Справа № 520/21052/21
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2023-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2023 р. Справа № 520/21052/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,

Суддів: Кононенко З.О. , Калиновського В.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.07.2022, головуючий суддя І інстанції: Ніколаєва О.В., м. Харків, повний текст складено 28.07.22 у справі №520/21052/21

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , в якій просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати позивачу компенсації втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 22.06.2021;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати індексації грошового забезпечення за період за період з 01.01.2016 по 22.06.2021.

В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що у порушення вимог Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 №2050-ІІІ відповідач у даній справі при виплаті індексації грошового забезпечення за рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05.05.2021 у справі №520/2949/2021 не нарахував та не виплатив йому компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 22.06.2021. Відтак, зазначене стало підставою для звернення до суду із позовною заявою.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29.07.2022 року а адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправну бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходу, у зв`язку із порушенням строку виплати індексації грошового забезпечення за період з 08.06.2021 по 22.06.2021.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходу, у зв`язку із порушенням строку виплати індексації грошового забезпечення за з 08.06.2021 по 22.06.2021.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Військова частина НОМЕР_1 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просила суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративної о суду від 28 липня 2022 року у справі №520/21052/21 в частині визнання протиправної бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати позивачу компенсації втрати частини доходу, у зв`язку із порушенням строку виплати індексації грошового забезпечення за період з 08.06.2021 по 22.06.2021 року; зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходу, у зв`язку із порушенням строку виплати індексації грошового забезпечення за 08.06.2021 по 22.06.2021 та постановити у цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

В обґрунтування вимог скарги посилається на те, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.07.2022 року є необґрунтованим та таким, що прийнято на підставі недоведених обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Вважає висновок суду передчасним. Зазначає, що відповідач не порушував приписи ст.2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", а тому суд невірно застосував вказану норму цього Закону. Крім того, посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи. Вказує, що рішення суду у справі №520/2949/21 набрало законної сили - 08.06.2021 року. 22.06.2021 року Військовою частиною НОМЕР_2 , на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.05.2021 року у справі №520/2949/21, було нараховано та виплачено позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 року. Тобто, рішення суду №520/2949/21, яке набрали законної сили 08.06.2021 року, було виконано Військовою частиною НОМЕР_2 22.06.2021 року відповідно до ст.2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", а відтак не відбулось порушення строків його виконання. Посилається на правовий висновок, висловлений в постанові Верховного Суду України від 31.03.2020 року у справі №817/621/18. Вважає, що вимоги позивача є необґрунтованими, оскільки факт наявності у позивача порушеного права не знайшов своє підтвердження, і у задоволенні позову необхідно було відмовити повністю.

Позивач не скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, передбаченим ст.304 КАС України.

На підставі положень п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, оскаржуване рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 та з 28.10.2020 звільнений з військової служби та виключений зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 .

Станом на день виключення його зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 , відповідач не здійснив повного розрахунку по виплаті індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.10.2020, у зв`язку з чим позивач звернувся з відповідним адміністративним позовом до Харківського окружного адміністративного суду.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05.05.2021 у справі №520/2949/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

З автоматизованої програми діловодства суду встановлено, що вказане рішення суду у справі №520/2949/21 набрало законної сили 08.06.2021.

На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.05.2021 у справі №520/2949/21 відповідачем 22.06.2021 нараховано та виплачена позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018.

У подальшому позивач звернувся до відповідача з заявою про нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по день фактичної виплати індексації грошового забезпечення.

Вважаючи протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати позивачу компенсації втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 22.06.2021, позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки право позивача на нарахування та виплату індексації встановлено рішенням суду від 05.05.2021 у справі №520/2949/21, що набрало законної сили 08.06.2021, яка була виплачена позивачу 22.06.2021, то має місце затримка виплати відповідачем відповідної присудженої суми.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Приписами частини другої ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» №2050-ІІІ від 19.10.2000 та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №159 від 21.02.2001.

Відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Право на компенсацію частини доходів у громадянина пов`язується з настанням такого юридичного факту (події), як невиплата грошового доходу у встановлені строки його виплати.

Статтею 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» передбачено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Згідно ст.3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Таким чином, приписи вищезазначених статей Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» встановлюють строк затримки виплати доходу, за якого виникає право на компенсацію, - один і більше календарних місяців, дається визначення поняття «доходи» для цілей цього Закону, а також порядок обчислення суми компенсації.

Відповідно до вимог ст.4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

З метою реалізації Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 21 лютого 2001 року №159, якою затвердив Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі по тексту - Порядок № 159).

Згідно п.3 Порядку №159, компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, як, зокрема, пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Таким чином, основними умовами для виплати суми компенсації є: порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) та виплата нарахованих доходів.

Отже, Закон України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» пов`язує виплату компенсації втрати частини доходів з виплатою основної суми доходу.

Наведене вище нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Отже, основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст.2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів.

При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Наведений вище висновок узгоджується правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах Верховного Суду від 20.02.2018 у справі №522/5664/17, від 05.10.2018 у справі №162/787/16-а.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, коли суми нараховуються за рішенням суду, то підстава для виплати компенсації виникає у зв`язку з несвоєчасним виконанням рішення суду.

Коли суми нараховуються за рішенням суду, то підстава для виплати компенсації виникає у зв`язку з несвоєчасним виконанням рішення суду. А отже, визначальними обставинами для виплати компенсації є дати нарахування та фактичної виплати вказаних доходів, оскільки основною умовою для виплати громадянину компенсації, передбаченої ст.2 Закону №2050-III, є порушення встановлених строків саме виплати нарахованих доходів.

Наведене вище також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеної у постанові від 11.02.2021 у справі №1540/3742/18.

З огляду на викладене вище, в даному випадку право на компенсацію особа набуває після набрання законної сили судовим рішенням та у разі несвоєчасної виплати відповідачем сум доходу, які стягнуто на підставі цього рішення.

Як встановлено з матеріалів даної справи, позивач проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 та 28.10.2020 звільнений з військової служби.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05.05.2021 у справі №520/2949/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Вказане рішення суду першої інстанції набрало законної сили 08.06.2021 року.

За приписами норм Конституції України та КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.05.2021 у справі №520/2949/21 (яке набрало законної сили 08.06.2021) відповідачем 22.06.2021 було нараховано та виплачено позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018.

Зазначені вище обставини фактично не заперечуються учасниками справи.

Як вже зазначалося вище, в даному випадку підставою для виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати є затримка на один і більше календарних місяців виплати доходів згідно рішення суду.

Оскільки рішення суду у справі №520/2949/21, яке набрало законної сили 08.06.2021 року, відповідачем було виконано 22.06.2021 року, затримка виконання рішення суду склала менше одного місяця.

Наведене вище узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеної у постанові від 31.03.2020 у справі №817/621/18.

Відтак, з урахуванням вже згаданих вище норм Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (зокрема ст.2 цього Закону), а також Порядку №159, колегія суддів вважає, що відсутні правові підстави для виплати позивачу компенсації втрати частини доходів, оскільки виплату належних сум (право на які визначено судовим рішенням, яке набрало законної сили 08.06.2021) проведено без затримки у один місяць, а відтак помилковими є висновки суду першої інстанції щодо визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходу, у зв`язку із порушенням строку виплати індексації грошового забезпечення за період з 08.06.2021 по 22.06.2021 та задоволення вимог зобов`язального характеру.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів приходить до висновку щодо необґрунтованості та безпідставності заявлених вимог ОСОБА_1 у даній справі до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відтак, доводи позивача щодо обґрунтованості заявлених ним вимог спростовуються наведеними вище висновками суду апеляційної інстанції.

Згідно зі ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до приписів ч.ч.1,2 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставин справи, що мають значення для справи, а також неправильно застосував норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 слід задовольнити. Рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову у задоволенні позову з ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Оскільки, дана справа розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно вказане рішення (постанова) суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.328 КАС України.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 317, 321, 325, 327, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.07.2022 у справі №520/21052/21 - скасувати.

Прийняти постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Мінаєва
Судді З.О. Кононенко В.А. Калиновський