Справа № 120/16961/21-а
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2023-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

м. Вінниця

17 жовтня 2023 р. Справа № 120/16961/21-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Чернюк Алла Юріївна, розглянувши заяву про перегляд судового рішення за виключними обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур, Офісу Генерального прокурора, Вінницької обласної прокуратури про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, визнання протиправними та скасування рішень, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур, Офісу Генерального прокурора, Вінницької обласної прокуратури про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, визнання протиправними та скасування рішень, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку.

Позовні вимоги позивач мотивував протиправністю рішення Шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур (далі - Шістнадцята кадрова комісія) від 07.10.2021 №5 про неуспішне проходження ним атестації та, як наслідок, наказу керівника Вінницької обласної прокуратури від 27.10.2021 №1399к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні досудового розслідування та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Вінницької області та органів прокуратури.

Крім того, позивач зазначав, що заробітна плата відповідно до розрахункового листа йому нараховувалась та виплачувалась Вінницькою обласною прокуратурою значно нижча, ніж встановлена ст. 81 Закону України "Про прокуратуру", що є порушенням права позивача на отримання заробітної плати за період з 27.05.2021 по 28.10.2021 у відповідності та розмірах, визначених ст. 81 Закону 7 України "Про прокуратуру".

В зв`язку з цим просив зобов`язати Вінницьку обласну прокуратуру нарахувати ОСОБА_1 заробітну плату відповідний період, виходячи з розміру посадового окладу, розрахованого згідно положень ст. 81 Закону України "Про прокуратуру", з урахуванням усіх встановлених у цей період надбавок і премій, й виплатити різницю між нарахованою таким чином сумою та фактично отриманою сумою виплат за вказаний період.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 10.01.2023 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 07.10.2021 №5 про неуспішне проходження прокурором ОСОБА_1 атестації.

Визнано протиправним та скасовано наказ керівника Вінницької обласної прокуратури від 27.10.2021 №1399к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні досудового розслідування та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Вінницької області та органів прокуратури.

Поновлено ОСОБА_1 у прокуратурі Вінницької області на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні досудового розслідування та підтриманням державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Вінницької області та органів прокуратури або на рівнозначній посаді з 28.10.2021.

Стягнуто з Вінницької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 28.10.2021 по 10.01.2023 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 за №100 та довідки Вінницької обласної прокуратури від 12.12.2022 за № 21-Ф-291, з вирахуванням при виплаті встановлених законом податків і зборів.

Допущено судове рішення до негайного виконання в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та присудження виплати заробітної плати у межах сум стягнення за один місяць.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 13 лютого 2023 року стягнуто з Вінницької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 28.10.2021 по 10.01.2023 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 та довідки Вінницької обласної прокуратури від 12.12.2022 № 21-Ф-291 в сумі 112 325,40 грн (сто дванадцять тисяч триста двадцять п`ять гривень 40 коп) з вирахуванням при виплаті встановлених законом податків і зборів.

Не погоджуючись із рішенням, позивач оскаржив його до суду апеляційної інстанції.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19.04.2023 вказане рішення Вінницького окружного адміністративного суду залишено без змін.

Разом із тим, постановою Верховного Суду від 15.08.2023 рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10 січня 2023 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2023 року у справі № 120/16961/21-а в оскаржуваній частині змінено, виклавши абзац четвертий резолютивної частини рішення суду першої інстанції у такій редакції: «Поновити ОСОБА_1 у Прокуратурі Вінницької області на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні досудового розслідування та підтриманням державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні Прокуратури Вінницької області та органів прокуратури з 29.10.2021».

Водночас, вказаною постановою суду касаційної інстанції додаткове рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13 лютого 2023 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2023 року у справі № 120/16961/21-а змінено в частині визначення розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу та викладено резолютивну частину в такій редакції: «Стягнути з Вінницької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 29.10.2021 по 10.01.2023 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 та довідки Вінницької обласної прокуратури від 12.12.2022 № 21-Ф-291 в сумі 111, 963, 06 грн (сто одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят три грн 06 коп) з вирахуванням при виплаті встановлених законом податків і зборів».

В іншій частині рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10 січня 2023, додаткове рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13 лютого 2023 року та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2023 року у справі № 120/16961/21-а залишено без змін.

12.10.2023 позивачем подано заяву про перегляд рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10.01.2023 за виключними обставинами. Заява мотивована тим, що рішенням Конституційного Суду України від 13.09.2023 № 8-р(ІІ)/2023 (№ 3-80/2022)(191/22; 226/22; 80/23; 131/23; 99/23) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), друге речення абзацу третього пункту 3 розділу ІІ "Прикінцеві і перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" від 19 вересня 2019 року № 113ІХ. Вказано, що друге речення абзацу третього пункту 3 розділу ІІ "Прикінцеві і перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" від 19 вересня 2019 року № 113ІХ, визнане неконституційним, утрачає чинність із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Згідно з частиною 2 статті 366 КАС України протягом п`яти днів з дня після надходження заяви до адміністративного суду суддя (суддя-доповідач) перевіряє її відповідність вимогам статті 364 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття провадження за нововиявленими або виключними обставинами.

Ознайомившись із заявою про перегляд рішення суду за виключними обставинами та доданими матеріалами, приходжу до наступних висновків.

Згідно з частиною 1 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Так, положеннями пункту 1 частини 5 статті 361 КАС України визначено, що підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Частиною 6 наведеної правової норми передбачено, що при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Варто зазначити, що право на перегляд рішення у зв`язку з виключними обставинами за пунктом 1 частини 5 статті 361 КАС України забезпечує поновлення порушеного права особи внаслідок застосування у її справі положень закону, які не відповідали Конституції України. Попри те, що втрата чинності Закону в разі визнання його неконституційним відповідно до частини другої статті 152 Конституції України та статті 91 Закону України від 13 липня 2017 року №2136-VIII "Про Конституційний Суд України" визначається днем ухвалення відповідного рішення Конституційним Судом (якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення), таке рішення є підставою для перегляду за виключними обставинами судових рішень, прийнятих раніше ухвалення відповідного рішення Конституційного Суду України.

Верховним Судом вже розглядалися заяви про перегляд справи за виключними обставинами за подібних правовідносин, зокрема № 808/1628/18, № 4819/49/19 та № 140/2217/19, де зазначено наступні висновки.

З погляду колегії суддів суду касаційної інстанції, положення пункту 1 частини 5 статті 361 КАС України треба тлумачити передовсім через призму положень статті 3 Конституції України, відповідно до яких, зокрема, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. У такому контексті відмова у перегляді судового рішення, яким у задоволенні позову відмовлено, за виключними обставинами з підстав встановлення Конституційним Судом України неконституційності (конституційності) закону, (пункт 1 частини п`ятої статті 361 КАС України), є неефективним захистом прав позивача від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.

Верховний суд зазначив, що норму пункту 1 частини 5 статті 361 КАС України треба тлумачити так, що словосполучення "якщо рішення суду ще не виконане" стосується можливості перегляду за виключними обставинами тільки тих судових рішень, які підлягають виконанню (тобто резолютивна частина рішення містить зобов`язання вчинити певну дію, ухвалити рішення, сплатити гроші тощо), але на момент подання заяви про перегляд за виключними обставинами були виконані. Водночас, судове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено, примусовому виконанню не підлягає й тому не може бути "ще не виконаним".

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у справі № 4819/49/19 щодо перегляду за виключними обставинами ухвали Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 25 жовтня 2019 року, (у якій була застосована норма (частина третя статті 307 КПК України), яку згодом Конституційний Суд України Рішенням від 17 червня 2020 року № 4-р (II)/2020 визнав неконституційною) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що при постановленні ухвали від 25 жовтня 2019 року Касаційний кримінальний суд застосував чинні норми КПК України. Натомість Рішення Конституційного Суду України від 17 червня 2020 року № 4-р (II)/2020, яке заявник вважає виключною обставиною, ухвалене 17 червня 2020 року. На момент ухвалення цього Рішення кримінально-процесуальні відносини у аналізованому провадженні вже припинилися. А це означає, що дія Рішення Конституційного Суду України не може поширюватися на ці правовідносини, оскільки вони виникли і закінчилися до його ухвалення.

Зазначено також, що рішення Конституційного Суду України має пряму (перспективну) дію, тобто поширюється на правовідносини, що виникли або тривають після його ухвалення (за винятком тих випадків, якщо інше встановлено Конституційним Судом України безпосередньо у тексті ухваленого рішення). З наведених мотивів Велика Палата Верховного Суд констатувала, що немає підстав для задоволення заяви про перегляд за виключними обставинами ухвали Касаційного кримінального суду від 25 жовтня 2019 року.

Той самий підхід можна простежити і в постанові об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 19 лютого 2021 року у справі № 808/1628/18. У зазначеній справі, позаяк текст пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України дещо відрізняється від того, який міститься в пункті 1 частини першої статті 459 КПК України (в останньому випадку немає умови "якщо рішення суду ще не виконане"), увага об`єднаної палати була зосереджена на судових рішеннях, які можуть переглядатися за виключними обставинами з вказаної нормативної підстави.

Висновок, якого дійшла об`єднана палата Касаційного адміністративного суду у справі № 808/1628/18 полягає у тому, що судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено, позаяк воно не може виконуватися у примусовому порядку, не може переглядатися на підставі пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України. Крім того, рішення Конституційного Суду України не має ретроспективної дії й не змінює нормативно правового регулювання, відповідно до якого суди попередніх інстанцій вирішували спір.

В даному ж випадку, заява позивача про перегляд рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10.01.2023 за виключними обставинами на підставі пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України є подібною (за сутнісними ознаками) до тієї, яка описана у постанові від 19 лютого 2021 року у справі № 808/1628/18.

Варто зауважити, що приписи пункту 1 частини 5 статті 361 КАС України відтоді не змінилися і застосовуються в тій самій редакції, яку роз`яснювала об`єднана палата Касаційного адміністративного суду у згаданій постанові. Крім того, від дати ухвалення постанови від 19 лютого 2021 року у справі № 808/1628/18 й до звернення позивача зі згаданою заявою немає істотного часового розриву й та правова позиція, яка була висловлена в зазначеній постанові, не втратила актуальності.

Отже, дотримуючись цієї позиції, приходжу до висновку, що рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10.01.2023, щодо перегляду якого за виключними обставинами звернувся позивач, є судовим рішенням, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог в частині нарахування ОСОБА_1 заробітну плату за період з 27 травня 2021 року по 28 жовтня 2021 року, виходячи з розміру посадового окладу, розрахованого відповідно до положень статті 81 Закону України «Про прокуратуру», з урахуванням усіх встановлених у цей період надбавок і премій та виплати різниці між нарахованою таким чином сумою та фактично отриманою сумою виплат за вказаний період, відповідно воно не підлягає примусову виконанню, тому у значенні пункту 1 частини 5 статті 361 КАС України не може переглядатися за виключними обставинами.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду в постанові від 21 грудня 2022 року у справі №140/2217/19 за аналогічних правовідносин про перегляд за виключними обставинами на підставі Рішення Конституційного Суду України від 06 квітня 2022 року № 1-р (ІІ) 2022 судового рішення, яким відмовлено в задоволенні позову.

Відповідна позиція також підтримана Верховним Судом у постанові від 09.02.2023 по справі № 300/3096/21.

В той же час, положеннями КАС України не визначено наслідків, які застосовуються у випадку подання особою заяви про перегляд за виключними обставинами судового рішення, яке не може переглядатися за виключними обставинами.

За змістом частини 6 статті 7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Таким чином, оскільки положеннями КАС України не визначено наслідки, які застосовуються у випадку подання особою заяви про перегляд за виключними обставинами судового рішення, яке не може переглядатися за виключними обставинами, тому вважаю, що слід застосувати аналогію процесуального закону, зокрема, положення статті 170 КАС України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція висловлена Сьомим апеляційним адміністративним судом у постанові від 07.08.2023 у справі № 120/4348/20-а.

Таким чином, враховуючи те, що рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10.01.2023, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог, які заявник просить переглянути, не може переглядатись за виключними обставинами, приходжу до висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження за виключними обставинами.

Керуючись ст.ст. 170, 248, 256 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за виключними обставинами за заявою ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10.01.2023 в адміністративній справі № 120/16961/21-а.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Чернюк Алла Юріївна