служби в державі») та відділення реанімації і інтенсивної терапії.

Таким чином, робота позивача з 01.01.2004 по 01.03.2020 на посаді на посаді фельдшера - лаборанта палати реанімації та інтенсивної терапії, фельдшера - лаборанта відділення інтенсивної терапії для новонароджених та недоношених дітей зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що не зарахувавши позивачу стаж роботи у реанімаційних відділеннях та відділеннях інтенсивної терапії закладів охорони здоров`я за період з 01.01.2004 по 01.03.2020 у подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону № 1788-XII, відповідач діяв протиправно.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що як вбачається з тексту рішення суду у справі №160/15371/20, судом підтверджене право позивача на зарахування до її стажу роботи у подвійному розмірі згідно ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоду роботи з 12.11.1990 по 31.12.2003.

Таким чином, відповідач, після отримання рішення суду, яке набрало законної сили, повинен був зарахувати підтверджений судом трудовий стаж, який позивач набув ще до звернення за призначенням пенсії, здійснивши перерахунок пенсії за вислугу років з дати призначення такої пенсії, а саме з 25.06.2020.

Вирішуючи даний спір, суд також враховує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, і у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення суду.

Аналіз норм статті 245 КАС України, у їх взаємозв`язку зі статтями 2, 5 КАС України, свідчить про те, що суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача. Якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З огляду на зазначене, для повного та ефективного захисту прав позивача та дотримання гарантій щодо остаточного вирішення спору між сторонами, суд вважає необхідним зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області:

- здійснити з 25.06.2020 перерахунку пенсії за вислугою років ОСОБА_1 , що обумовлювалося зарахуванням періоду роботи з 12.11.1990 по 31.12.2003 на посаді фельдшера - лаборанта палати реанімації та інтенсивної терапії Криворізької дитячої міської лікарні №4, в результаті зміни назви закладу 03.01.2012 - КЗ «Криворізька міська дитяча лікарня №4» Дніпропетровської обласної ради у подвійному розмірі згідно ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

- зарахувати до стажу роботи у подвійному розмірі згідно ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» період роботи ОСОБА_1 з 01.01.2004 по 31.01.2012 року на посаді фельдшера - лаборанта палати реанімації та інтенсивної терапії у Комунальному закладі «Міська дитяча лікарня №4» в результаті зміни назви закладу з 03.01.2012 року - Комунальний заклад «Криворізька міська дитяча лікарня №4» Дніпропетровської обласної ради», а з 01.02.2012 року по 01.03.2020 року на посаді фельдшера - лаборанта відділення інтенсивної терапії для новонароджених та недоношених дітей у Комунальному закладі "Криворізький перинатальний центр зі стаціонаром" (01.01.2014 на підставі штатного розпису, назву відділення змінено на відділення інтенсивної терапії для новонароджених), в результаті зміни назви закладу з 11.03.2019 року Комунальне некомерційне підприємство «Криворізький перинатальний центр зі стаціонаром» Криворізької міської ради та провести перерахунок пенсії з моменту її призначення, а саме: 25.06.2020 року.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

При зверненні до суду позивачем сплачено суму судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Отже, відповідно до положень ст. 139 КАС України сплачений позивачем судовий збір за подання позову до суду в сумі 1073,60 грн. підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у здійсненні з 25.06.2020 перерахунку пенсії за вислугою років ОСОБА_1 , що обумовлювалося врахуванням періоду роботи з 12.11.1990 по 31.12.2003 на посаді фельдшера - лаборанта палати реанімації та інтенсивної терапії Криворізької дитячої міської лікарні №4, в результаті зміни назви закладу 03.01.2012 - КЗ «Криворізька міська дитяча лікарня №4» Дніпропетровської обласної ради у подвійному розмірі згідно ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 25.06.2020 перерахунок пенсії за вислугою років ОСОБА_1 , що обумовлювалося зарахуванням періоду роботи з 12.11.1990 по 31.12.2003 на посаді фельдшера - лаборанта палати реанімації та інтенсивної терапії Криворізької дитячої міської лікарні №4, в результаті зміни назви закладу 03.01.2012 - КЗ «Криворізька міська дитяча лікарня №4» Дніпропетровської обласної ради у подвійному розмірі згідно ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не зарахування стажу роботи ОСОБА_1 з 01.01.2004 по 01.03.2020 в подвійному розмірі згідно із ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до стажу роботи у подвійному розмірі згідно ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» період роботи ОСОБА_1 з 01.01.2004 по 31.01.2012 на посаді фельдшера - лаборанта палати реанімації та інтенсивної терапії у Комунальному закладі «Міська дитяча лікарня №4» в результаті зміни назви закладу з 03.01.2012 - комунальний заклад «Криворізька міська дитяча лікарня №4» Дніпропетровської обласної ради», а з 01.02.2012 по 01.03.2020 на посаді фельдшера - лаборанта відділення інтенсивної терапії для новонароджених та недоношених дітей у Комунальному закладі "Криворізький перинатальний центр зі стаціонаром" (01.01.2014 на підставі штатного розпису, назву відділення змінено на відділення інтенсивної терапії для новонароджених), в результаті зміни назви закладу з 11.03.2019 Комунальне некомерційне підприємство «Криворізький перинатальний центр зі стаціонаром» Криворізької міської ради та провести перерахунок пенсії з моменту її призначення, а саме: 25.06.2020 року.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені ст. 295 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А. Ю. Рищенко