Справа № ЗПП/320/128/23
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2023-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

12 жовтня 2023 року м.Київ №ЗПП/320/128/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, подану до подання адміністративного позову,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з заявою про вжиття заходів забезпечення позову до його подання, у якій просить суд:

- зупинити дію Рішення Комісії для проведення конкурсу на зайняття вакантних посад Голови Служби судової охорони, його заступників, яке оформлено Протоколом №7 від 25.09.2023, яким визначено переможцем конкурсу ОСОБА_2 до розгляду справи по суті;

- заборонити Державній судовій адміністрації та/або Комісії для проведення конкурсу на зайняття вакантних посад Голови Служби судової охорони, його заступників, яка утворена Наказом Державної судової адміністрації України № 401 від 23.08.23 із змінами внесеними Наказом №407 від 24.08.23 вчиняти будь-які дії щодо подання на розгляд/затвердження/голосування до Вищої ради правосуддя Протоколу №7 від 25.09.2023 р., яким визначено переможцем конкурсу ОСОБА_2 до розгляду справи по суті.

За результатом автоматизованого розподілу, заяву передано на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І.

Заява обґрунтована тим, що Рішенням Вищої ради правосуддя від 25.07.2023 № 750/0/15-23 «Про оголошення конкурсу на зайняття вакантної посади Голови Служби судової охорони» оголошено конкурс на зайняття вакантної посади Голови Служби судової охорони. 26.07.2023 дана інформація була оприлюднена на офіційному сайті Вищої ради правосуддя та Державної судової адміністрації України, Служби судової охорони.

Наказом Державної судової адміністрації України від 23.08.2023 №401 "Про затвердження персонального складу комісії для проведення конкурсу на зайняття вакантних посад Голови Служби судової охорони, його заступників» утворено конкурсну комісію, до складу якої увійшли: три члени Вищої ради правосуддя, член Ради суддів України, суддя Касаційного господарського суду у складі Верховного суду та начальник юридичного управління Державної судової адміністрації України.

Наказом Державної судової адміністрації України від 24.08.2023 № 407 «Про внесення змін до персонального складу комісії для проведення конкурсу на зайняття вакантних посад Голови Служби судової охорони, його заступників» внесено зміни до персонального складу комісії, а саме: виключено ОСОБА_3 , начальника юридичного управління Державної судової адміністрації України та включено ОСОБА_4 , директора департаменту фінансово-економічної діяльності, бухгалтерського обліку та звітності - головного бухгалтера.

В період з 26 липня 2023 року по 11 серпня 2023 року проводився прийом документів кандидатів на зайняття вакантної посади Голови Служби судової охорони.

25 серпня 2023 року відбулося перше засідання комісії для проведення конкурсу на зайняття вакантних посад Голови Служби судової охорони, його заступників.

04 вересня 2023 року Комісією визначено кандидатів, які будуть допущені до участі у конкурсі на посаду Голови Служби судової охорони, а також визначено процедуру проведення конкурсу: в один етап - співбесіда.

Відтак, був визначений наступний графік співбесід з кандидатами:

- 08.09.2023 співбесіди: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ;

- 11.09.2023 співбесіди: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ;

- 15.09.2023 співбесіди: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ; 22.09.2023 співбесід: ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 .

З 08.09.2023 по 22.09.2023 Комісією були проведені співбесіди з усіма кандидатами на зайняття вакантної посад Голови Служби судової охорони.

За результатами проведеного конкурсу на вакантну посаду Голови Служби судової охорони 25.09.2023 відповідно до Протоколу №7 від 25.09.2023 засідання Комісії для проведення конкурсу на зайняття вакантних посад Голови Служби судової охорони, його заступників. Комісія визначила переможцем конкурсу на зайняття вакантної посади Голови Служби судової охорони ОСОБА_2 , який набрав загальну кількість 10,60 балів та другого за результатами конкурсу ОСОБА_1 , який набрав загальну кількість 10 балів.

02.10.2023 інформацію щодо результатів конкурсу було висвітлено на сайті Державної судової адміністрації України.

Однак, заявник не погоджується із рішенням конкурсної комісії про визначення переможця конкурсу та процедурою проведення конкурсу та зазначає, що відповідно до інформації розмішеної на офіційному веб-сайті Вищої ради правосуддя, згідно Порядку денного № 96 на засіданні Вищої ради правосуддя, яке відбудеться 12 жовтня 2023 року другим за списком буде розглядатись питання «Про призначення Голови Служби судової охорони», доповідач - член Вищої ради правосуддя Кравченко С.І.). та заявник фактично буде позбавлений можливості оскаржити результати конкурсу, оскільки фактично Голова служби вже буде призначений, а у такому випадку переглянути результати конкурсу буде неможливим.

Заявник стверджує, що порушення процедури проведення конкурсу, явно необ`єктивне голосування членів комісії, безпідставне надання переваги іншому кандидату, непрозорі та упереджені дії Комісії при визначенні переможця конкурсу є беззаперечними підставами для визнання його результатів недійсними та їх скасування.

Дослідивши матеріали адміністративного позову в межах вирішення клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення позову, оцінивши підстави даного клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову (ч. 4 ст. 150 КАС України).

Згідно з ч. 1 ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Забезпечення позову може застосовуватися лише з підстав, визначених статтею 150 КАС України.

При цьому заходи забезпечення позову вживаються судом з метою охорони прав та інтересів позивача на час розгляду справи та не можуть вирішувати спірні правовідносини по суті.

Таким чином, статтею 150 КАС України визначено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

У відповідності з ч. 2 ст. 151 КАС України, суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Згідно з ч. 4, ч. 6 ст. 154 КАС України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання.

У пункті 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ від 06.03.2008 року №2 надано роз`яснення, що в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, які б свідчили про наявність зазначених вище підстав для забезпечення позову.

Пленум Верховного Суду України у постанові № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» визначає, що особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно з Рекомендацією № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятою Комітетом Ради Європи 13.09.1989, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

Верховний Суд у постанові від 21.11.2018 у справі № 826/8556/17 дійшов висновку щодо застосування зазначених підстав забезпечення позову в адміністративній справі про таке:

«Ці підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти. Крім того, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.».

Отже, суд при вирішенні питання про забезпечення позову у кожному випадку, повинен виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 25.04.2019 у справі № 826/10936/18, від 30.09.2019 у справі № 826/10936/18, від 22.11.2019 у справі № 640/18007/18.

Тобто, заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Позивач, як підставу для задоволення заяви зазначає, що має місце очевидна протиправність рішення конкурсної комісії про визначення переможця та порушення процедури проведення конкурсу, оскільки, як на переконання позивача, рішення прийнято з порушенням законодавства, а реалізація рішення відповідача може істотно ускладнити і унеможливити виконання судового рішення та ефективний захисту його прав та інтересів.

Щодо посилання позивача на очевидну протиправність спірного рішення, суд зазначає наступне.

Верховний Суд, в своїй постанові від 10.04.2019 №826/16509/18 зазначив, що вирішуючи заяву, суд повинен був проаналізувати та оцінити ці доводи заявника. Щодо "очевидності" ознак протиправності спірних рішень та порушення прав позивача, то пропри те, що такі ознаки не мають окреслених меж, йдеться насамперед про їх "якість": вони повинні свідчити про протиправність оскаржуваного рішення поза обґрунтованим сумнівом.

Суд, який застосовує заходи забезпечення позову з підстав очевидності ознак протиправності оскарженого рішення, на основі наявних у справі доказів повинен бути переконаний, що рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, передбаченими ч.2 ст.2 КАС України, порушує права, свободи або інтереси позивача і вжиття заходів забезпечення позову є способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам цього порушення.

Твердження про "очевидність" порушення до розгляду справи по суті є висновком, який свідчить про правову позицію суду наперед. Тому застосування заходів забезпечення позову з цієї підстави допускається у виключних випадках.

Безумовно, рішення чи дії суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на позивача. Такі рішення можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до ст. 150 КАС України зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі.

Водночас, суд зазначає, що посилання позивача на наявності ознак протиправності рішення та порушення вимог законодавства при проведення конкурсу, є передчасними, та не може вважатись підставою для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки вони підлягають оцінці під час судового розгляду справи по суті вимог.

Крім цього, частиною 6 ст. 151 КАС України визначено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

Отже, положенням КАС України заборонено вжиття заходів забезпечення позову, які полягають у відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу.

Також, відповідно до заяви про забезпечення позову, позивач просить заборонити Державній судовій адміністрації та/або Комісії для проведення конкурсу на зайняття вакантних посад Голови Служби судової охорони, його заступників, яка утворена Наказом Державної судової адміністрації України № 401 від 23.08.23 із змінами внесеними Наказом №407 від 24.08.23 вчиняти будь-які дії щодо подання на розгляд/затвердження/голосування до Вищої ради правосуддя Протоколу №7 від 25.09.2023 р., яким визначено переможцем конкурсу ОСОБА_2 до розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи те, що заходи забезпечення позову вживаються судом з метою охорони прав та інтересів позивача на час розгляду справи та не можуть вирішувати спірні правовідносини по суті, а також встановлену заборону зупиняти проведення конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу) органу, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи (ч. 8 ст. 154 КАС України).

Керуючись ст. 150, 151, 154, 248, 256, 293 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду суд протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Лисенко В.І.