Справа № 380/7600/23
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2023-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2023 рокусправа № 380/7600/23
Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої - судді Потабенко В.А.,

секретаря судового засідання Лизак Д.А.,

за участі:

представника позивача Буженка Ю.С., згідно договору,

представника відповідача 1 Боднара В.І., згідно довіреності,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії

в с т а н о в и в:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) до військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач 1), військової частини НОМЕР_2 (далі відповідач 2), у якій просить:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо невчасного та неналежного подання клопотання № 874 про звільнення ОСОБА_1 з військової служби;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 розглянути рапорт ОСОБА_1 від 18.01.2023 та прийняти наказ про звільнення його з військової служби;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 07.03.2023 ОСОБА_1 був мобілізований на військову службу, що підтверджується відповідним записом у його військовому квитку, та проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . На даний період часу в нього виникла необхідність у звільненні з військової служби для того, щоб надавати допомогу своїй хворій матері, яка має ІІ групу інвалідності. У зв`язку з цим він подав відповідний рапорт до відповідача 1, який, у свою чергу, підготував відповідне клопотання до військової частини НОМЕР_2 . Однак, останнім було повідомлено, що неможливо вирішити питання про звільнення позивача з причини відсутності всіх належних документів, які необхідні у даному випадку. Позивач вважає, що вказані дії відповідачів є протиправними з огляду на абз. 4 пп. 2 п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», відповідно до якого військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації звільняються з військової служби під час воєнного стану через такі сімейні обставини або інші поважні причини, як: «у зв`язку з наявністю одного із своїх батьків із числа осіб з інвалідністю II групи». Отже, наявність у ОСОБА_1 матері з ІІ групою інвалідності в силу абз. 4 пп. 2 п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» є достатньою підставою для звільнення позивача з військової служби. Так, згідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 729779, ОСОБА_2 має ІІ групу інвалідності (загальне захворювання). ОСОБА_1 являється сином ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 . До рапорту про звільнення ОСОБА_1 додав копії всіх необхідних документів, серед яких нотаріально посвідчена копія довідки про інвалідність матері, копія свідоцтва про народження позивача та копія акта обстеження житлово-побутових умов, яка свідчить про спільне проживання матері та сина. Позивач вказує, що так як ним було подано достатні документи, які свідчать про родинну спорідненість із ОСОБА_2 та наявність в останньої інвалідності, то відмова у звільненні з військової служби є протиправною. Крім того, позивач вважає протиправними дії відповідача 1, оскільки, виходячи з хронології подій та результатів цих подій, військова частина НОМЕР_1 (або з недбалості або з причини умисних дій) не забезпечила виконання відповідних вимог закону щодо строків розгляду рапорту від 18.01.2023, строків направлення клопотання про звільнення позивача до військової частини НОМЕР_2 , а, відтак, не забезпечила надання документів до вказаного рапорту у достатній кількості та у належній формі. За таких обставин просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою від 17.04.2023 суд відкрив спрощене позовне провадження в адміністративній справі та вирішив її розглядати без повідомлення сторін.

22.05.2023 за вх. № 10854ел від відповідача 1 надійшов відзив на адміністративний позов. У відзиві відповідач 1 заперечує проти позовних вимог, вважає їх безпідставними, оскільки солдат ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), номер обслуги мінометного відділення мінометного взводу мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 , призваний по мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 07.03.2022, 22.10.2022 не прибув до місця розташування військової частини ( АДРЕСА_1 ) з відпустки для подальшого несення військової служби і станом на сьогодні не виконує свій військовий обов`язок. Територіальним управлінням ДБР в м. Краматорськ відносно солдата ОСОБА_1 порушено кримінальне провадження по даному факту за ч. 4 ст. 407 КК України № ЄРДР 0001313. В період своєї відсутності на службі солдатом ОСОБА_1 було надіслано поштовим відправленням на адресу пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) рапорт з додатками про звільнення. Дане поштове відправлення отримано 10.02.2023, що підтверджується відміткою на поштовому конверті. Крім того, військовою частиною НОМЕР_1 24.02.2023 отримано від адвоката Буженка Ю.С. адвокатський запит від 21.02.2023 б/н, на який повідомлено, що згідно приписів ч. 2 абз. 2 п. 225 Указу Президента України «Про Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Сичах України» передбачено, що звільнення військовослужбовців із військової служби здійснюється під час дії особливого періоду (з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) - на підставах, передбачених частиною третьою, п. 2 частини четвертої, п. 3 частини п`ятої та п. 3 частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у військових званнях до майстер-сержанта (майстер-старшини) включно за всіма підставами командирами бригад (полків, кораблів І рангу) і посадовими особами, які, відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, прирівняні до них, в даному випадку командиром військової частини НОМЕР_2 . Командиром військової частини НОМЕР_1 09.03.2023 на ім`я командира військової частини НОМЕР_2 подано клопотання № 874 про звільнення ОСОБА_1 з військової служби, до якого долучено рапорт ОСОБА_1 та всі подані ним документи. Тобто, свій обов`язок щодо скерування рапорту позивача за належністю відповідач 1 виконав повністю. Таким чином, позивач безпідставно зазначає про штучні перешкоди для здійснення належних дій щодо підготовки заходів для звільнення ОСОБА_1 , оскільки військова частина НОМЕР_1 забезпечила виконання відповідних вимог Закону щодо направлення клопотання про звільнення позивача до відповідача 2 та забезпечила надання документів до вказаного рапорту у достатній кількості та у належній формі. Відтак, твердження позивача про протиправність дій військової частини НОМЕР_1 є голослівними і нічим не підтвердженими. Станом на сьогоднішній день та у момент отримання рапорту фактично весь особовий склад військових частин НОМЕР_1 та НОМЕР_2 знаходився у районі виконання завдань в Харківській області, Куп`янський район, в тому числі у районі виконання завдань знаходилась особа, якій був адресований рапорт - командир мінометного взводу мінометної батареї НОМЕР_4 окремого батальйону територіальної оборони НОМЕР_5 окремої бригади, тобто особа, яка за клопотанням командира мінометного взводу мінометної батареї за погодження командира мінометної батареї подає клопотання про звільнення з військової служби - командир військової частини та особа, яка приймає рішення про звільнення (командир бригади). Передання отриманих документів з м. Дрогобича в Куп`янський район Харківської області, крім того на бойові позиції, до командира взводу, якому адресований рапорт, потягнуло за собою чималі труднощі і певний період часу. В найкоротший можливий період часу, з моменту отримання рапорту позивача з доданими до нього документами, такий був переданий безпосередньому командиру, який далі по команді передав рапорт вищестоящому командиру і лише 09.03.2023 такий рапорт був отриманий командиром військової частини, яким підготовлено клопотання № 874 від 09.03.2023. Наголошує, що жодним нормативно-правовим актом не передбачено строки розгляду рапорту, порядок надання чи ненадання відповіді і період, в який особа має бути звільнена після подання відповідного рапорту. Всі ці дії вчиняють в можливі найкоротші терміни в силу ведення бойових дій військовими частинами Збройних Сил України. Відповідач 1 також зазначає, що згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 по стройовій частині від 01.04.2023 № 96 відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та до пункту 1441 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України солдату ОСОБА_1 , номеру обслуги міномету мінометного взводу мінометної батареї НОМЕР_4 окремого батальйону територіальної оборони НОМЕР_5 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Сил територіальної оборони Збройних Сил України, призупинено військову службу у Збройних Силах України та знято з усіх видів забезпечення з 06.12.2022, а з 01.04.2022 виключено зі списків особового складу військової частини та направлено його документи для зарахування на військовий облік до Дрогобицького РТЦК та СП. Враховуючи наведене, військова частина НОМЕР_1 просить відмовити у задоволенні позову повністю.

29.05.2023 від представника позивача надійшла відповідь на відзив (вх. № 39382). У відповіді представник позивача зазначає, що військовослужбовець, який має законні підстави для звільнення та подав відповідний рапорт про звільнення з військової служби, не повинен залежати від неузгодженості та непродуманості механізму підписів і погоджень його рапорту з боку керівництва військової частини. Розгляд рапорту від 18.01.2023 тривав більше ніж 2 місяці, що не можна назвати найкоротшим можливим періодом часу. Відповідачем 1 не подано доказів про перебування всього складу військових частин НОМЕР_1 та НОМЕР_2 у районі виконання завдань в Харківській області, Куп`янський район, як і доказів отримання рапорту лише 09.03.2023. Документи, подані ОСОБА_1 до рапорту про звільнення, були належним чином засвідчені та достатні для розгляду рапорту по суті.

07.06.2023 за вх. № 42270 від відповідача 2 надійшов відзив на адміністративний позов, в якому проти позовних вимог заперечує повністю. Зазначає, що дійсно командиром військової частини НОМЕР_1 09.03.2023 на ім`я командира військової частини НОМЕР_2 подано клопотання № 874 про звільнення солдата ОСОБА_1 з військової служби, до якого долучено рапорт ОСОБА_1 та додаткові документи. Посадовими особами військової частини НОМЕР_2 було розглянуто клопотання командира військової частини НОМЕР_1 щодо звільнення солдата ОСОБА_1 з лав Збройних Сил України на підставі абз. 4 підп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», за результатами розгляду якого клопотання командира військової частини НОМЕР_1 щодо звільнення солдата ОСОБА_1 з лав Збройних Сил України було відправлено на доопрацювання, так як не були надані всі необхідні для цього документи та не було можливості в повному обсязі переконатись в правдивості документів, поданих позивачем. Як вбачається з рапорту позивача, до нього додано нотаріально посвідчена довідка до акту огляду МСЕК серія 12 ААВ № 729779. Однак, довідка про родинні зв`язки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 була посвідчена адвокатом. Водночас, паспорт ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не були додані. Також відповідач 2 повідомляє, що рапорт був написаний позивачем на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 , в обхід його безпосереднього і прямого командира, в порушення ст. 14 Закону України «Про статут внутрішньої служби Збройних Сил України», згідно якої із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника. Таким чином, відповідне клопотання № 874 військовою частиною НОМЕР_2 було повернуто на доопрацювання правомірно. Крім того, зазначає, що солдат ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), номер обслуги мінометного відділення мінометного взводу мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 , призваний по мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 07.03.2022, 22.10.2022 не прибув до місця розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) з відпустки для подальшого несення військової служби і станом на сьогодні не виконує свій військовий обов`язок. За повідомленням військової частини НОМЕР_1 , територіальним управлінням ДБР в м. Краматорськ відносно солдата ОСОБА_1 по даному факту внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 4 ст. 407 КК України №0001313. Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та п. п. 1441, 1442, 1443 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України до військової частини НОМЕР_2 надійшло клопотання командира військової частини НОМЕР_1 про призупинення служби номеру обслуги мінометного відділення мінометного взводу мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 солдату ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ). В подальшому солдату ОСОБА_1 , номеру обслуги міномету мінометного взводу мінометної батареї НОМЕР_4 окремого батальйону територіальної оборони НОМЕР_5 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Сил територіальної оборони Збройних Сил України, на підставі витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, командиром 103 бригади було видано наказ 13-РС від 12.03.2023 про призупинення даному військовослужбовцю військової служби у Збройних Силах України та знято такого із всіх видів забезпечення з 06.12.2022. Таким чином, даний громадянин на теперішній час не являється таким, що виконує (несе) обов`язки військової служби, час призупинення військової служби військовослужбовцям не зараховується до строку військової служби, вислуги у військовому званні та до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії. На таких осіб не поширюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців. Військовослужбовці, військову службу яким призупинено, не входять до чисельності Збройних Сил України. Враховуючи викладене, військова частина НОМЕР_2 вважає заявлений позов безпідставним і таким, що не підлягає задоволенню через недоведеність та безпідставність заявлених позовних вимог.

Ухвалою від 08.06.2023 суд відмовив у задоволенні клопотання представника позивача про залучення до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Дрогобицький РТЦК та СП.

Ухвалою від 20.07.2023 суд вирішив продовжити розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Протокольною ухвалою від 13.09.2023 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити.

Представник відповідача 1 в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив повністю, просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник відповідача 2 в судове засідання не з`явився, подав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Доводи відзиву на адміністративний позов підтримав.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) 07.03.2023 був мобілізований на військову службу, що підтверджується відповідним записом у його військовому квитку. Проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді номеру обслуги міномету мінометного взводу мінометної батареї НОМЕР_4 окремого батальйону територіальної оборони НОМЕР_5 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Сил територіальної оборони Збройних Сил України.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 була надана відпустка за сімейними обставинами до м. Дрогобич терміном на 7 календарних днів, без урахування часу на дорогу, з 12.10.2022 по 22.10.2022, після якої він зобов`язувався з`явитись до місця служби до місця виконання бойового завдання військовою частиною НОМЕР_1 .

Водночас, після закінчення відпуски позивач до місця служби (до місця виконання бойового завдання військовою частиною НОМЕР_1 ) не з`явився, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами у справі.

03.11.2022 позивач поштовим зв`язком скерував командиру військової частини НОМЕР_1 рапорт про надання йому відпуски за свій рахунок для здійснення догляду за матір`ю строком 30 днів.

14.11.2022 за № 2036 військовою частиною НОМЕР_1 було надано письмову відповідь на рапорт позивача від 03.11.2022, згідно якої листом від 02.11.2022 № 1897 ОСОБА_1 вже надавалась відповідь на попередні два рапорти про звільнення з військової служби і причини неприбуття на військову службу. Матеріали по факту неповернення ОСОБА_1 після завершення відпустки за сімейними обставинами 22.10.2022 та подальшої його відсутності на службі у військовій частині НОМЕР_1 передані до Державного бюро розслідувань для проведення слідства. Крім того, військова частина НОМЕР_1 наголосила, що позивачу у зв`язку з хворобою матері вже надавалася відпустка за сімейними обставинами терміном з 12.10.2022 по 22.10.2022, а згідно приписів ч. 18 ст. 101 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в особливий період під час дії воєнного стану військовослужбовцям можуть надаватись відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин із збереженням грошового забезпечення тривалістю не більш як 10 календарних днів без урахування часу, необхідного для проїзду, в межах України до місця проведення відпустки та назад. Враховуючи наведене, військова частина НОМЕР_1 повідомила позивач про відсутність права на відпустку терміном 30 календарних днів для догляду за хворою матір`ю.

19.01.2023 поштовим зв`язком на адресу пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ), на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 позивач скерував рапорт про звільнення зі служби у запас на підставі абзацу 4 підп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а саме в зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності його матері ОСОБА_2 .

До рапорту позивач долучив нотаріально посвідчену копію довідки МСЕК про встановлення ІІ групи інвалідності матері ОСОБА_2 , копію свідоцтва про народження ОСОБА_1 , довідку з місця проживання ОСОБА_1 .

Вказаний рапорт прибув та зареєстрований у військовій частині 10.02.2023, про що свідчить як відбиток поштового штемпелю на конверті, такі і відбиток штампу вхідної кореспонденції у військовій частині НОМЕР_1 .

В подальшому, 09.03.2023 ТВО командира військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_3 було підготовлено перед командиром військової частини НОМЕР_2 клопотання № 874 про звільнення солдата ОСОБА_1 у запас за підп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (через сімейні обставини або інші поважні причини: наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю І чи ІІ групи).

Командиром військової частини НОМЕР_2 на клопотанні було вчинено напис про необхідність надання завіреної копій паспорта ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та належним чином завіреної копії свідоцтва про народження.

Таким чином, клопотання № 874 від 09.03.2023 було відправлено на доопрацювання, а позивача не звільнено з лав Збройних Сил України.

Згідно наявного в матеріалах витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 13-РС від 12.03.2023 (по особовому складу) відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та до п. 1441 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України солдату ОСОБА_1 , номеру обслуги міномету мінометного взводу мінометної батареї НОМЕР_4 окремого батальйону територіальної оборони НОМЕР_5 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Сил територіальної оборони Збройних Сил України, призупинено військову службу у Збройних Силах України з 06.12.2022 в зв`язку з самовільним залишенням військової частини 22.10.2022. З 06.12.2022 не враховувати в чисельності Збройних Сил України. Підстава: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 06.12.2022 №0001313.

Відповідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 96 від 01.04.2023 (по стройовій частині) відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та до п. 1441 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України солдату ОСОБА_1 , номеру обслуги міномету мінометного взводу мінометної батареї НОМЕР_4 окремого батальйону територіальної оборони НОМЕР_5 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Сил територіальної оборони Збройних Сил України, призупинено військову службу у Збройних Силах України з 06.12.2022 в зв`язку з самовільним залишенням військової частини. З 01.04.2023 ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 і направлено для зарахування на військовий облік до Дрогобицького РТЦК та СП. Підстава: наказ командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 12.03.2023 № 13-РС, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 06.12.2022 №0001313.

Супровідним листом № 2185 від 21.06.2023 військова частина НОМЕР_1 скерувала начальнику Дрогобицького РТЦК та СП витяги з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 23.04.2023 № 118 (по стройові частині) та № 96 від 01.04.2023 (по стройовій частині) та повідомила, крім іншого, про призупинення солдату ОСОБА_1 військової служби у зв`язку з самовільним залишення військової частини.

В матеріалах справи наявний витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001313, дата реєстрації провадження 06.12.2022 16:40:39 год., відповідно до якого згідно повідомлення військової частини НОМЕР_1 від 02.11.2022 № 1906 військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умовах воєнного стану, не з`явився вчасно з відпустки з 22.10.2022 до теперішнього часу на службу на місце тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 , яка дислокувалась в АДРЕСА_1 . Відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено першим слідчим віділом (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Краматорську.

Позивач вважає, що дії військової частини НОМЕР_1 щодо невчасного та неналежного подання клопотання № 874 про звільнення ОСОБА_1 з військової служби є протиправними та просить зобов`язати військову частину НОМЕР_2 розглянути рапорт ОСОБА_1 від 18.01.2023 та прийняти наказ про звільнення його з військової служби.

При вирішенні спору суд враховує наступне.

Відповідно до Преамбули Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» цей Закон здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Відповідно до ч. 9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) військовослужбовці - особи, які проходять військову службу.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.

Частина 6 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» розрізняє такий вид військової служби, як військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Згідно Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008, цим Положенням визначається порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі.

Відповідно до п. 5 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України громадяни, які проходять військову службу, є військовослужбовцями Збройних Сил України (далі - військовослужбовці). Статус військовослужбовця підтверджується документом, що посвідчує особу. Форма та порядок його видачі встановлюються Міністерством оборони України.

Стаття 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» регламентує початок, призупинення і закінчення проходження військової служби, час та місце виконання обов`язків військової служби.

Так, за нормами ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба призупиняється для військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини або місця служби, дезертирували із Збройних Сил України та інших військових формувань або добровільно здалися в полон, якщо інше не визначено законодавством.

Початком призупинення військової служби є день внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини про вчинене кримінальне правопорушення, поданих відповідно до частини четвертої статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Військовослужбовці, військову службу яких призупинено, звільняються з посад та вважаються такими, що не виконують (не несуть) обов`язків військової служби. Контракт про проходження військової служби, а також виплата грошового та здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення таким військовослужбовцям призупиняються.

Час призупинення військової служби військовослужбовцям не зараховується до строку військової служби, вислуги у військовому званні та до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії. На них не поширюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.

Військовослужбовці, військову службу яким призупинено, не входять до чисельності Збройних Сил України та інших військових формувань.

Військовослужбовці, військову службу яким призупинено та стосовно яких обвинувальні вироки суду набрали законної сили, підлягають звільненню з військової служби відповідно до пункту "г" частини другої, пункту "г" частини третьої, підпункту "д" пункту 1, підпункту "в" пункту 2 частини четвертої, підпунктів "е" пунктів 1 і 2, підпункту "в" пункту 3 частини п`ятої та підпункту "е" пункту 1, підпункту "д" пункту 2, підпункту "в" пункту 3 частини шостої статті 26 цього Закону, крім військовослужбовців, яким вироком суду визначено міру покарання у виді службового обмеження, арешту з відбуттям на гауптвахті або триманням у дисциплінарному батальйоні.

Військовослужбовці, яким призначено кримінальне покарання у вигляді штрафу, яких звільнено від кримінальної відповідальності на підставах, передбачених статтями 47, 48, 49 Кримінального кодексу України, а також яких звільнено від відбування покарання на підставі амністії, підлягають звільненню з військової служби відповідно до підпункту "ґ" пункту 1 частини четвертої, підпунктів "д" пунктів 1 та 2 частини п`ятої та підпункту "д" пункту 1, підпункту "ґ" пункту 2 частини шостої статті 26 цього Закону.

Для військовослужбовців, стосовно яких судом винесено виправдувальний вирок, що набрав законної сили, або стосовно яких закрито кримінальне провадження відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, військова служба та дія контракту продовжується. У такому разі строк призупинення військової служби зараховується до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії, а також до строку вислуги років для присвоєння чергового військового звання, та поновлюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.

За весь час необґрунтованого призупинення військової служби таким військовослужбовцям виплачується недоотримане грошове та здійснюються недоотримане продовольче, речове та інші види забезпечення.

Порядок призупинення та продовження військової служби визначається положеннями про проходження військової служби.

Згідно п. 1441 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України для військовослужбовця, який самовільно залишив військову частину або місце служби, дезертирував із Збройних Сил України або добровільно здався в полон, військова служба призупиняється відповідно до частини другої статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Військова служба для такого військовослужбовця призупиняється з дня внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини про вчинене кримінальне правопорушення, поданих відповідно до частини четвертої статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Пункт 1442 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України визначає, що військовослужбовці, військову службу яким призупинено, звільняються з посад та вважаються такими, що не виконують (не несуть) обов`язків військової служби. Контракт про проходження військової служби, а також виплата грошового та здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення таким військовослужбовцям призупиняються.

Час призупинення військової служби військовослужбовцям не зараховується до строку військової служби, вислуги у військовому званні та до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії. На них не поширюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.

Військовослужбовці, військову службу яким призупинено, не входять до чисельності Збройних Сил України.

Відповідно до п. 1443 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України звільнення з посад військовослужбовців, військову службу яким призупинено, здійснюється командирами (начальниками) військових частин наказами по особовому складу.

Звільнення з посад військовослужбовців, призначених на посади Президентом України, військову службу яким призупинено, здійснюється Президентом України.

У разі відсутності повноважень щодо звільнення з посади військовослужбовця, військову службу якого призупинено, командир (начальник) військової частини подає витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань безпосередньо посадовій особі, яка має таке право, для видання наказу по особовому складу.

Наказ по особовому складу доводиться до військової частини та інших посадових осіб у порядку, визначеному Міністерством оборони України.

Командир (начальник) військової частини на підставі наказу по особовому складу про звільнення військовослужбовця, військову службу якого призупинено, з посади:

видає наказ по стройовій частині про призупинення виплати грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення військовослужбовця та виключення його із списків особового складу військової частини;

організовує внесення запису до примірника контракту, що зберігається в особовій справі військовослужбовця, про призупинення дії контракту;

надсилає витяг із наказу та облікові документи військовослужбовця до органу військового управління, визначеного Міністерством оборони України.

Облік військовослужбовців, військову службу яким призупинено, здійснюється в порядку, визначеному Міністерством оборони України.

Відповідно до п. 1444 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України у разі прибуття до місця служби військовослужбовця, військову службу якого призупинено, командир (начальник) військової частини з`ясовує підстави його відсутності і негайно інформує про це орган досудового розслідування та орган управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, у зоні діяльності якого військова частина виконує завдання за призначенням. Командування військової частини або орган управління Військової служби правопорядку Збройних Сил України здійснює супроводження військовослужбовця до органу досудового розслідування.

Як випливає з матеріалів справи, а саме з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001313, дата реєстрації провадження 06.12.2022 16:40:39 год., згідно повідомлення військової частини НОМЕР_1 від 02.11.2022 № 1906 військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умовах воєнного стану, не з`явився вчасно з відпустки з 22.10.2022 до теперішнього часу на службу на місце тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 , яка дислокувалась в АДРЕСА_1 . Відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Краматорську.

Таким чином, відповідно до вимог ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та п. 1441 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України наявні підстави для призупинення ОСОБА_1 військової служби.

Згідно наявного в матеріалах витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 13-РС від 12.03.2023 (по особовому складу) відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та до п. 1441 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України солдату ОСОБА_1 , номеру обслуги міномету мінометного взводу мінометної батареї НОМЕР_4 окремого батальйону територіальної оборони НОМЕР_5 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Сил територіальної оборони Збройних Сил України, призупинено військову службу у Збройних Силах України з 06.12.2022 в зв`язку з самовільним залишенням військової частини 22.10.2022. З 06.12.2022 не враховувати в чисельності Збройних Сил України. Підстава: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 06.12.2022 №0001313.

Відповідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 96 від 01.04.2023 (по стройовій частині) відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та до п. 1441 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України солдату ОСОБА_1 , номеру обслуги міномету мінометного взводу мінометної батареї НОМЕР_4 окремого батальйону територіальної оборони НОМЕР_5 окремої бригади територіальної оборони Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Сил територіальної оборони Збройних Сил України, призупинено військову службу у Збройних Силах України з 06.12.2022 в зв`язку з самовільним залишенням військової частини. З 01.04.2023 ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 і направлено для зарахування на військовий облік до Дрогобицького РТЦК та СП. Підстава: наказ командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 12.03.2023 № 13-РС, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 06.12.2022 №0001313.

Супровідним листом № 2185 від 21.06.2023 військова частина НОМЕР_1 скерувала начальнику Дрогобицького РТЦК та СП витяги з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 23.04.2023 № 118 (по стройові частині) та № 96 від 01.04.2023 (по стройовій частині) та повідомила, крім іншого, про призупинення солдату ОСОБА_1 військової служби у зв`язку з самовільним залишення військової частини.

З аналізу вимог ч. 9 ст. 1, ч. 3 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п. 5 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та з урахуванням вимог ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та п. п. 1441 1444 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, позивач з моменту призупинення його військової служби у Збройних Силах України з 06.12.2022 та виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 з 01.04.2023, не являється військовослужбовцем з 06.12.2022, тобто дня внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини про вчинене кримінальне правопорушення, поданих відповідно до частини четвертої статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, незалежно від дати прийняття наказів по особовому складу та стройовій частині.

В той же час, відповідно до ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» звільненню з військової служби підлягають лише військовослужбовці.

За таких обставин позовна вимога про зобов`язання військової частини НОМЕР_2 розглянути рапорт ОСОБА_1 від 18.01.2023 та прийняти наказ про звільнення його з військової служби є абсолютно безпідставною і задоволенню не підлягає.

При цьому суд зазначає, що позивачем не оскаржується ні наказ командира військової частини НОМЕР_2 № 13-РС від 12.03.2023 (по особовому складу), ні наказ командира військової частини НОМЕР_1 № 96 від 01.04.2023 (по стройовій частині) про призупинення військової служби у Збройних Силах України ОСОБА_1 з 06.12.2022 та про виключення його зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 з 01.04.2023.

Вказані накази станом на момент розгляду справи є чинними. Доказів протилежного стороною позивача не надано.

Щодо вимоги позивача про визнання протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо невчасного та неналежного подання клопотання № 874 про звільнення ОСОБА_1 з військової служби, то суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/202, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 15.03.2022 №2119-IX, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 18.04.2022 №259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 21.04.2022 №2212-IX, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України №2263-IX від 22.05.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб.

Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України № 2500-IX від 15.08.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 07.11.2022 № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України № 2738-IX від 16.11.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 06.02.2023 №58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 07 лютого 2023 року № 2915-IX, продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

В подальшому дія воєнного стану неодноразово продовжувалась.

Загальновідомим є той факт, що станом на момент розгляду цієї справи в суді дія воєнного стану в Україні не припинена.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стан» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

З матеріалів справи випливає, що позивач після 22.10.2022 неодноразово звертався до військової частини НОМЕР_1 з рапортами про надання йому відпустки за сімейними обставинами та/або звільненням з військової служби. При цьому, вказані рапорти направлялись ним на адресу пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_3 .

При цьому, з пояснень представника військової частини НОМЕР_1 випливає, що така військова частина виконує бойові завдання Куп`янському районі Харківської області.

Крім того, згідно відпускного квитка від 12.10.2022 № 171813 ОСОБА_1 отримав відпустку до м. Дрогобич, після якої зобов`язаний був прибути до місця виконання бойового завдання військовою частиною НОМЕР_1 .

Крім того, згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001313, дата реєстрації провадження 06.12.2022 16:40:39 год., місцем тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 є АДРЕСА_1 (станом на 06.12.2022).

Таким чином, очевидним є те, що місце постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 та місце виконання нею бойового завдання відрізняються.

Судом також взято до уваги той загальновідомий факт, що бойові дії в Бахмутському районі Донецької області є особливо важкими.

За таких обставин суд не бере до уваги твердження представника позивача про те, що відповідач 1 необґрунтовано довго пересилав рапорт позивача від 19.01.2023 до місця виконання військовою частиною НОМЕР_1 бойового завдання.

Крім того, суд погоджується з думкою відповідача 1 про відсутність законодавчої норми, яка регулює строки розгляду, порядок надання чи ненадання відповіді на рапорт.

А в умовах воєнного стану на території України, строк з 10.02.2023 (дня надходження рапорту на адресу військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 ) до 09.03.2023 (дня складання клопотання перед військовою частиною НОМЕР_2 про звільнення ОСОБА_1 ) не можна назвати занадто тривалим чи не виправданим.

Суд також не бере до уваги твердження представника позивача про те, що подане військовою частиною НОМЕР_1 клопотання № 874 від 09.03.2023 про звільнення ОСОБА_1 є неналежним.

Так, відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, ч. 1 зазначеної статті говорить, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Тобто, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, який покладається на відповідача, жодним чином не звільняє особу від обов`язку довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Водночас, представником позивача не надано суду жодного доказу того, що військова частина НОМЕР_1 не долучила до клопотання № 874 від 09.03.2023 про звільнення ОСОБА_1 будь-яких документів, які з ним надійшли.

Ба більше, підставою для відмови у задоволенні клопотання № 874 від 09.03.2023 про звільнення ОСОБА_1 стала саме відсутність завірених копій паспорта ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та належним чином завіреної копії свідоцтва про народження. А як свідчать матеріали справи, такі документи позивачем до свого рапорту додані не були.

Враховуючи все вищенаведене, у задоволенні позовної вимоги про визнання протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо невчасного та неналежного подання клопотання № 874 про звільнення ОСОБА_1 з військової служби слід відмовити за безпідставністю.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч. 2 ст. 2 КАС України).

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оскільки суд за наслідком розгляду справи виснував про необхідність відмови у задоволенні позову, питання подання звіту про виконання судового рішення не вирішується.

Як і питання про розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 2, 19-20, 22, 72-77, 132, 134, 139, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Судові витрати в цій справі стягувати не належить.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 13.10.2023.

СуддяПотабенко Варвара Анатоліївна