Справа № 160/20100/22
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2023-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 жовтня 2023 року м. Дніпросправа № 160/20100/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Поспєлової А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 (суддя Кучугурна Н.В.) по справі №160/20100/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень- рішень, -

в с т а н о в и В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 29 березня 2021 року №;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 29 березня 2021 року №.

Підставами позову визначено: призначення перевірки без законних на те підстав; недоведеність вчинення порушень, за які відповідачем застосовано штрафні санкції.

РішеннямПостановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

За наслідками розгляду справи суд дійшов таких висновків.

Суд вказав на те, що перевірка позивача була проведена контролюючим органом за передбачених пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України підстав для її проведення. З цього приводу суд зазначив, що у відповідності до положень пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання.

Стосовно оскаржуваних податкових повідомлень-рішень суд зазначив те, що спірні рішення є правомірними та обгрунтованими з огляду на встановлені контролюючим органом порушення:

п.п. 11 ст.3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, в частині

проведення розрахункових операцій через РРО без використання режиму попереднього програмування найменування товарів (послуг) без зазначення коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, цін товарів (послуг) та обліку їх кількості;

ст.15-3 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що

використовуються в електронних сигаретах, та пального, в частині здійснення продажу алкогольних напоїв для споживання на місці без наявності статусу суб`єкта господарювання громадського харчування.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачка звернулася з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позову. Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивачка посилається на таке. Так, позивачка вказує на те, що судом першої інстанції не було надано правову оцінку самостійним підставам позову таким як: невідповідність предмету перевірки, який визначений в наказі про призначення перевірки, предмету, який визначено в направленнях на перевірку; проведення перевірки під час дії запровадженого мораторію на проведення перевірок. Також, позивачка вказує і на необгрунтованість висновків суду першої інстанції щодо правомірності спірних податкових повідомлень-рішень. Зазначає, що відповідачем не було доведено, а судом не встановлено факту продажу алкогольних напоїв саме для споживання на місці. З приводу цього порушення також вказує на те, що вона здійснює господарську діяльність в магазині-кафе, яке є закладом громадського харчування та відповідно має право здійснювати продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці. Не погоджується позивачка і з висновками суду першої інстанції про доведеність відповідачем факту порушення вимог п.п. 11 ст.3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. За позицією позивачки надані відповідачем докази такого факту не підтверджують. Також позивачка вважає необгрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що у спірному випадку контролюючим органом проведено перевірку за передбачених пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України підстав для її проведення.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін з огляду на його законність та обгрунтованість.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для частково задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстрована як фізична особа-підприємець 15.09.2009, номер запису 0066588, перебуває на обліку як платник податків та зборів в ГУ ДПС у Дніпропетровській області та здійснює господарську діяльність за видом діяльності 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців.

Згідно з Ліцензією на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, реєстраційний номер 2005933, виданої ГУ ДПС у Дніпропетровській області 01.11.2020, ФОП ОСОБА_1 має право на здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями у період з 03.11.2020 по 03.11.2021, фіскальний номер РРО (програмного РРО) згідно з додатком до ліцензії .

Крім того, згідно з Ліцензією на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами, реєстраційний номер 2005724, виданої ГУ ДПС у Дніпропетровській області ФОП ОСОБА_1 має право на здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами у період з 03.11.2020 по 03.11.2021.

Наказом заступника начальника управління - начальника відділу перевірок у сфері матеріального виробництва управління ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 05.02.2021 №348-п на підставі ст.19-1, ст.20, п.п.75.1.3 п.75.1 ст.75, п.п.80.2.5, п.п.80.2.2 п.80.2 ст.80, п.52-2 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України призначено проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за адресою: АДРЕСА_1 , з питань дотримання законодавства у сфері обігу підакцизних товарів, перевірку розпочати з 16.02.2021 тривалістю не більше 10 діб. Період діяльності, який буде перевірятися згідно зі ст. 102 Податкового кодексу України.

На підставі вказаного наказу ГУ ДПС у Дніпропетровській області та направлень на перевірку від 05.02.2021 №419 та №418, посадовими особами ГУ ДПС у Дніпропетровській області 16.02.2021 о 15 год. 20 хв. розпочато проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Направлення на перевірку від 05.02.2021 №419 та №418, були пред`явлені ФОП ОСОБА_1 разом із врученням їй копії наказу від 05.02.2021 №348-п про проведення фактичної перевірки, однак вона відмовилась від їх підпису, про що свідчить Акт відмови від підпису у направленнях від 16.02.2021 №000062/1, копія якого надана до матеріалів справи.

За результатами проведеної фактичної перевірки посадовими особами ГУ ДПС у Дніпропетровській області складено акт фактичної перевірки, зареєстрований в органі ДПС 26.02.2021 за реєстраційним номером 0774/04/36/07/10/РРО/ НОМЕР_1 .

Згідно з цим актом, установлено порушення ФОП ОСОБА_1 вимог чинного законодавства, а саме:

- порушення п.п. 11 ст.3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг від 06.07.1995 №265/95-ВР (далі - Закон №265/95-ВР);

- порушення ст.15-3 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального від 19.12.1995 №481/95-ВР (далі - Закон №481/95-ВР);

- п.п. 20.1.6 ст. 20, ст. 81, п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України.

Вказані висновки акта фактичної перевірки обґрунтовані тим, що в ході її проведення виявлено такі порушення:

1) 11.08.2020 о 17:37 номер чеку №1, продано цигарки Прима Люкс у кількості 7 пачок на загальну суму 311,50 грн без програмування коду згідно з УКТ ЗЕД для підакцизної групи товарів, чим порушено п. 11 ст. 3 Закону України Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а саме проведення розрахункових операцій через РРО без використання режиму попереднього програмування найменування товарів (послуг) без зазначення коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, цін товарів (послуг) та обліку їх кількості;

2) 19.01.2021 об 11:05 проведено розрахункову операцію через РРО (фіскальний номер №), з продажу товару горілки на розлив ємкістю 0.05л. за ціною 10 грн. без отримання на той час статусу підприємства громадського харчування чим порушено ст. 15-3 Закону Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального, в частині здійснення продажу алкогольних напоїв для споживання на місці без наявності статусу суб`єкта господарювання громадського харчування;

Акт фактичної перевірки підписано ФОП ОСОБА_1 з зауваженням Акт отримала. Заперечення будуть надані на окремому аркуші.

12 березня 2023 року ФОП ОСОБА_1 були надані до ГУ ДПС у Дніпропетровській області заперечення на акт (довідку) фактичної перевірки №000062.

Листом ГУ ДПС у Дніпропетровській області Про розгляд заперечення №12626/6/04-36-07-10-25 від 24.03.2021 ФОП ОСОБА_1 було повідомлено про те, що перевірку проведено з дотриманням норм законодавства, порушення, встановлені в ході перевірки, зафіксовані правомірно та обгрунтовано.

На підставі акта фактичної перевірки, ГУ ДПС у Дніпропетровській області винесені податкові повідомлення-рішення:

- № від 29.03.2021, яким до ОСОБА_1 застосовані штрафні санкції за порушення ст. 15-3 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального у сумі 6800,00 грн;

- № від 29.03.2021, яким до ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції за порушення п.11 ст.3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг від 06.07.1995 №265/95-ВР у розмірі 5100,00 грн.

Правомірність та обгрунтованість вказаних податкових повідомлень-рішень, є предметом спору, який передано на вирішення суду.

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Щодо правових підстав для проведення фактичної перевірки, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

У відповідності із пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Таким чином, положення пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України передбачають дві самостійні (альтернативні) підстави проведення фактичної перевірки, які можуть застосовуватися як у сукупності, так і кожна окремо, а саме:

- наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення платником податків вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;

- здійснення функцій, визначених законом у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Отже, з аналізу підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України вбачається, що здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального є самостійною підставою з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань (прийняття наказу, вручення наказу, направлень, пред`явлення службових посвідчень) та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.

В даному випадку достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин, зокрема і у сфері виробництва та обігу пального.

Тобто, норма зазначеного вище підпункту дозволяє проведення фактичної перевірки, у тому числі на виконання функцій контролюючого органу, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, які в силу приписів статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» покладені на відповідача.

Відповідні функції контролю передбачені також і підпунктами 19-1.1.1, 19-1.1.14, 19-1.1.16, 19-1.1.17, 19-1.1.54. пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України, зокрема контролюючі органи виконують такі функції: проводять відповідно до законодавства перевірки платників податків; здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері; здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального; проводять роботу щодо боротьби з незаконним виробництвом, переміщенням, обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального; здійснюють інші функції, визначені законом.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що контролюючий орган має право на проведення фактичної перевірки господарюючого суб`єкту з підстав здійснення функцій контролю, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Такий висновок суду першої інстанції відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом, зокрема, в постановах Верховного Суду від 21 липня 2022 року у справі № 320/1864/21, від 03 листопада 2022 року у справі №320/8042/21, від 08 грудня 2022 року у справі №140/2889/21.

При цьому, у справі №140/2889/21 (постанова від 08.12.2022) Верховний Суд зазначив, що окремою підставою, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки, згідно положень підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, є також наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками.

Тобто, саме за вказаною підставою контролюючий орган, окрім посилання на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, у наказі має зазначати конкретну інформацію, яка була наявна у контролюючого органу чи отримана ним в установленому порядку та свідчить про порушення платником податків відповідного законодавства.

У спірному випадку встановлено, що контролюючий орган фактично призначив перевірку з підстав здійснення функцій контролю, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, що відповідає підставі визначеній у підпункті 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у спірному випадку не встановлено обставин, які б свідчили про незаконність призначення відповідачем фактичної перевірки.

Щодо аргументів позивача про ненадання судом першої інстанції правової оцінки самостійним підставам позову таким як: невідповідність предмету перевірки, який визначений в наказі про призначення перевірки, предмету, який визначено в направленнях на перевірку; проведення перевірки під час дії запровадженого мораторію на проведення перевірок.

Так, предметом перевірки в наказі №348-п від 05.02.2021 визначено: перевірку з питань дотримання законодавства у сфері обігу підакцизних товарів.

В направленнях на перевірку метою перевірки визначено: здійснення контролю за виробництвом та обігом підакцизних товарів, а також перевірку інших питань порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками та інших нормативно-правових актів.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає можливим погодитися з аргументами позивача про те, що предмет та мета перевірки різняться в наказі про призначення перевірки та в направленнях на проведення перевірки.

В той же час, за наслідками проведеної перевірки до позивача застосовані штрафні санкції, які стосуються порушень саме законодавства у сфері обігу підакцизних товарів.

Таким чином, вказані недоліки в оформленні направлень на проведення перевірки, в яких фактично був розширений предмет перевірки в порівнянні з наказом про призначення перевірки, не можуть свідчити про те, що посадові особи контролюючого органу вийшли за межі предмету перевірки, який обумовлений наказом про призначення перевірки, оскільки застосовані штрафні санкції стосуються дотримання позивачем саме законодавства у сфері обігу підакцизних товарів.

Щодо аргументів позивача про запроваджений мораторій на проведення перевірок.

Пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України (в редакції на час виникнення спірних відносин) установлено мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), крім: документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків; документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.7 та 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу; фактичних перевірок в частині порушення вимог законодавства в частині: обліку, ліцензування, виробництва, зберігання, транспортування та обігу пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального та спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, з підстав, визначених підпунктами 80.2.2, 80.2.3 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 цього Кодексу.

Отже, запроваджений мораторій не стосувався фактичних перевірок, в частині, зокрема, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, з підстав, визначених підпунктами 80.2.2, 80.2.3 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 цього Кодексу.

При цьому, суд апеляційної інстанції приймає до уваги те, що встановлене контролюючим органом порушення п.п. 11 ст.3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг від 06.07.1995 №265/95-ВР (далі - Закон №265/95-ВР) також стосується обігу підакцизних товарів (тютюнових виробів), оскільки вказаною нормою права встановлено певні вимоги при проведенні розрахункових операцій при продажу підакцизних товарів.

Щодо виявлених під час перевірки порушень п.п. 11 ст.3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Відповідно до приписів пункту 11 статті 3 Закону №265/95-ВР, суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані:

- проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій з використанням режиму попереднього програмування найменування товарів (послуг) (із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів), цін товарів (послуг) та обліку їх кількості.

Пунктом 7 статті 17 Закону № 265/95-ВР визначено, зокрема, що за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у розмірі трьохста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі проведення розрахункових операцій через РРО без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорїї згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості.

У спірному випадку контролюючим органом встановлено проведення розрахункових операцій через РРО без використання режиму попереднього програмування найменування товарів (послуг) без зазначення коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів, а саме 11.08.2020 о 17:37 номер чеку №1, продано цигарки Прима Люкс у кількості 7 пачок на загальну суму 311,50 грн без програмування коду згідно з УКТ ЗЕД для підакцизної групи товарів, чим порушено п. 11 ст. 3 Закону України Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Вказаний факт контролюючим органом встановлено та підтверджено інформацією з бази даних ДПС України АІС Податковий блок.

Отже, контролюючим органом правильно кваліфіковано вказані обставини, як порушення пункту 11 статті 3 Закону №265/95-ВР, що є підставою для застосування штрафних (фінансових) санкцій у відповідності до пункту 7 статті 17 Закону № 265/95-ВР.

З цих підстав суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо правомірності та обгрунтованості податкового повідомлення-рішення № від 29.03.2021, яким до ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції у розмірі 5100,00 грн.

Щодо встановленого перевіркою порушення вимог ст. 15-3 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального.

Відповідно до статті 1 Закону №481/95-ВР - продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки суб`єктам господарювання громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб`єктів господарювання громадського харчування, суб`єктів господарювання з універсальним асортиментом товарів.

Відповідно до пунктів 9 та 12 абзацу 1 статті 15-3 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального, забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння: поштучно (для тютюнових виробів, крім сигар); у невизначених для цього місцях торгівлі.

Продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки суб`єктам господарювання (у тому числі іноземним суб`єктам господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) громадського харчування, підприємств з універсальним асортиментом товарів.(абзац 6 статті 15-3 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального).

З огляду на положення вказаних норм права, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволений лише суб`єктам господарювання громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб`єктів господарювання громадського харчування, суб`єктів господарювання з універсальним асортиментом товарів.

В той же час, вказуючи на правомірність застосування штрафних санкцій, суд першої інстанції не врахував того, що кваліфікуючою ознакою складу правопорушення, передбачено статтею 15-3 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального, є продаж алкогольних напоїв на розлив саме для споживання на місці.

Однак, на підтвердження вказаного відповідачем будь-яких належних доказів (фотознімки, пояснення свідків, тощо) надано не було.

Крім того, під час перевірки податковим органом не було виявлено й належного обладнання для забезпечення можливості продажу алкогольних напоїв для подальшого їх споживання на місці. Разом з цим, відповідачем не було й зафіксовано факт такого продажу та споживання алкогольних напоїв іншими особами.

Отже, з огляду на недоведеність відповідачем факту продажу алкогольних напоїв на розлив саме для споживання на місці, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необгрунтованість застосування до позивача штрафних санкцій порушення вимог ст. 15-3 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального.

Подібна правова позиція щодо застосування штрафних санкцій за порушення вимог ст.15-3 Закону №481/95-ВР, висловлена Верховним Судо у справі № 812/81/17 (постанова від 06.08.2020).

З цих підстав суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для скасування податкового повідомлення-рішення № від 29.03.2021, яким до ОСОБА_1 застосовані штрафні санкції у сумі 6800,00 грн.

Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити часткового, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову про часткове задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 по справі №160/20100/22 скасувати та прийняти нову постанову про часткове задоволення позову.

Податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 29 березня 2021 року № визнати неправомірним та скасувати.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Вступну та резолютивну частину проголошено 12.10.2023

Повний текст постанови виготовлено 13.10.2023

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк