Справа № 420/18844/23
Суддя: Токмілова Л.М.
Дата ухвалення: 2023-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2023 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Токмілова Л.М., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області, в якій позивачка просить суд визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління ДПС в Одеській області від 30 березня 2023 року №0-1532, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнати протиправною і касувати рішення про опис майна у податкову заставу від 30 березня 2023 року №329/15-32-13-06.

Ухвалою суду від 31 липня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

У зв`язку з перебуванням судді Токмілової Л.М. у відпустці у період з 21.09.2023 року по 06.10.2023 року, суд здійснює розгляд справи після виходу з відпустки.

Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що в середині квітня 2023 року, отримала податкову вимогу, згідно якої станом на 29.03.2023 року в неї наявний податковий борг на суму 25411 грн. 64 коп. Борг складається з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які с власниками об`єктів нежитлової нерухомості - 1611 гривень 64 копійки та штрафні санкції, що застосовуються відповідно до ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" - 23800 гривень 00 копійок. Також позивачкою було отримано Рішення про опис майна у податкову заставу від 30.03.2023 року №329/15-32-13-06. Постановою Татарбунарського районного суду Одеської області від 21 грудня 2022 року по справі №495/6339/22 було закрито провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно позивачки за ч. 1 ст. 164, ч. 1 ст. 156 КУпАП на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Позивачка звернулась до відповідача з заявою про скасування податкової вимоги, однак відповідачем було надано відповідь, згідно якої він не може в добровільному порядку скасувати податкову вимогу. Вважає, що оскільки у справі №495/6339/22 Татарбунарським районним судом Одеської області було встановлено, що в діях позивачки відсутній склад та подія адміністративного правопорушення, а отже і підстав для надсилання їй податкової вимоги за цим фактом відсутні. Зазначені дії Відповідача вважає незаконними та вважає, що податкова вимога та рішення про опис майна у податкову заставу підлягають скасуванню.

Відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши представлені у справі докази у їх сукупності, на підставі чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є фізичною-особою підприємцем з 02.12.2022 року.

У зв`язку з наявністю податкового боргу, Головним управлінням ДПС в Одеській області була сформована та направлена на податкову адресу позивачки податкова вимога від 30.03.2023 №0-1532 стосовно ОСОБА_1 про наявність у неї станом на 29.03.2023 року податкового боргу у сумі 25 411,64 грн.

У податковій вимозі податковий орган попереджає, що у платника податків виник податковий борг та починаючи з 24 січня 2023 року на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності в майбутньому, розповсюджується право податкової застави, а на суму податкового боргу нараховуються пеня та застосовуються штрафні (фінансові) санкції (штрафи), визначені Податковим кодексом України. Податковим органом буде здійснено опис майна в податкову заставу.

До податкової вимоги додано детальний розрахунок суми податкового боргу, відповідно до якого борг складається з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які с власниками об`єктів нежитлової нерухомості 1 611,64 грн. та штрафні санкції, що застосовуються відповідно зо ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" - 23800 гривень 00 копійок. Загальна сума 25 411,64 грн.

Також, податковим органом було прийнято рішення від 30.03.2023 №329/15-32-13-06, яким відповідно до ст.89 розділу II ПК України вирішено здійснити опис майна, що перебуває у власності (господарському віданні або оперативному управлінні) платника податків, а саме ОСОБА_1 .

Постановою Татарбунарського районного суду Одеської області від 21 грудня 2022 року по справі №495/6339/22 було закрито провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164, ч. 1 ст. 156 КУпАП на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Суд зазначив, що протокол про вилучення цигарок працівниками поліції не складався, ОСОБА_2 у суді підтвердила, що вона від себе іноді продавала цигарки з магазину ФОП ОСОБА_1 , про що останній не повідомляла.

Не погоджуюсь з податковою вимогою та рішенням про опис майна, позивачка звернулась на адресу відповідача з заявою про скасування зазначеної податкової вимоги.

Листом від 22.05.2023 року №22749/6/15-32-13-06-06 відповідач відмовив у скасуванні податкової вимоги та зазначив, що на підставі матеріалів перевірок підрозділів ювенальної превенції ГУНП в Одеській області, відповідно до порушення вимог ст.15 Закону України від 19.12.1995 року №481/95-BP "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (зі змінами та доповненнями), прийнято податкове повідомлення-рішення від 21.11.2022 №9527/15-32-09-04 про застосування до ОСОБА_3 фінансових санкцій на суму 17 000 грн. за продаж тютюнових виробів без відповідної ліцензії. Відповідно до порушення вимог ст. 15-3 Закону прийнято податкове повідомлення-рішення від 21.11.2022 №9825/15-32-09-04 про застосування до платника фінансових санкцій на суму 6 800,00 грн. за продаж тютюнових виробів особі, яка не досягла 18-ти років. Окрім цього, адміністративною комісією при виконавчому комітеті Лиманської сільської ради Одеської області прийнято постанову від 09.09.2022 №5 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.156 КупАП, продавця магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_4 . Стосовно посилання на рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 12.12.2022 по справі №495/6339/22 відповідач зазначив, що дана ухвала стосується адміністративного правопорушення в ч.1 ст. 164 КупАП. Станом на 10.05.2023 податкові повідомлення-рішення від 21.11.2022 №9527/15-32-09-04 та №9825/15-32-09-04 винесені Головним управлінням ДПС в Одеській області не оскаржуються в судовому чи адміністративному порядку. Відповідно підстави щодо скасування податкової вимоги від 30.03.2023 № 0-1532 на загальну суму 25 411,64 грн. відсутні.

Згідно з ч. 2 ст. ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулюються Податковим кодексом України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі також ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно із підпунктом 14.1.153 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкова вимога - це письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня. (підпункт 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Абзацом другим підпункту 56.17.5 пункту 56.17 статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків, крім випадку, передбаченого підпунктом 108-1.2.2 пункту 108-1.2 статті 108-1 цього Кодексу.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили (абзац четвертий пункту 56.18 статті 56 ПК України).

За правилами, встановленими пунктами 59.1, 59.3, 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога разом з детальним розрахунком суми податкового боргу надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Отже, факт узгодження грошового зобов`язання має наслідком обов`язок платника податку сплатити таке зобов`язання у встановлений законом строк. У свою чергу, невиконання обов`язку зі сплати узгодженого грошового зобов`язання у встановлений законом строк має наслідком включення такого зобов`язання до податкового боргу платника податків, процедура стягнення якого за загальними правилами розпочинається не раніше, ніж через 60 календарних днів з моменту надіслання такому платнику податкової вимоги (в редакції Податкового кодексу України, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Водночас, до забезпечувальних заходів виконання податкового обов`язку належить податкова застава, право якої виникає згідно із Податковим кодексом України і не потребує письмового оформлення (пункти 88.1, 88.2 статті 88 ПК України).

За визначенням, наведеним у підпункті 14.1.155 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 89.1.2 пункту 89.1 статті 89 Податкового кодексу України право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Абзац третій пункту 89.3 статті 83 Податкового кодексу України передбачає, що опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг.

Також слід звернути увагу на те, що згідно із пунктом 60.1 статті 60 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо:

- сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення (пп. 60.1.1 п. 60.1 ст.60 ПК України);

- контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов`язання або податкову вимогу (пп. 60.1.2 п. 60.1 ст.60 ПК України);

- контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов`язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі (пп. 60.1.3 п. 60.1 ст.60 ПК України);

- рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі (пп. 60.1.4 п. 60.1 ст.60 ПК України);

- рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі (пп. 60.1.5 п. 60.1 ст.60 ПК України).

З аналізу вказаних правових норм вбачається, що податкова вимога є дійсною протягом усього терміну безперервного існування податкового боргу платника податків з моменту його утворення та до моменту повного погашення за всіма видами податків і зборів.

Крім того, питання припинення податкової застави врегульовано статтею 93 Податкового кодексу України, відповідно до якої майно платника податків звільняється з податкової застави з дня:

- отримання контролюючим органом підтвердження повного погашення суми податкового боргу та/або розстрочених (відстрочених) грошових зобов`язань та процентів за користування розстроченням (відстроченням) в установленому законодавством порядку (підпункт 93.1.1 пункту 93.1 статті 93 ПК України);

- визнання податкового боргу безнадійним (підпункт 93.1.2 пункту 93.1 статті 93 ПК України);

- набрання законної сили відповідним рішенням суду про припинення податкової застави у межах процедур, визначених законодавством з питань банкрутства (підпункт 93.1.3 пункту 93.1 статті 93 ПК України);

- отримання платником податків внаслідок проведення процедури адміністративного або судового оскарження або в інших випадках, передбачених статтею 55 цього Кодексу, рішення відповідного органу про визнання протиправними та/або скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов`язання (підпункт 93.1.4 пункту 93.1 статті 93 ПК України);

- отримання платником податків згоди контролюючого органу на відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, відповідно до статті 92 цього Кодексу (підпункт 93.1.6 пункту 93.1 статті 93 ПК України).

Згідно із пунктом 93.2 статті 93 Податкового кодексу України підставою для звільнення майна платника податків з-під податкової застави та її виключення з відповідних державних реєстрів є відповідний документ, що засвідчує закінчення будь-якої з подій, визначених пунктом 93.1 цієї статті.

Пунктом 93.3 статті 93 Податкового кодексу України визначено, що порядок застосування податкової застави встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Так, наказом Міністерства фінансів України від 16.06.2017 № 586, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.07.2017 за № 859/30727, затверджено Порядок застосування податкової застави податковими органами (далі - Порядок).

Пунктами 8, 12 розділу І Порядку установлено, що день виникнення права податкової застави визначається на підставі даних інформаційно-телекомунікаційних систем податкових органів відповідно до законодавства. Повідомлення про виникнення у платника податків, що має податковий борг, права податкової застави міститься у податковій вимозі, яка надсилається відповідно до вимог статті 59 глави 4 розділу II Кодексу.

Згідно із пунктами 1, 2 розділу ІІ та пункту 1 розділу IV Порядку, опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення про опис майна у податкову заставу, яке приймається керівником податкового органу (його заступником або уповноваженою особою). Рішення про опис майна у податкову заставу надається платнику податків, що має податковий борг.

Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису майна. Акти опису майна реєструються у журналі реєстрації актів опису майна у податкову заставу.

Податковий орган зобов`язаний безоплатно зареєструвати податкову заставу у відповідному державному реєстрі у п`ятиденний строк з дня складення акта опису майна.

Пунктами 1, 2 розділу VI Порядку установлено, що у випадках, визначених пунктом 93.1 статті 93 глави 9 розділу II Кодексу, майно платника податків звільняється з-під податкової застави, про що такому платнику надсилається повідомлення.

Звільнення майна платника податків з-під податкової застави та її виключення у встановлені законодавством строки з відповідних державних реєстрів здійснюються у порядку, передбаченому пунктом 93.2 статті 93 глави 9 розділу II Кодексу.

У зв`язку з викладеним суд також враховує, що у постанові від 27 жовтня 2022 року (справа №240/9395/20) Верховний Суд дійшов такого висновку: «Аналіз норм підпунктів 14.1.153, 14.1.175 пункту 14.1 статті 14, пункту 59.3 статті 59, пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України дають підстави для висновку, що за своєю юридичною природою та призначенням податкова вимога має на меті інформування платника податків про суму узгодженого грошового зобов`язання, яке не було ним сплачено у встановлений строк, та непогашеної пені, а також про обов`язок їх погасити, факт виникнення податкової застави та можливі негативні наслідки непогашення податкового боргу у встановлений пунктом 95.2 статті 95 ПК України строк у вигляді вжиття контролюючим органом примусових заходів з його погашення, передбачених главою 9 Розділу ІІ Податкового кодексу України.

Слід зазначити, що виникнення податкового боргу чи податкової застави не пов`язано із фактом формування або направлення (вручення) податкової вимоги. Цей документ лише формалізує стан, який вже існує в силу Закону. Проте обов`язковість інформування платника податків про такий стан та наслідки непогашення податкового боргу законодавцем закріплена як передумова для виникнення у контролюючого органу права на вжиття заходів з погашення цього боргу. Якщо ж таке право виникло і контролюючий орган розпочав дії з реалізації своєї компетенції по вжиттю заходів з погашення податкового боргу, то воно в подальшому не може бути нівельовано, а правомірність вжитих заходів може бути перевірена в межах адміністративного або судового оскарження».

Поряд з цим передумовою прийняття рішення про опис майна у податкову заставу є саме наявність податкового боргу. Натомість, податкова вимога не є тим рішенням, оскарження якого до суду саме по собі має наслідком визнання попередньо узгоджених грошових зобов`язань неузгодженими. Відсутні такі наслідки і у випадку скасування судом відповідної податкової вимоги.

Як видно з матеріалів справи, відповідачем прийнято податкову вимогу від 30.03.2023 №0-1532, відповідно до якої станом на 29.03.2023 сума податкового боргу позивачки становить 25 411,64 грн.

У цій вимозі позивачки також попереджено, що у неї виник податковий борг та починаючи з 24.01.2023 на будь-яке її майно, вартість якого відповідає сумі податкового боргу, розповсюджується право податкової застави.

Тому відповідачем також на підставі статті 89 Податкового кодексу України прийнято рішення 30.03.2023 №329/15-32-13-06 про опис майна у податкову заставу.

Позивачка не зазначає та не надає доказів сплати вище зазначеного боргу.

Відповідачем у листі-відповіді на заяву позивачки було зазначено, що податкові повідомлення-рішення від 21.11.2022 №9527/15-32-09-04 та №9825/15-32-09-04 винесені Головним управлінням ДПС в Одеській області не оскаржуються в судовому чи адміністративному порядку, позивачка не заперечувала проти цього.

Відповідно суд зазначає, що підстави припинення податкової застави згідно ст. 93 Податкового кодексу України у даному спорі відсутні.

З доводами позивачки стосовно Постанови Татарбунарського районного суду Одеської області від 21 грудня 2022 року по справі №495/6339/22 суд не погоджується, з огляду на те, що дана постанова стосується саме адміністративного правопорушення в ч. 1 ст. 164, ч. 1 ст. 156 КУпАП, яка не скасовує податкове повідомлення-рішення та грошове зобов`язання позивачки, відповідно не може бути і підставою для касування податкової вимоги.

Отже, з урахуванням наведеного на час розгляду цієї справи підстави для задоволення позову відсутні.

Відповідно до статті 139 КАС України розподіл судових витрат у зв`язку з відмовою у задоволенні позову не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.9,12, 139, 242-246, 255, 262, 263, 295, 297 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя Токмілова Л.М.

.