Справа № 520/25332/23
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2023-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2023 р. №520/25332/23

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Волошин Д.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійною фонду України в Харківській області щодо незарахування періодів роботи ОСОБА_1 з 01.12.2009 по 31.12.2009, з 01.01.2010 по 31.12.2010, з 01.06.2015 по 31.12.2015 та з 01.01.2016 по 31.12.2021 на Харківському державному авіаційному виробничому підприємстві до страхового стажу - протиправною;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії з 21.12.2022, зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з 01.12.2009 по 31.12.2009, з 01.01.2010 по 31.12.2010, з 01.06.2015 по 31.12.2015, з 01.01.2016 по 31.12.2021 на Харківському державному авіаційному виробничому підприємстві, та здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем протиправно не було зараховано до страхового стажу періоди роботи позивача з 01.12.2009 по 31.12.2009, з 01.01.2010 по 31.12.2010, з 01.06.2015 по 31.12.2015 та з 01.01.2016 по 31.12.2021 на Харківському державному авіаційному виробничому підприємстві. Позивач вважає таку бездіяльність відповідача протиправною та такою, що не відповідає чинному законодавству, тому звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою суду від 14.09.2023 відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України, та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана відповідачу до електронного кабінету через систему "Електронний суд", що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Відповідач правом надати відзив на позов не скористався, у встановлений судом строк документи до суду не надходили, клопотання про продовження строку на подання відзиву на позов до суду також не подавалось.

Згідно з ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України), суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 з 21.12.2022 отримує пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

23.01.2023 позивач звернувся до Лохвицького об`єднаною управління ПФУ в Полтавській області з заявою про перерахунок пенсії та включення до страхового стажу періодів роботи на Харківському державному авіаційному виробничому підприємстві з 01.12.2009 по 31.12.2009, з 01.01.2010 по 31.12.2010, з 01.06.2015 по 31.12.2015 та з 01.01.2016 по 20.12.2021.

Як вказує позивач у позовній заяві, то відповіді від пенсійного органу щодо розгляду вказаної заяви позивач не отримував.

27.02.2023 позивач повторно звернувся до пенсійного органу з заявою щодо зарахування до його страхового стажу періодів роботи на Харківському державному авіаційному виробничому підприємстві з 01.12.2009 по 31.12.2009, з 01.01.2010 по 31.12.2010, з 01.06.2015-31.12.2015 та з 01.01.2016 по 20.12.2021.

За результатами розгляду вказаної заяви Головне управління Пенсійного фонду у Харківській області листом від 24.03.2023 №2000-0202-8/38093 відмовило позивачу в зарахуванні до страхового стажу періодів роботи з 01.12.2009 по 31.12.2009, з 01.01.2010 по 31.12.2010, з 01.06.2015-31.12.2015 та з 01.01.2016 по 20.12.2021, мотивуючи це тим, що позначки про сплату внесків сформовані за періоди з січня 2004 року по листопад 2009 року та з січня 2011 року по травень 2015 року, тому до страхового стажу зараховані періоди роботи на Харківському державному авіаційному виробничому підприємстві по 31.11.2009 та з 01.01.2011 по 31.05.2015 за даними, що містяться в реєстрі застрахованих осіб.

Не погодившись з такою бездіяльністю позивача щодо незарахування періодів роботи на Харківському державному авіаційному виробничому підприємстві з 01.12.2009 по 31.12.2009, з 01.01.2010 по 31.12.2010, з 01.06.2015 по 31.12.2015 та з 01.01.2016 по 20.12.2021 до страхового стажу, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно з статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно з частинами першою, третьою 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на певні види забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Отже, право особи на отримання пенсії, як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Статтею 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Як встановлено статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12.06.1993 № 637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, а також архівними установами.

Так, з трудової книжки позивача від 15.08.1979 та з роздруківки відомостей про стаж роботи позивача з сайту "Пенсійний фонд України", вбачається, що позивач у спірні періоди з 01.12.2009 по 31.12.2009, з 01.01.2010 по 31.12.2010, з 01.06.2015 по 31.12.2015 та з 01.01.2016 по 20.12.2021 працював у Харківському державному авіаційному виробничому підприємстві.

З даних, наявних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а саме з індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 форми ОК-5 вбачається, що позивач прцював у Харківському державному авіаційному виробничому підприємстві у спірні періоди з 01.12.2009 по 31.12.2009, з 01.01.2010 по 31.12.2010, з 01.06.2015 по 31.12.2015 та з 01.01.2016 по 20.12.2021, за що позивачу була нарахована заробітна плата.

Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу незарахування до страхового стажу періоду роботи позивача з 01.12.2009 по 31.12.2009, з 01.01.2010 по 31.12.2010, з 01.06.2015 по 31.12.2015 та з 01.01.2016 по 20.12.2021 у Харківському державному авіаційному виробничому підприємстві, у зв`язку з відсутністю у відповідача даних про сплату страхових внесків по єдиному внеску.

З довідки ОК-5 дійсно вбачається, що за спірні періоди відсутні данні про сплату страхових внесків за застраховану особу.

За приписами статті 1 Закону №1058-IV, наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;

страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески;

страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 21 Закону №1058-IV з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється персоніфікований облік.

Згідно із абзацом 1 частини першої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Як передбачено частиною другою статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року (частина третя статті 24 Закону №1058-IV застосовується з 01.10.2017).

Згідно із частиною першою статтею 15 Закону №1058-IV платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески (ч. 2 ст. 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Як передбачено частинами четвертою-шостою, дев`ятою, десятою статті 20 Закону №1058-IV, сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць. Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Аналізуючи наведене, суд дійшов висновку, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески.

При цьому, виходячи із змісту наведених правових норм, порушення страхувальником вимог законодавства щодо порядку та строків сплати страхових внесків тягне негативні наслідки лише щодо самого страхувальника (зокрема, у вигляді сплати недоїмки, штрафних санкцій та пені) та не може мати негативних наслідків для застрахованої особи у вигляді не зарахування до страхового стажу періоду роботи, протягом якого такій особі нараховувалася заробітна плата, на яку у свою чергу нараховувалися страхові внески, проте не з вини застрахованої особи страхові внески не були зараховані на відповідні рахунки.

Крім того, при вирішенні спору суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду від 27.03.2018 (справа №208/6680/16-а), від 20.03.2019 (справа №688/947/17), від 30.09.2019 (справа №316/1392/16-а), відповідно до яких, за загальним правилом, несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, не повинна порушувати законні права та інтереси позивача, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі. Позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при перерахунку пенсії позивача періодів його роботи на такому підприємстві.

З матеріалів справи вбачається, що спір між сторонами виник, зокрема, щодо незарахування відповідачем до страхового стажу позивача періодів роботи з 01.12.2009 по 31.12.2009, з 01.01.2010 по 31.12.2010, з 01.06.2015 по 31.12.2015 та з 01.01.2016 по 31.12.2021 на Харківському державному авіаційному виробничому підприємстві, у зв`язку з відсутністю сплати страхових внесків.

Так, з індивідуальних відомостей про застраховану особу позивача з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (довідка форми ОК-5 від 03.02.2022) вбачається, що за періоди роботи з 01.12.2009 по 31.12.2009, з 01.01.2010 по 31.12.2010, з 01.06.2015 по 31.12.2015 та з 01.01.2016 по 31.12.2021 на Харківському державному авіаційному виробничому підприємстві відсутні дані про сплату страхових внесків.

Разом з тим, із вказаних відомостей (довідка форми ОК-5 від 03.02.2022) також вбачається нарахування позивачу заробітної плати за вказані спірні періоди роботи.

Крім того, спірні періоди роботи підтверджується записами у трудовій книжці позивача.

Отже, суд вважає, що оскільки наявними у справі письмовими доказами підтверджується, що з з 01.12.2009 по 31.12.2009, з 01.01.2010 по 31.12.2010, з 01.06.2015 по 31.12.2015 та з 01.01.2016 по 31.12.2021 у Харківському державному авіаційному виробничому підприємстві позивачу була нарахована та виплачена заробітна плата, на яку в свою чергу нараховувалися страхувальником страхові внески, тому у відповідача відсутні правові підстави не зараховувати до страхового стажу позивача вказаний період роботи.

Слід зазначити, що позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства зі страхових внесків не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу позивача періодів його роботи на такому підприємстві.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно не зараховано до стажу роботи позивача, період роботи з 01.12.2009 по 31.12.2009, з 01.01.2010 по 31.12.2010, з 01.06.2015 по 31.12.2015 та з 01.01.2016 по 31.12.2021 у Харківському державному авіаційному виробничому підприємстві.

Відповідно до частини першої статті 45 Закону №1058-ІV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Як слідує з матеріалів справи, позивачу призначена пенсія 21.12.2022, відтак, права позивача належать захисту саме з дати призначення пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійною фонду України в Харківській області щодо незарахування періодів роботи ОСОБА_1 з 01.12.2009 по 31.12.2009, з 01.01.2010 по 31.12.2010, з 01.06.2015 по 31.12.2015 та з 01.01.2016 по 31.12.2021 на Харківському державному авіаційному виробничому підприємстві до страхового стажу.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 22.12.2022, зарахувавши до страхового стажу період його роботи з 01.12.2009 по 31.12.2009, з 01.01.2010 по 31.12.2010, з 01.06.2015 по 31.12.2015 та з 01.01.2016 по 31.12.2021 на Харківському державному авіаційному виробничому підприємстві, з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області суму сплаченого судового збору у розмірі 1073,60 грн (тисяча сімдесят три гривні 60 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.А. Волошин