Справа № 577/5257/23
Суддя: Рідзевська І. О.
Дата ухвалення: 2023-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 577/5257/23
Провадження № 2-а/577/26/23
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"02" жовтня 2023 р.

м. Конотоп

Суддя Конотопського міськрайонного суду Сумської області Рідзевська І.О., ознайомившись з матеріалами адміністративного позову ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Конотопської міської ради про скасування постанови адміністративної комісії про накладення адміністративного стягнення,-

УСТАНОВИЛА:

25.09.2023 року ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Федірко Я.С., звернулася до суду з позовною заявою до Виконавчого комітету Конотопської міської ради, в якій просить суд скасувати постанову адміністративної комісії при виконкомі Конотопської міської ради № 58 від 02.08.2023 про накладення адміністративного стягнення у розмірі 6800 грн. за ч. 2 ст. 156 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Разом з позовною заявою представник позивача подав до суду клопотання про поновлення строків на оскарження постанови. В клопотанні представник позивача вказав, що 02.08.2023 року була прийнята постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.156 КУпАП. При розгляді справи позивач присутня не була. 14.08.2023 року ОСОБА_1 звернулася з листом до відповідача з метою отримання протоколу та рішення по адміністративній справі відносно неї. Після отримання позивачем оскаржуваної постанови, остання звернулася за правовою допомогою. 05.09.2023 року адвокатом Федірко Я.С. до відповідача направлено запит з метою отримання документів, на підставі яких позивача притягнуто до адміністративної відповідальності. Вказав, що строк на оскарження постанови пропущений з поважної причини та просив його поновити.

Згідно ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.

Так, відповідно до частини другої статті 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Строки на оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності також визначені статтею 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс на інші проти Великобританії, справа Девеер проти Бельгії).

У пункті 45 рішення Європейського суду з прав людини "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28.10.1998, зазначено про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Частиною 1 статті 171 КАС України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку оскарження судового рішення з поважних причин.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Початок перебігу строків звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, вирішальним у визначенні строків звернення до адміністративного суду є встановлення фактів, коли та за яких обставин позивач дізнався про порушення своїх прав та зміг вчинити дії, направлені на їх відновлення.

Підстави пропуску строку можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги.

Згідно з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 29.09.2022 у справі №500/1912/22, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду у визначений законом строк звернення до суду. У той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення від 06.06.2023 серії ВАВ №866050 містить підпис позивача як особи, відносно якої його складено. Крім цього в протоколі вказано, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться «21.06.2023 року о 13-00год.» Конотопській адміністративній комісії. Отже, позивач знала, що відносно неї складено протокол, який буде розглядатися адміністративною комісією, але жодних дій спрямованих на те, щоб дізнатися про стан розгляду справи не вчинила.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами (постанова Верховного Суду від 17.07.2018 року у справі №521/21851/16-а).

При цьому, у визначенні моменту виникнення права на позов має значення, коли особа дізналася про факт порушення свого права, інтересу або коли саме вона повинна була дізнатись про це, і обов`язок доказування поважності причин пропуску строку звернення до суду покладений саме на позивача.

Наведені ж позивачем доводи на обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення із позовом суд не визнає поважними, оскільки як вбачається з запиту позивача від 14.08.2023 року ОСОБА_1 звернулася до голови адміністративної комісії з вимогою надати їй ксерокопію протоколу та рішення з розгляду справи про притягнення її до адміністративної відповідальності. Відповідно до супровідного листа від 17.08.2023 року ОСОБА_1 було направлено копію оскаржуваної постанови. Водночас за правовою допомогою позивач звернувся лише 09.09.2023 року, про що свідчить договір про надання правничої допомоги.

Отже, суддя критично оцінює доводи позивача щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду за захистом порушеного права та не вбачає наміру добросовісної реалізації належного особі права на оскарження рішення та забезпечення неухильного виконання вимог процесуального закону.

Згідно ч.1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Так, статтею 123 КАС України передбачено, що передумовою настання відповідних наслідків для позивача є надання можливості останньому скористатись можливістю подати заяву про поновлення пропущеного строку в разі її неподання, або ж вказати інші причини поважності пропущеного строку, аніж ті, які були зазначені в первинній заяві про поновлення строку та визнані судом неповажними.

Згідно ч. 2 статті 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи, що суд не вважає причину пропуску строку з позовом до суду, поважною, вважає необхідним, надати можливості позивачу скористатися правом подати заяву, в якій вказати інші причини поважності пропуску строку звернення до суду

Керуючись ст. ст. 15, 122,123, 169, 286 КАС України,

УХВАЛИЛА:

У задоволені клопотання про поновлення строку звернення із позовом відмовити.

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Конотопської міської ради про скасування постанови адміністративної комісії про накладення адміністративного стягнення залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, а саме вказати інші причини поважності пропуску звернення до суду.

Роз`яснити позивачу, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і не підлягає оскарженню.

СуддяІ. О. Рідзевська