Справа № 335/6261/23
Суддя: Романько О. О.
Дата ухвалення: 2023-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/6261/23 2-а/335/132/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2023 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суду м. Запоріжжя у складі головуючого судді Романько О.О., за участі секретаря судового засідання Гутник Є.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про оскарження у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії ЕАС №7246756 від 28 червня 2023 року,-

ВСТАНОВИВ:

07.07.2023 року до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя звернувся ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області про оскарження у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії ЕАС №7246756 від 28 червня 2023 року.

11.07.2023 року судом було винесено ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

28.07.2023 року позивачем було надано уточнену позовну заяву.

В обґрунтування уточнених позовних вимог позивач зазначав, що 28 червня 2023 року інспектором роти № 2 четвертого батальйону патрульної поліції у м. Запоріжжя УПП у Запорізькій області Кашкарьовим Денисом Євгенійовичем винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАС №7246756 від 28 червня 2023 року, згідно якої позивача було притягнуто до відповідальності за ч. 121-3 ч.1 КУпАП.

Підставою для винесення посадовою особою відповідача постанови стало нібито порушення позивачем п. 2.9 «в» ПДР - Керування водієм Т/3 з номерним знаком, закритим іншими предметами чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів.

У зв`язку з цим, посадовою особою відповідача прийнято рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за 121-3 ч.1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 1190 грн., яку він вважає незаконною.

Суть постанови, яка оскаржується полягає в тому, що гр. ОСОБА_1 28.06.2023 року приблизно о 22:13 їдучі по проспекту Соборному в м. Запоріжжі був зупинений патрульним автомобілем за допомогою світло-звукового сигналу. Після зупинки з дотриманням приписів правил дорожнього руху. Як підставу зупинки позивачу повідомили про непрацюючу праву фару у режимі ближнього світла, що позивачем не визнається, оскільки у додатку є відеозапис, де видно що вона працювала. Належних відеодоказів інспектор показати не зміг. Також інспектор попросив позивача надати для перевірки документи, посилаючись на пункти 2.1, 2.4 Правил дорожнього руху. Після їх пред`явлення, інспектор ОСОБА_2 запідозрив позивача на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння, та запропонував пройти медичне обстеження у стаціонарному закладі охорони здоров`я.

Позивач зазначає, що він погодився, вийшов зі свого автомобіля, та як тільки підійшов до патрульного автомобіля дізнався, що відносно нього вже винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.121-3 ч.1 КУпАП України, а саме, що ним порушено п. 2.9 «в» ПДР - Керування водієм т/з з номерним знаком, закритим іншими предметами чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів. Після винесення постанови інспектор патрульної поліції та позивач вирушили у медичний заклад, в якому було видано висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в якому зазначено «ознак сп`яніння не виявлено».

Таким чином, позивач вважає, що той факт, що винесення постанови безпосередньо на місці вчинення правопорушення (на дорозі), а не за місцезнаходженням відповідного органу, та без надання часу на реалізацію відповідних прав, є порушенням право особи, яка притягається до відповідальності, - прямо визнаний Конституційним Судом України, рішення якого є обов`язковим до виконання на усій території України.

Цей висновок не може бути скасовано, окрім цього, у відповідності до ч.1 ст.277-2 КУпАП «Повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. Винятків з цього правила для справ, які розглядаються «за місцем порушення», не передбачено, тобто, зазначена норма стосується усіх справ про адміністративні правопорушення. Відтак, на думку позивача, до винесення постанови йому повинно було б надано строк для реалізації прав, передбачених ст.268 КУпАП, і до того ж, цей строк не може бути меншим за 3 доби, оскільки саме за такий строк повинно бути повідомлено особу про розгляд справи.

Так само не містить винятків стосовно категорій справ і ст.278 КУпАП України, а згідно неї не було проведено інспектором підготовку до розгляду справи про адміністративне правопорушення. Між тим, ряд дій, які повинні бути проведені під час такої підготовки, також є спрямованими на дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Далі в позові зазначено, що складання інспектором оскаржуваної постанови не дало позивачу можливості навіть ніяким чином висловити свою незгоду із винністю у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки ніде позивач свою позицію зафіксувати не міг. Ніяких пояснень інспектором у позивача не відбиралося.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Отже, на думку позивача, в матеріалах справи відсутній будь-який належний та допустимий доказ, який би підтвердив факт порушення ним пункту 2.9 «в» Правил дорожнього руху, що свідчить про недоведеність суб`єктом владних повноважень правомірності прийнятої ним постанови.

Позивач прохав постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАС №7246756 від 28 червня 2023 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190 грн. скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

18.08.2023 з боку відповідача надійшов відзив на позов. В останньому зазначили про правомірність розгляду справи відносно позивача на місці вчинення адміністративного правопорушення, що не суперечить нормам діючого законодавства. Додатково зазначили, що відповідно до розділу 8 наказу МВС № 1026, строк зберігання з портативних та відеореєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, БпЛА складає 30 діб. Оскільки подія, що передувала винесенню постанови серії ЕАС №7246756 мало місце 28 червня 2023 року, то станом на день надходження ухвали про відкриття провадження у справі (14.08.2023), надати відеозапис не є можливим. Таким чином, вважають, що обставини, на які вказує позивач, не виключають подію інкримінованого йому правопорушення та склад такого правопорушення у його діях. Просили зобов`язати позивача надати докази на підтвердження тих обставин, які ним викладені у позові.

В судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позову, надав додаткові письмові пояснення та просив врахувати фото- та відео, які він зберіг за відповідним посиланням, що зазначено у додаткову до позову (а.с.52).

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. У наданому відзиві просили розгляд справи проводити за відсутності представника відповідача.

В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч.4 ст.229 КАС України.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись із позовною заявою, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються позиції учасників справи, та перевіривши їх доказами, наданими сторонами, суд встановив наступні обставини.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що 28 червня 2023 року інспектором роти № 2 четвертого батальйону патрульної поліції у м. Запоріжжя УПП у Запорізькій області Кашкарьовим Денисом Євгенійовичем винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАС №7246756 від 28 червня 2023 року, згідно якої позивача було притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Фактичні обставини справи встановлені судом зі змісту постанови та матеріалів справи є наступними.

Так, в постанові серії ЕАС № 7246756, в тому вигляді, в якому її отримав позивач, а саме частину, яка містить квитанцію про сплату штрафу, зазначено, що гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 28.06.2023 року приблизно о 22:13 керував т/з в м. Запоріжжі проспект Соборний, 88, номерний якого був забруднений, що не дає змогу чітко визначити символи за 20 м, чим порушив п. 2.9 «в» ПДР керування водієм т/з з номерним знаком, закритим іншими предметами чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відставні 20 метрів. Кваліфікація правопорушення визначена відповідно до ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладено штраф в розмірі 1190 грн.

При цьому, яким саме транспортним засобом керував позивач не зазначено.

Згідно позову встановлено, що причиною зупинки, яку назвали позивачу була непрацююча права фара у режимі ближнього світла, що в свою чергу спростовується наданим позивачем відеозаписом, де видно, що вона працювала. Також інспектор попросив позивача надати для перевірки документи, посилаючись на пункт Правил дорожнього руху 2.1, 2.4. Після їх пред`явлення, інспектор ОСОБА_2 запідозрив позивача на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння, та запропонував пройти медичне обстеження у стаціонарному закладі охорони здоров`я. Позивач зазначає, що він погодився, вийшов зі свого автомобіля, та як тільки підійшов до патрульного автомобіля дізнався, що відносно нього вже складена постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.121-3 ч.1 КУпАП України, а саме що мною порушено п. 2.9 «в» ПДР - керування водієм Т/3 з номерним знаком, закритим іншими предметами чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів. Після винесення постанови інспектор патрульної поліції та позивач вирушили у медичний заклад, в якому було видано висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в якому зазначено «ознак сп`яніння не виявлено», що підтверджено матеріалами справи, а саме відповідним висновком № 4982 від 28.06.2023.

Таким чином, виявилося, що ні первинна причина зупинки позивача, ні підозри інспектора щодо перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння не підтвердилися, що ставить під сумнів взагалі правомірність таких дій з боку представника поліції.

Належних доказів, зокрема і відеозапису № 475319, на який є вказівка як на додаток до оскаржуваної постанови, представник позивача надати не зміг пославшись лише на закінчення строку його зберігання. За таких обставин, судом встановлено, що в порушення ч. 2 ст. 77 КАС України, представником відповідача взагалі не надано жодного доказу на підтвердження правомірності рішення, прийнятого суб`єктом владних повноважень рішення. Натомість, у відзиві представник відповідача просив зобов`язати надати докази саме позивача, переклавши на останнього обов`язок доказування у цій справі.

Навіть, за таких обставин, суд зазначає, що позивач надав всі наявні в нього докази як письмові, так і фото- відеоматеріали, які були збережені за відповідним посиланням у вільному доступі та з яким представник відповідача міг ознайомитися та за бажанням надати щодо них свої пояснення.

При цьому, суд вважає, що у відзиві спростовано доводи позивача про неможливість розгляду справи на місці вчинення правопорушення, а так само не складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, суд вважає, що саме відповідачем не доведено наявність в діях позивача юридичного складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Також, суд звертає увагу на порушення норм процесуального права при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Так, згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Також у ст. 64 Конституції України зазначено, що Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, що передбачено ч. 2 ст. 7 КУпАП.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Статтею 278 КУпАП передбачено підготовку до розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1)чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

1)чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

2)чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

3)чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

4)чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Стаття 279 КУпАП встановлює порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за керування або експлуатація транспортного засобу з забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів.

Згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму ВСУ № 18 за 19 грудня 2008 року визначено, що постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна відповідати вимогам ст. ст. 283, 284 КУпАП і містити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення із зазначенням мотивів відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил випуску у плавання малих, спортивних суден і водних мотоциклів, правил судноплавства на морських і внутрішніх водних шляхах, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина четверта статті 116-2, стаття 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша і друга статті 121-3, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, частина перша статті 132-1, частини перша і п`ята етапі 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, стаття 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста, сьома і восьма статті 152-1, статті 161, 164-4, стаття 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статті 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно п. 1 ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію» у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. 5 ст. 9 зазначеного Закону нормативно-правові акти, що регламентують діяльність поліції, обов`язково оприлюднюються на веб- порталі центрального органу управління поліції. Нормативно-правові акти з обмеженим доступом оприлюднюються у випадках та в порядку, визначених законом.

Згідно п. 1 ст. 30 цього Закону поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним процесуальним кодексом України, на підставі та в порядку, визначених законом.

Згідно п. 1 ст. 31 вказаного Закону встановлено вичерпний перелік превентивних поліцейських заходів. Поліція може застосовувати такі превентивні заходи: перевірка документів особи; опитування особи; поверхнева перевірка і огляд; зупинення транспортного засобу; вимога залишити місце і обмеження доступу до визначеної території; обмеження пересування особи, транспортного засобу або фактичного володіння річчю; проникнення до житла чи іншого володіння особи; перевірка дотримання вимог дозвільної системи органів внутрішніх справ; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису; перевірка дотримання обмежень, установлених законом стосовно осіб, які перебувають під адміністративним наглядом, та інших категорій осіб; поліцейське піклування.

Під час проведення превентивних поліцейських заходів поліція зобов`язана повідомити особі про причини застосування до неї превентивних заходів, а також довести до її відома нормативно-правові акти, на підставі яких застосовуються такі заходи.

Одним із видів превентивних заходів у відповідності до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» є застосування технічних приладів, технічних засобів та спеціалізованого програмного забезпечення. Поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень; технічні прилади та технічні засоби з виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз; безпілотні літальні апарати та спеціальні технічні засоби протидії їх застосуванню; спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння; спеціалізоване програмне забезпечення для здійснення аналітичної обробки фото- і відеоінформації, у тому числі для встановлення осіб та номерних знаків транспортних засобів.

Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних літальних апаратах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Поліція може використовувати інформацію, отриману за допомогою фото- і відеотехніки, технічних приладів та технічних засобів, що перебувають у чужому володінні.

Інформація про змонтовані/розміщені технічні прилади, технічні засоби повинна бути розміщена на видному місці. Строки та порядок зберігання матеріалів фото- і кінозйомки, відеозапису та результатів їх аналізу встановлюються Міністерством внутрішніх справ України.

Як вже зазначалося, то згідно наказу МВС №1026 зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 11 січня 2019 р. за № 28/32999 «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», відповідно до пункту 9 частини першої статті 31, статті 40 Закону України «Про Національну поліцію», з метою забезпечення організації застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Ця Інструкція регулює застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів. У п. 2. цієї Інструкції зазначено, що застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення; охорони громадської безпеки та власності; забезпечення безпеки осіб; забезпечення публічної безпеки і порядку.

Доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, наданих відповідачем матеріали справи не містять.

Натомість, з наданих позивачем фото- та відеоматеріалів вбачається, що номерний знак на автомобілі позивача був забрудненим не настільки щоб не було можливості його розгледіти за 20 метрів.

У даному випадку відповідачем у встановленому порядку не доведено належними та допустимими доказами факт порушення позивачем п.2.9 «в» Правил дорожнього руху, хоча за приписами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається саме на відповідача, тому суд скасовує зазначену постанову, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закриває у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Постанову серія ЕАС №7246756 від 28 червня 2023 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121-3 КУпАП винесено без достатніх для того підстав, тому вона є незаконною та підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 520/928/19 висловилась стосовно питання розподілу судових витрат.

На думку суддів КАС питання розподілу судових витрат не є вимогою адміністративного позову, яка направлена на захист порушених суб`єктом владних повноважень прав, свобод або законних інтересів позивача.

Розподіл судових витрат має компенсаційний характер і є певною мірою відповідальністю кожної зі сторін за вчинення дій, в тому числі процесуальних, під час розгляду справи. Вирішення цього питання є обов`язком суду, яке вирішується за результатами розгляду справи в залежності від того, яке рішення приймається судом.

На підставі вказаного, суд вважає необхідним стягнути з Департаменту патрульної поліції, на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору за даним позовом в сумі 536 грн. 80 коп. (а.с.9).

Керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 73, 79, 132, 139, 159, 205, 211, 217, 227, 228, 238-239, 241, 246, 250, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про оскарження у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №7246756 від 28 червня 2023 року.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія серії ЕАС №7246756 від 28 червня 2023 року, прийняту інспектором роти 2 поліції 4 батальйону патрульної поліції у м. Запоріжжя Запорізькій області Кашкарьовим Денисом Євгеновичем, якою на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 1190 гривень 00 копійок.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 536 (п`ятисот тридцяти шести) гривень 80 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 13 жовтня 2023 року.

Інформація відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_1 виданий органом 2314 від 11.07.2016, рнокпп НОМЕР_2 .

Відповідач Департамент патрульної поліції, , місце знаходження за адресою: вул. Федора Ернста, буд. 3, м. Київ, 03048.

Суддя: О.О. Романько