Справа № 160/21333/23
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2023-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

16 жовтня 2023 року Справа № 160/21333/23

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Савченко А.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

22 серпня 2023 року позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із вищезазначеною позовною заявою, в якій заявлені вимоги:

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо не підготовки та надання до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області нової довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 19.11.2019 року, відповідно до статей 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії;

- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України підготувати та надати до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області нову довідку, станом на 19.11.2019 року, відповідно до статей 43,63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку основного розміру його пенсії з 01.12.2019 року.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.09.2023 р. позовна заява була залишена без руху та встановлено позивачу строк десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків, а саме: надати оригінал документа про сплату судового збору в розмірі 1073,60 грн. та надати заяву про поновлення строку звернення до суду із зазначенням поважних причин пропуску строку звернення до суду та доказів на підтвердження поважності цих причин.

На виконання ухвали суду від 20.09.2023 р., позивачем 03.10.2023 р. надано заяву про поновлення строків.

В обґрунтування поданої заяви, позивач зазначив, що предметом позову є відмова Міністерства внутрішніх справ України щодо не підготовки та надання до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області нової довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 19.11.2019 року, відповідно до статей 43,63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 11.Ц.2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, яка оформлена супровідним листом від 05 травня 2023 року за вих. №М-8438/49-8081-2023. Крім того, про порушення своїх прав, свобод та інтересів позивач дізнався, зокрема, з супровідного листа Міністерства внутрішніх справ України від 05 травня 2023 року за вих. №М-8438/49-8081-2023. З огляду на вищевикладене, а також з урахуванням предмету спору та практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої основною складовою права на справедливе судочинство є право доступу до такого судочинства, в розумінні забезпечення особі можливості звернення до суду для вирішення спору, просить поновити строк звернення до суду із адміністративним позовом.

Дослідивши подану позивачем заяву, суд зважає на таке.

В силу ч.1 ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Суд наголошує, що причина пропуску строку звернення до суду із адміністративним позовом може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Суд звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними.

Необхідно зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Частиною першою статті 120 КАС України встановлено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Як вбачається із матеріалів позовної заяви, позивач просить зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України підготувати та надати до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області довідку станом на 19.11.2019 р. для перерахунку його пенсії.

Водночас, позивач звернувся до суду з цією позовною заявою 22.08.2023 р., тобто з порушенням шестимісячного строку звернення до суду, визначеного частиною другою статті 122 КАС України, порушення становить понад 3,5 років.

При цьому, початок перебігу строку звернення до суду припадає на період до введення карантинних обмежень та воєнного стану.

Позивач зазначає, що про порушення своїх прав, свобод та інтересів позивач дізнався, зокрема, із супровідного листа Міністерства внутрішніх справ України від 05 травня 2023 року за вих. №М-843 8/49-8081-2023.

Проте, суд зазначає, що та обставина, що позивач звертався до відповідача з приводу складання та надання йому нової довідки для проведення перерахунку пенсії з 01.12.2019 р., не перериває та не зупиняє строків звернення до суду, який повинен обчислюватись з часу фактичного порушення прав та інтересів позивача, тобто з 2019 р.

Таким чином, про порушення своїх прав позивач мав знати починаючи саме з 2019 р.

Те, що він у 2023 році звернувся із зверненнями до відповідача не змінює часу, коли він реально повинен був дізнатися про порушення своїх прав.

Покликання позивача, що про порушення своїх прав він дізнався лише отримавши лист-відповідь відповідача є безпідставним, оскільки у справі №240/12017/19 Верховний Суд відступив від такого підходу Верховного Суду щодо обчислення строку звернення до суду і враховуючи характер спірних правовідносин дійшов висновку, що про порушення своїх прав позивач повинен був дізнатись отримавши пенсію за відповідні періоди.

У вказаній постанові Верховного Суду, судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав наголосила на тому, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

Крім того, суд звертає увагу на те, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незвернення до суду з адміністративним позовом за захистом свої прав через байдужість не є поважною причиною пропуску строку.

Позивач у заяві про поновлення просив врахувати висновок, викладений в постанові Верховного Суду від 31.03.2021 р. у справі №240/12017/49 у якій зроблено правовий висновок, що з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

Проте, як встановлено судом, позивач 01.05.2023 р. звернувся до Міністерства внутрішніх справ України із заявою, в якій просив скласти та надати нову довідку для перерахунку пенсії з 01.12.2019 р.

Тобто, позивач звернувся із відповідною заявою у термін понад 3,5 років.

Отже, вказане не свідчить про те, що позивач без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) йому пенсії звернувся до відповідача із вказаною заявою.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем не наведено поважних підстав, які б унеможливили звернення його до суду в межах встановленого КАС України строку. Обставини, на які посилається позивач, не свідчать про існування будь-яких перешкод у реалізації ним своїх прав на судовий захист з метою відновлення прав, свобод чи законних інтересів.

Відтак, позивач пропустив строк звернення до суду та не обґрунтував неможливість вчасного звернення з цим позовом та не надав до суду доказів на підтвердження цих обставин.

Також не надано жодних інших доказів, які б свідчили про обставини пропуску строку.

Враховуючи зазначене, позивачем не надано доказів та не наведено обставин, які б підтверджували наявність об`єктивно непереборних, незалежних від волевиявлення особи та пов`язаних з дійсними істотними перешкодами чи труднощами причин для своєчасного вчинення процесуальних дій, а саме звернення до суду з позовом.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду визначені статтею 123 КАС України, в частині першій якої зазначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано в зазначений строк або вказані ним підстави для поновлення строку звернення до суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

З огляду на викладене, суд вважає неповажними заявлені причини пропуску строку звернення до суду та повертає позовну заяву.

Разом з тим, суд звертає увагу заявника, що відповідно до ч. 8 ст.169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Суд вважає за необхідне зазначити, що повторне звернення до суду, передбачає, зокрема, надання суду належних доказів.

Керуючись статтями 160, 161, 169 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачеві.

Копію ухвали про повернення позовної заяви направити особі, яка її подала, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст.256 КАС України та може бути оскаржена до в порядку та у строки, передбачені ст.ст. 294-297 КАС України.

Суддя А.В. Савченко