Справа № 400/6437/21
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2023-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2023 р. № 400/6437/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мельника О.М. розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008,

про:визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі - відповідача, або ГУ ПФУ) в якому просить:

- визнати бездiяльнiсть Головною управління Пенсiйного фонду Украйни в Миколаївській областi щодо незарахування перiоду роботи Пiсарєвої Iрини Вiкторiвни з 21.09.1992 по 24.06.1994 на посадах бухгалтера та заступника головного бухгалтера в Агрофiрме Акцiонерного товариства «Світязь» до страхового стажу - протиправною;

- зобов`язати Головне управлiння Пенсiйного фонду України в Миколаївській областi зарахувати до страховою стажу Пiсарєвої Iрини Вiкторiвни перiоди роботи на посадах бухгалтера та заступника головного бухгалтера в Агрофiрмi Акцiонерного товариства "Світязь" з 21.09.1992 по 24.06. l 994.

В обґрунтування позовних вимог позивачка вказала, що в період з 21.09.1992 по 24.06.1994 вона працювала на посадах бухгалтера та заступника головного бухгалтера в Агрофiрме Акцiонерного товариства «Світязь», що підтверджується записами в трудовій книжці, проте до страхового стажу відповідачем не зараховано вказані періоди роботи.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався, у зв`язку з чим, суд розглядає за наявними матеріалами справи, згідно вимог ч.6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає таке.

Згідно з особистою заявою від 06.05.2021 позивачці призначено з 06.06.2021 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV).

За матеріалами пенсійної справи страховий стаж складає 29 років 6 місяців 27 днів (враховано протягом вересня 1978 - листопада 2018 років).

Згідно з записами трудової книжки від 05.09.1978 серії НОМЕР_1 позивачку з 21.09.1992 прийнято на посаду бухгалтера агрофірми Акціонерного товариства Світязь (далі - АТ Світязь) на підставі наказу від 17.09.1992 № 177-к, з 01.12.1992 переведено на посаду заступника головного бухгалтера, 16.03.1993 (наказ від 11.03.1993 № 9/к) звільнено з посади.

У відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області № 6577-6393/П-02/8-1400/21 від 25.06.2021 року вказано що до страхового стажу не враховано період роботи в АТ «Світязь» з 21.09.1992 по 24.06.1994, у зв`язку із численними виправленнями в трудовій книжці. Враховуючи вказане, для вирішення питання щодо можливості зарахування до страхового стажу періоду роботи в АГ «Світязь» позивач має право надати документи, передбачені Порядком № 637 (уточнюючу довідку, тощо)».

Позивачка звернулась за місцем колишньої роботи АГ «Світязь» з проханням надати документи, передбачені Порядком № 637 (уточнюючу довідку, тощо) проте з`ясувала, що на даний час АТ Світязь ліквідовано. Господарським суд Миколаївської області надано копію ухвали від 29.10.2001 р. по справі № 10/55 про ліквідування ВАТ ЗАЕК «Світязь».

10.06.2021 року позивач звернулась в трудовий архів в м. Миколаєві з заявою про підтвердження виробничого стажу для Пенсійного фонду України в період з 21.09.1992 року по 24.06.1994 року - робота в Агрофірмі Акціонерного Товариства «Світязь».

У відповіді відділу інформації та використання документів ліквідованих установ Миколаївської міської ради вказано, що документів з особового складу Акціонерного товариства «Світязь» на зберігання до відділу не надходили, тому надати довідку про підтвердження стажу роботи за 1992-1994 роки неможливо.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо неврахування до її страхового стажу періодів роботи з 21.09.1992 по 24.06.1994, позивач звернулась до суду з цим позовом. Так, позивач переконана, що такими діями відповідача порушено її право на отримання пенсії за віком у належному розмірі.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Абзацом тридцять шостим статті 1 Закону № 1058-IV встановлено, що страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного страхування.

Згідно з абзацом першим пункту 1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV цей Закон набирав чинності з 01.01.2004.

Тому страховий стаж за період до 01.01.2004 обчислюється на підставі документів і в порядку, визначених законодавством, що діяло до набрання чинності Законом № 1058-IV, тобто Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Отже, період роботи позивача з 21.09.1992 по 24.06.1994 може бути зарахований до страхового стажу лише на підставі документів і в порядку, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до частини першої статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Пунктами «а» і «д» частини третьої статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що до стажу роботи зараховується також відповідно:

- будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків;

- навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Отже, відповідний період роботи позивача в Агрофірмі Акціонерного Товариства «Світязь» згідно зі статтею 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» може бути зарахований до страхового (трудового) стажу на підставі документів, що його підтверджують.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відтак, у разі наявності трудової книжки страховий стаж за періоди роботи до 01.01.2004 встановлюється на підставі відповідних записів у ній. При цьому на тривалість страхового стажу не впливає юридичний факт отримання чи не отримання застрахованою особою заробітної плати за відповідний період.

Суд встановив, що згідно з записами трудової книжки від 05.09.1978 серії НОМЕР_1 позивачку з 21.09.1992 прийнято на посаду бухгалтера агрофірми Акціонерного товариства Світязь (далі - АТ Світязь) на підставі наказу від 17.09.1992 № 177-к, з 01.12.1992 переведено на посаду заступника головного бухгалтера, 16.03.1993 (наказ від 11.03.1993 № 9/к) звільнено з посади.

Як наслідок, відповідач не мав права вимагати у позивача інші документи для підтвердження періоду роботи, оскільки цей період роботи підтверджується записами у трудовій книжці позивача.

Що стосується аргументу відповідача щодо не зарахування відповідного періоду роботи позивача до його страхового стажу у зв`язку з чисельними виправленнями у трудовій книжці, суд встановив наступне.

Відповідно до абзацу третього пункту 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженого наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за № 110, записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Відповідно до частини першої статті 47 Кодексу законів про працю України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно з абзацом першим пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Отож, власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для працівника, а отже, й не може впливати на його особисті права.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 06.02.2018 у справі № 677/277/17.

З огляду на вищенаведене, суд прийшов до висновку, що виправлення у трудовій книжці позивача на записі про його звільнення не може бути підставою для не зарахування відповідного періоду роботи до страхового стажу позивача.

Відтак, позовні вимоги позивача підлягають до задоволення.

Згідно з абзацом першим частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 22, 139, 241-246, 255, 295, 297 КАС України, суд-

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв, 54008, ідентифікаційний код 13844159) задовольнити.

2. Визнати протиправною бездiяльнiсть Головною управління Пенсiйного фонду Украйни в Миколаївській областi щодо незарахування перiоду роботи Пiсарєвої Iрини Вiкторiвни з 21.09.1992 по 24.06.1994 на посадах бухгалтера та заступника головного бухгалтера в Агрофiрме Акцiонерного товариства «Світязь» до страхового стажу.

3. Зобов`язати Головне управлiння Пенсiйного фонду України в Миколаївській областi зарахувати до страховою стажу ОСОБА_2 при призначені пенсії за віком, період роботи в Агрофiрмi Акцiонерного товариства "Світязь" з 21.09.1992 року по 24.06.l994 року.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ідентифікаційний код 13844159) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) судові витрати в розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суддя О.М. Мельник