Справа № 460/19548/23
Суддя: Т.О. Комшелюк
Дата ухвалення: 2023-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

13 жовтня 2023 року м. Рівне №460/19548/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі - відповідач 1, 2), в якому просить суд: 1) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду в Миколаївській області №62 від 19.05.2023 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах; 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Рівненській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 з 07.03.2022 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначає, що перебуває на тимчасово окупованій території тричі зверталася до територіального управління Пенсійного фонду в Запорізькій області з заявами про призначення пільгової пенсії за Списком №2, однак їй було відмовлено. 11.05.2023 після переїзду в Рівненську області та отримання статусу ВПО, позивач звернулася до територіального управління Пенсійного фонду України в Рівненській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці. За наслідками розгляду вказаною заяви відповідачем 2 було відмовлено у її задоволенні з підстав відсутності у позивача необхідного пільгового стажу. Позивач не погоджується з таким рішення відповідача та зазначає про наявність у неї 08 років 09 місяців 23 днів пільгового стажу, що дає їх право на призначення пенсії відповідно до п.2 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». З огляду на викладене, просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 17 серпня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).

Відповідач 2 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог. Зауважив, що позивач 11.05.2023 звернулася до територіального управління Пенсійного фонду України в Рівненській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п.2 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». За принципом екстериторіальності відповідачем 2 розглянуто вказану заяву та додані до неї документи. Рішенням від 19.05.2023 №62 відмовлено у задоволенні заяви позивача. Вказано, що до пільгового стажу не зараховано періоди роботи позивача з 09.04.1985 по 31.07.1988 на посаді електромонтер-кабельник в електричному цеху згідно із довідкою від 28.06.2022 № 43, оскільки зазначена посада не передбачена постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1176 «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільговому розмірі» (чинна на час роботи). На підставі наданих до заяви про призначення пенсії документів встановлено, що страховий стаж позивача склав 41 рік 5 місяців 19 днів, стаж роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах - 4 роки 9 місяців 18 днів. Отже, позивачем не підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення. Відтак, рішення Головного управління про відмову позивачу в призначенні пенсії відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058, є правомірним та законним, прийнятим в межах, у спосіб та у відповідності до чинного законодавства України, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення вимоги про визнання його протиправним та скасування.

Відповідач 1 подав до суду відзив, за змістом якого заперечив проти задоволення позовних вимог. Вказав на відсутність у позивача права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з підстав відсутності у позивача пільгового стажу, визначеного п. 2 ч.2 ст. 114 Закону № 1058. Просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд виходить з наступного.

Обставини, встановлені судом:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 15 квітня 2022 року звернулася до територіального управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з заявою про призначення пенсії відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №62 від 18.04.2022 позивачу відмовлено у призначенні пенсії.

08 липня 2022 року позивач повторно звернулася з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах.

15 липня 2022 року позивачу рішенням пенсійного органу повторно було відмовлено у призначенні пенсії.

19 грудня 2022 року позивачем отримано статус ВПО, що підтверджується відповідною довідкою, доданою до матеріалів справи.

11 травня 2023 року позивач звернувся до територіального управління Пенсійного фонду України в Рівненській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058.

За принципом екстериторіальності заява та додані до неї документи розглянуті Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

Рішенням від 19.05.2023 № 62 відмовлено у задоволенні заяви позивача. Вказано, що до пільгового стажу не зараховано періоди роботи позивача з 09.04.1985 по 31.07.1988 на посаді електромонтер-кабельник в електричному цеху згідно із довідкою від 28.06.2022 № 43, оскільки зазначена посада не передбачена постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1176 «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільговому розмірі» (чинна на час роботи). На підставі наданих до заяви про призначення пенсії документів встановлено, що страховий стаж позивача склав 41 рік 5 місяців 19 днів, стаж роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах - 4 роки 9 місяців 18 днів. Отже, позивачем не підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення.

Суд зауважує, що в межах даного провадження оскаржується лише рішення від 19.05.2023, тому суд на надає оцінку іншим рішенням про відмову у призначенні позивачу пенсії.

Не погоджуючись з відмовою відповідача та вважаючи її протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Згідно приписів статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

За приписами пунктів 1, 6 частини першої статті 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року (далі Закон №1058-IV), пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг визначено статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Частиною четвертою статті 24 Закону №1058-IV передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статі 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

На пільгових умовах пенсія за віком призначається, зокрема, працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців у чоловіків і не менше 24 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Суд зауважує, що відповідачем вказано на відсутність у позивача необхідного пільгового стажу роботи за Списком №2. Разом з тим, наявність загального страхового стажу та досягнення позивачем визначеного законом віку відповідачами не оспорюється.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачами заперечується віднесення посади, на якій працював позивач у спірний період до пільгової.

Разом з тим, вказані доводи відповідача є безпідставними та незаконними, виходячи з наступного.

За змістом ч. 1 ст. 48 КЗпП України, ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Аналогічне встановлено в постанові Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637) та в п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, яка затверджена спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за №110 (далі - Інструкція №58).

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку №637 визначено, що у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або вислугу років, встановлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, в яких має бути зазначені періоди, що зараховуються до спеціального трудового стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи, що зараховується до спеціального трудового стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, на підставі яких видана довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за №1451/11731 (далі - Порядок №383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Згідно з пунктом 10 Порядку №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637.

Отже, суд зазначає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. І лише у разі її відсутності, або відсутності в ній відповідних записів, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, зокрема, уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 27.02.2020 у справі №577/2688/17, від 31.03.2020 у справі №446/656/17, від 21.05.2020 у справі №550/927/17.

Відповідно до записів трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 (дата заповнення 08 травня 1984 року):

Запис №7 від 09.04.1985 прийнята до Запорізької ДРЕС імені ХХV з`їзду КПРС по направленню після закінчення Бурштинського енергетичного технікуму в електричний цех електромонтером-кабельником 3 розряду;

Запис №8 від 01.08.1988 в зв`язку переходом на нові умови оплати праці переведена в електричному цеху електромонтером 2 розряду по ремонту і монтажу кабельних ліній.

Згідно довідки №43 від 28.06.2022 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , була прийнята та працювала повний робочий день на Запорізькій ДРЕС імені XXV з?їзду КПРС, в електричному цеху електромонтером-кабельником з 09.04.1985 року /наказ №366к від 08.04.1985 року/ по 31.07.1988 року /наказ №194 від 29.06.1988 року/.

Виконувала роботи та була зайнята на роботах з ремонту та монтажу кабельних ліній в котлотурбінних цехах і паливоподаванні, що передбачено Списком №2, розділ XIV «Електростанції, енергопоїзда, паросилове господарство для виробничих цілей», пункт а)-робітники, затвердженого постановою Радою Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173.

Відповідно до пункту 3 Порядку №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Суд звертає увагу на те, що за приписами пункту 3 Порядку №383 в період роботи позивача необхідно застосовувати Список №2, який був чинний у цей період.

У спірний період роботи заявника діяв Список, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956.

Згідно розділу ХІV «Електростанції, енергопоїзда, паросилове господарство для виробничих цілей» Списку № 2, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956р. № 1173, правом на пільгову пенсію користуються: слюсарі та електромонтери чергові, слюсарі та електромонтери з ремонту та обслуговування обладнання та автоматики в цехах: котелень, машинних (теплосилових), паливоподачі та пилоприготування.

З наведеного слідує, що посада, на якій працював позивач в спірний період (з 09.04.1985 по 31.07.1988) відноситься до посад, які дають право на призначення пільгової пенсії відповідно до Списку №2.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідачами протиправно не зараховано період роботи позивача з 09.04.1985 по 31.07.1988 до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії по Списку №2 відповідно до п.2 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а тому такий період підлягає зарахуванню.

Оскільки спірне рішення від 19.05.2023 було прийняте з підстав відсутності у позивача необхідного пільгового стажу, визначеного п.2 ч.2 ст. 114 Закону України №1058, що спростовано вищенаведеним, то суд дійшов висновку, що рішення відповідача 2 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

А тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Разом з тим, щодо дати призначення пенсії варто зазначити наступне.

Згідно ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статі 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

На пільгових умовах пенсія за віком призначається, зокрема, працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців у чоловіків і не менше 24 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Судом встановлено, що позивачу протиправно не зараховано до пільгового стажу період з 09.04.1985 по 31.07.1988. Сторонами не оспорюється наявність у позивача 4 років 9 місяців 18 днів пільгового стажу. Тобто в сукупності пільговий стаж позивача складає більше 8 років, що відповідно до вищенаведеного дає позивачу право на зменшення пенсійного віку на 4 роки.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України №1058 починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років.

Позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , досяг встановленого віку (56 років) ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Поряд з цим, відповідно частини 1 статті 45 Закону України №1058 пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків: 1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Як вже зазначалося вище по тексту рішення суду, позивач 08 липня 2022 року зверталася до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії за віком, за наслідками розгляду якої позивачу рішенням від 15.07.2022 відмовлено у призначенні пенсії.

Вказане рішення позивачем не оскаржувалося, є чинним. Доказів зворотного судом не встановлено та сторонами не надано.

Також рішення від 15.07.2022 не оскаржується в межах даної адміністративної справи, тому підстави для призначення позивачу з 08.07.2022 відсутні.

З огляду на викладене та з урахуванням положень ч. 1 ст. 45 Закону України, пенсія позивачу має бути призначена з 11 травня 2023 року.

Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачі як суб`єкти владних повноважень в ході розгляду справи частково довели правомірність своєї поведінки в спірних правовідносинах.

Натомість, доводи та аргументи позивача, якими він обґрунтовував позовні вимоги, знайшли часткове підтвердження за наслідками розгляду справи по суті, а тому позовні вимоги слід задовольнити частково.

За правилами частини третьої статті 139 КАС України, відповідно до частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З огляду на вказане, сума судового збору в розмірі 536,80грн підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 2.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду в Миколаївській області №62 від 19 травня 2023 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Рівненській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 з 11 травня 2023 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області судовий збір у сумі 536,80грн (п`ятсот тридцять шість гривень, 80 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 13 жовтня 2023 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7, м. Рівне, Рівненська обл., 33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076) Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, Миколаївська область, 54008, ЄДРПОУ/РНОКПП 13844159)

Суддя Т.О. Комшелюк