Справа № 160/10949/20
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2023-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

09 жовтня 2023 року Справа №160/10949/20

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Захарчук-Борисенко Н.В. дослідивши матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення порядку виконання судового рішення по справі №160/10949/20,-

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 подав 07.09.2023 року заяву про заміну способу і порядку виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/10949/20, в якій просить:

- встановити порядок виконання судового рішення по справі №160/10949/20 в частині стягнення з Дніпропетровської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні ОСОБА_1 з урахуванням середньоденного розміру заробітної плати 1 546,56 грн із утриманням податків та інших обов`язкових платежів шляхом винесення відповідної ухвали, в якій зазначити розрахунок та загальну суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні ОСОБА_1 з 26.05.2020 року по 02.03.2022 року.

В обгрунтування означеної заяви заявник вказує, що рішення суду в частині стягнення з Дніпропетровської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 26.05.2020 року по день фактичного розрахунку з урахуванням середньоденного розміру заробітної плати 1 546,56 грн із утриманням податків та інших обов`язкових платежів. У листі Головного управління Державної казначейської служби України зазначено, що у разі винесення Дніпропетровським окружним адміністративним судом ухвали про визначення суми стягнення така ухвала є невід`ємною частиною виконавчого документа.

Позивачем також долучено до матеріалів справи його власний розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, а саме: 801 767,64 грн (644 дні*1 546,56 грн).

Ухвалою від 12.09.2023 року призначено заяву до розгляду без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

03.10.2023 року Дніпропетровською обласною прокуратурою подано пояснення щодо заяви про встановлення порядку виконання судового рішення по справі №160/10949/20. Так, період затримки розрахунку має рахуватися в робочих днях, відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року, який застосовується у випадках, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться, виходячи із середньої заробітної плати. Тому сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні ОСОБА_1 за період з 26.05.2020 року по 02.03.2022 року становить 685 126,08 грн (1 546,56 грн х 443 робочих днів).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для її розгляду, суд встановив наступні обставини.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.12.2020 року позов ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної прокуратури про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні- задоволено повністю.

Визнано протиправною бездіяльність Дніпропетровської обласної прокуратури щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 (вихідної допомоги при звільненні в розмірі середньомісячного заробітку.

Зобов`язано Дніпропетровську обласну прокуратуру нарахувати та виплатити ОСОБА_1 вихідну допомогу при звільненні в розмірі середньомісячного заробітку.

Стягнуто з Дніпропетровської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні ОСОБА_1 з 26.05.2020 року по день фактичного розрахунку з урахуванням середньоденного розміру заробітної плати 1 546,56 грн. із утриманням податків та інших обов`язкових платежів.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 29.04.2021 року апеляційну скаргу Дніпропетровської обласної прокуратури задоволено. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.12.2020 року у справі №160/10949/20 скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної прокуратури про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 21.09.2021 року скасовано постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 29.04.2021 року у справі №160/10949/20, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.12.2020 року залишено в силі.

Головне управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області листом №04-10-10/19282 від 22.11.2021 року повідомило ОСОБА_1 , що у наданому ним виконавчому листі щодо стягнення суми середнього заробітку за час затримки розрахунку не зазначена конкретна сума, яка підлягає безспірному списанню, що позбавляє Головне управління можливості підготувати реєстр бюджетних зобов`язань та меморіальний ордер на перерахування коштів. Нарахування такої суми не відноситься до повноважень казначейства. Також, звертається увага на тому, що у разі винесення Дніпропетровським окружним адміністративним судом ухвали про визначення суми стягнення, така ухвала є невід`ємною частиною виконавчого документа. У зв`язку з зазначений виконавчий лист повернуто без виконання.

06.09.2022 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровської обласної прокуратури з заявою про добровільне виконання рішення суду.

У відповідь на вказану заяву Дніпропетровська обласна прокуратура листом №21-558вих-22 від 19.09.2022 року повідомила, що кошторисом прокуратури не передбачено видатків на добровільне виконання судових рішень, у зв`язку з чим судові рішення виконуються на підставі виконавчих документів.

Також, відповідно до листа №21-761вих-22 від 27.12.2022 року Дніпропетровська обласна прокуратура виплатила вихідну допомогу 02.03.2022 року.

20.03.2023 року заявник звернувся до прокуратури з заявою, в якій просить розрахувати суму компенсації за час затримки розрахунку при звільненні ОСОБА_1 з 26.05.2020 року по 02.03.2022 року, з урахуванням середньоденного розміру заробітної плати 1 546,56 грн, та утримання податків та інших обов`язкових платежів, та надати зазначену інформацію.

Прокуратура повідомила, що законодавець поклав обов`язок щодо визначення розміру суми, яка підлягає відшкодуванню внаслідок затримки розрахунку, на суд (лист №21-211вих-23 від 05.04.2023 року).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із такого.

Частиною 1 статті 378 КАС України передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч. 3 ст. 378 КАС України).

Положеннями частин 2, 3 статті 14 КАС України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться у статті 370 КАС України (обов`язковість судових рішень).

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. При цьому, змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Крім того суд, який прийняв рішення, може внести до нього виправлення, які не торкаються суті відомостей, що викладені у рішенні.

Проте, звертаючись до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду, позивач просить винести відповідну ухвалу, в якій зазначити розрахунок та загальну суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні ОСОБА_1 з 26.05.2020 року по 02.03.2022 року.

Дослідивши повний текст судового рішення, судом встановлено, що зокрема, у резолютивній частині не вказана сума, яку слід стягнути з відповідача як середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні ОСОБА_1 з 26.05.2020 року по 02.03.2022 року. Проте, суд звертає увагу позивача, що судом задоволено позовні вимоги у повному обсязі у редакції, що заявлені у позовній заяві.

У відповідності до ч. 2 ст. 117 Кодексу законів про працю України при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Оскільки, позов задоволено повністю, то суд не може підміняти відповідальний за нарахування сум орган, яким у даному випадку є Дніпропетровська обласна прокуратура.

Окрім того, на думку позивача, розмір середнього заробітку, який належить йому до сплати, має становити 995 984,64 грн (644 дні*1 546,56 грн), а з вирахуванням податку на доходи фізичних осіб (18%) та військового збору (1,5%) 801 767,64 грн.

Відповідач у додаткових поясненнях наголошує, що період затримки розрахунку має рахуватися в робочих днях, а не календарних. Тому сума, яка підлягає виплаті на користь позивача 685 126,08 грн.

Тобто, між сторонами наявний спір про розмір суми, яка підлягає виплаті відповідачем за затримку розрахунку при звільненні.

Так, якщо стягнення з відповідача на користь позивача суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відбувається вже після його звільнення зі служби, то слід зазначити про відрахування податків, зборів та інших обов`язкових платежів, оскільки справляння і сплата податку з громадян є обов`язком роботодавця та працівника, а не суду. При цьому у матеріалах справи відсутні відомості щодо того, що середньоденний розмір заробітної плати позивача (1 546,45 грн) розрахований з утриманням податків та інших обов`язкових платежів чи без такого.

З огляду на викладене та те, що позивачем не наведені обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення суду в межах даної справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про встановлення порядку виконання рішення суду у даній справі.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення порядку виконання рішення суду підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 14, 229, 246, 248, 256, 370, 378 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення порядку виконання рішення суду залишити без задоволення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко