Справа № 440/13200/23
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2023-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/13200/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сич С.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення в частині, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 (надалі - відповідач, ОСОБА_1 ) звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі - відповідач, ГУ ПФУ в Полтавській області), у якій позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 16.08.2023 №30 "Про призначення пенсії" в частині не зарахування до стажу роботи ОСОБА_1 на посаді судді, що дає право на отримання довічного щомісячного грошового утримання: період (календарний) проходження строкової військової служби - 1 рік 11 місяців 05 днів та стажу (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді 3 роки, а всього 4 роки 11 місяців 05 днів, а також не проведення перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 66 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати до стажу ОСОБА_1 роботи на посаді судді, що дає право на відставку та на отримання довічного грошового утримання: період (календарний) проходження строкової військової служби - 1 рік 11 місяців 05 днів та стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді 3 роки, а всього 4 роки 11 місяців 05 днів, та провести ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з розрахунку 66 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, та здійснити її виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Позовна заява подана до суду 05.09.2023 та зареєстрована канцелярією суду 07.09.2023 за вх. №55727/23.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що наказом в.о. голови Полтавського апеляційного суду від 09.08.2023 №4.7-09/50 "Про відрахування зі штату Полтавського апеляційного суду судді ОСОБА_1 " позивач 09.08.2023 звільнений у відставку. 10.08.2023 позивач звернувся до пенсійного органу про призначення йому щомісячного довічного утримання судді у відставці відповідно до положень статті 142 Закону України "Про судоустрій та статус суддів". 22.08.2023 ОСОБА_1 отримав рішення від 16.08.2023 №30 "Про призначення пенсії", яке вважає протиправним, посилаючись на те, що відповідачем усупереч вимогам законодавства України не зараховано до стажу роботи ОСОБА_1 на посаді судді, що дає право на отримання довічного щомісячного грошового утримання: період (календарний) проходження строкової військової служби - 1 рік 11 місяців 05 днів та стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом, та надає право для призначення на посаду судді 3 роки, а всього 4 роки 11 місяців 05 днів. Вказує, що його стаж роботи на посаді судді, який дає право на отримання довічного грошового утримання, складає 28 років 06 місяців 14 днів, а не 23 роки 6 місяців 29 років, як зазначено у спірному рішенні, тому відповідно до законодавства України розмір щомісячного грошового утримання має становити 66 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/13200/23, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано докази.

26 вересня 2023 року до суду від відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області надійшло клопотання про залучення до участі у справі №440/13200/23 як співвідповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області /а.с. 60-61/.

26 вересня 2023 року до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області надійшов відзив на позовну заяву /а.с. 71-73/, у якому представник відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що ОСОБА_1 звернувся до Управління із заявою від 10.08.2023 про призначення/перерахунок пенсії, до якої додав копію рішення Вищої ради правосуддя від 08.08.2023 №807/0/15-23 про звільнення з посади судді Полтавського апеляційного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку, довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №4.6-19/166/2023 від 09.08.2023, розрахунок стажу роботи судді від 09.08.2023 №4.7-36/32. За принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області прийнято рішення від 16.08.2023 про призначення з 10.08.2023 щомісячного грошового утримання суддям відповідно до Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 №1402-VІІІ, яке обчислено відповідно до статті 142 Закону 1402 в розмірі 56% від заробітку згідно довідки №4.6-19/166/2023 та складає 116534,88 грн. (208098,00 * 56%). До стажу роботи на посаді судді, обчисленого відповідно до частини 1 статті 137 Закону №1402, що склав 23 роки 6 місяців 29 днів (враховано по 30.06.2023), зараховано періоди роботи: з 12.01.2000 по 29.07.2013 - суддя, голова Полтавського районного суду Полтавської області; з 30.07.2013 по 01.10.2018 - суддя, голова Апеляційного суду Полтавської області; з 02.10.2018 по 09.08.2023 - суддя Полтавського апеляційного суду. Період проходження служби в лавах Радянської армії з 15.11.1983 по 19.10.1985 та служба в органах внутрішніх справ з 17.04.1987 по 11.01.2000 не були зараховані до стажу на посадах судді, оскільки чинним законодавством не передбачено зарахування служби в лавах Радянської армії та служби в органах внутрішніх справ до стажу роботи на посаді судді, на підставі якого визначається відсоток розрахунку довічного грошового утримання від заробітку.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2023 року клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про залучення співвідповідача у справі №440/13200/23 - задоволено. Залучено до участі у справі №440/13200/23 як другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

10 жовтня 2023 року до суду від відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області надійшов відзив на позовну заяву /а.с. 138-140/, у якому представник відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області просить відмовити у задоволенні адміністративного позову, посилаючись на те, ОСОБА_1 10.08.2023 звернувся до пенсійного органу із заявою про перехід на пенсію із закону на закону, за результатами розгляду якої ГУ ПФУ у Вінницькій області прийнято рішення за принципом екстериторіальності. Пояснює, що період проходження служби в лавах Радянської армії з 15.11.1983 по 19.10.1985 та служба в органах внутрішніх справ з 17.04.1987 по 11.01.2000 не були зараховані до стажу на посадах судді, оскільки чинним законодавством не передбачено зарахування такої служби до стажу на посадах судді. Вважає, що позовні вимоги щодо вчинення конкретних дій щодо обрахунку розміру довічного грошового утримання судді у відставці є виходом за межі повноважень суду та втручанням у дискреційні повноваження Головного управління.

Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та спірні правовідносини.

Рішенням Вищої ради правосуддя №807/0/15-23 від 08.08.2023 "Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Полтавського апеляційного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку" ОСОБА_1 звільнено з посади судді Полтавського Апеляційного суду у зв`язку з поданням ним заяви про відставку /а.с. 9-12/.

У цьому рішенні Вищої ради правосуддя №807/0/15-23 від 08.08.2023 зазначено, що ОСОБА_1 , Указом Президента України від 28 грудня 1999 року №1624/99 призначений на посаду судді Полтавського районного суду Полтавської області строком на п`ять років, постановою Верховної Ради України від 23 вересня 2004 року №2039-ІV обраний суддею цього суду безстроково. Постановою Верховної Ради України від 06 червня 2013 року №328-VІІ обраний суддею Апеляційного суду Полтавської області, Указом Президента України від 28 вересня 2018 року № 297/2018 переведений на роботу на посаді судді Полтавського апеляційного суду. За результатами вивчення доданих до заяви документів щодо визначення: відповідного стажу для звільнення судді ОСОБА_1 у відставку, а саме: актів що призначення, обрання на посаду судді, трудової книжки, військового квитка, довідки про роботу на посаді судді, встановлено, що до стажу роботи ОСОБА_1 на посаді судді, що дає йому право на відставку, підлягає врахуванню: стаж роботи на посаді судді (з дати призначення судді на посаду по дату ухвалення рішення про звільнення) - 23 роки 7 місяців 10 днів; період проходження строкової військової служби - 1 рік 11 місяців 4 дні; стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначалася законом та надавала право для призначення на посаду судді - 3 роки. Загальний стаж роботи судді Рябішина А.О., який дає йому право на звільнення у відставку, становить 28 років 6 місяців 14 днів.

10.08.2023 позивач звернувся до ГУ ПФУ у Полтавській області із заявою за призначення/перерахунком пенсії, у якій просив перерахувати пенсію у зв`язку з переходом із закону на закон (з пенсії силових структур на цивільну) /а.с. 84-86/ та з пакетом документів, перелік яких зазначено у розписці-повідомленні від 10.08.2023 /а.с. 87/. Зокрема, до заяви позивачем було додано такі документи: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 /а.с. 101-105/; військовий квиток на ім`я ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 25 жовтня 1983 року /а.с. 78-80/; довідку Полтавського апеляційного суду про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 09.08.2023 №4.6-19/166/2023 /а.с. 82/; заяву про виплату пенсії або грошової допомоги від 10.08.2023 /а.с. 88/; трудову книжку ім`я ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 /а.с. 113-125/.

Відповідно до положень пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 в редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 №13-1 (далі - Порядок №22-1, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

З урахуванням принципу екстериторіальності заяву ОСОБА_1 від 10.08.2023 та поданий пакет документів в електронному вигляді передано на розгляд до ГУ ПФУ у Вінницькій області.

За результатами розгляду вказаної заяви ОСОБА_1 ГУ ПФУ у Вінницькій області прийнято рішення №30 від 16.08.2023, яким з 10.08.2023 ОСОБА_1 призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 56% суддівської винагороди судді, з урахуванням страхового стажу (повний) 38 років 5 місяців 20 днів, у тому числі, судді - 23 роки 6 місяців 29 днів /а.с. 22/.

Позивач не погодився з рішенням від 16.08.2023 №30 "Про призначення пенсії" в частині не зарахування до стажу роботи ОСОБА_1 на посаді судді, що дає право на отримання довічного щомісячного грошового утримання: період (календарний) проходження строкової військової служби - 1 рік 11 місяців 05 днів та стажу (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді 3 роки, а всього 4 роки 11 місяців 05 днів, а також щодо не проведення обрахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 66 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, у зв`язку з чим звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та відповідним доводам сторін, суд суд дійшов таких висновків.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Конституцією України визначено, що права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод .

Відповідно до статті 126 Конституції України незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" № 1402-VIII від 02 червня 2016 року визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд.

Відповідно до частин 1, 2 статті 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VIII від 02 червня 2016 року (надалі - Закон №1402-VIII) судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

Суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Частиною 3 статті 142 Закону №1402-VIII встановлено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

За приписами частини 1 статті 137 Закону №1402-VIII до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у зв`язку з прийняттям Закону України "Про Вищий антикорупційний суд" від 12 липня 2018 року №2509-VIII статтю 137 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" доповнено частиною другою, згідно з якою до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді. Закон не зазначає, що ця робота має обов`язково передувати призначенню на посаді судді.

При цьому абзацом 4 пункту 34 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України №1402-VIII від 02 червня 2016 року "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Пунктом 11 Перехідних положень Закону №2453-VI, в редакції чинній до 28 березня 2015 року, визначено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом №2453-VI зазначені правовідносини регулювались Законом України від 15 грудня 1992 року № 2862-ХІІ "Про статус суддів" (далі - Закон № 2862-ХІІ).

Отже, при обчисленні стажу роботи на посаді судді підлягають застосуванню норми законодавства, які були чинними на день призначення (обрання) відповідного судді. При цьому при обчисленні стажу, який дає право на відставку окремо слід застосовувати положення частини першої статті 137 зазначеного закону, положення частини другої цієї статті, як стаж, який зараховується додатково.

З аналізу наведених норм вбачається, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж роботи судді в галузі права, який вимагався законом, як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду від 17.09.2020 у справі № 9901/302/19.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 30.05.2019 у справі №9901/805/18 зазначено, що частину другу статті 137 Закону про судоустрій 2016 року потрібно тлумачити таким чином, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) судді у сфері права, який вимагався законом як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення.

Частиною 1 статті 7 Закону № 2862-ХІІ (у редакції, чинній на час призначення позивача на посаду судді) було передбачено, що право на зайняття посади судді районного (міського), міжрайонного (окружного) суду, військового суду гарнізону має громадянин України, який досяг на день обрання 25 років, має вищу юридичну освіту і, як правило, стаж роботи за юридичною спеціальністю не менше двох років.

Водночас, частиною 3 статті 127 Конституцій України (у редакції, чинній на час призначення позивача на посаду судді) встановлено, що на посаду судді може бути рекомендований кваліфікаційною комісією суддів громадянин України, не молодший двадцяти п`яти років, який має вищу юридичну освіту і стаж роботи у галузі права не менш як три роки, проживає в Україні не менш як десять років та володіє державною мовою.

Тобто на час зайняття посади судді районного суду позивачем частиною 3 статті 127 Конституцій України вимагався мінімальний стаж роботи у галузі права не менш як три роки.

За приписами стаття 8 Конституції України норми Конституції України є нормами прямої дії.

Частинами 3, 4 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України. Якщо суд доходить висновку, що закон чи інший правовий акт суперечить Конституції України, суд не застосовує такий закон чи інший правовий акт, а застосовує норми Конституції України як норми прямої дії.

Зважаючи на викладене вище, у спірному випадку при обчисленні стажу роботи на посаді судді підлягає застосуванню частина 3 статті 127 Конституцій України, яка була чинною на день призначення позивача на посаду судді, та якою вимагався мінімальний стаж роботи у галузі права не менш як три роки, зважаючи на те, що стаття 7 Закону України від 15.12.1992 №2862-ХІІ (у редакції, чинній на час призначення позивача на посаду судді) суперечила частині 3 статті 127 Конституцій України (у редакції, чинній на час призначення позивача на посаду судді). При цьому, Закон України від 15.12.1992 №2862-ХІІ був прийнятий 15.12.1992 та набрав чинності 10.02.1993, тоді як Конституція України прийнята 28.06.1996, тобто пізніше за Закон України від 15.12.1992 №2862-ХІІ.

Зважаючи на викладене вище, суд дійшов висновку, що стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає позивачу право для призначення на посаду судді 3 роки, підлягає зарахуванню до стажу роботи судді ОСОБА_1 .

Згідно з пунктом 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року №865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів" (чинної на час набуття позивачем стажу роботи безпосередньо на посаді судді 10 років) до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Враховуючи викладене вище, законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Законом № 2453-VI, було передбачено право судді на зарахування до стажу, яке дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, зокрема, календарного періоду проходження строкової військової служби.

Це підтверджується також положеннями Закону України "Про Вищу раду правосуддя" від 21 грудня 2016 року №1798-VIII, яким були внесені зміни в Закон України "Про судоустрій і статус суддів", зокрема, пункт 34 Прикінцевих та перехідних положень доповнено абзацом четвертим такого змісту: "Судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання)".

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду від 31.03.2021 у справі № 235/7316/16-а.

Таким чином, до стажу роботи на посаді судді позивача, що дає право на обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, крім стажу 23 років 6 місяців 29 днів, який відповідач ГУ ПФУ у Вінницькій області врахував при обрахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, слід також врахувати й календарний період проходження строкової військової служби (з 15 листопада 1983 року по 19 жовтня 1985 року, тобто 1 рік 11 місяців 5 днів, а.с. 112), який підтверджено військовим квитком ОСОБА_1 /а.с.78-80/ та трудовою книжкою ОСОБА_1 /а.с. 113-116/.

Зважаючи на викладене вище, стаж роботи ОСОБА_1 на посаді судді в загальному розмірі складає 28 років 06 місяців 04 дні (23 років 6 місяців 29 днів+3 роки+1 рік 11 місяців 5 днів), що дає позивачу право на обрахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 10.08.2023 в розмірі 66 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді (50 відсотків за 20 років + (2%*8 років, оскільки за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді), тоді як у спірному рішенні такий обрахунок здійснено в розмірі 56 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, чим порушено право позивача на належне щомісячне грошове утримання судді у відставці.

Підсумовуючи викладене вище, зважаючи на встановлені обставини справи та наведені вище норми права, якими врегульовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 16.08.2023 №30 "Про призначення пенсії" в частині не зарахування до стажу роботи ОСОБА_1 на посаді судді, що дає право на отримання довічного щомісячного грошового утримання періоду (календарного) проходження строкової військової служби - 1 рік 11 місяців 05 днів та стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді 3 роки, а всього 4 роки 11 місяців 05 днів, та в частині обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 56 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, замість 66 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, прийняте відповідачем ГУ ПФУ у Вінницькій області не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Суд зазначає, що відповідно до положень пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 в редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 №13-1, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

З урахуванням принципу екстериторіальності заяву ОСОБА_1 від 10.08.2023 та поданий пакет документів в електронному вигляді було передано на розгляд до ГУ ПФУ у Вінницькій області, який мав обов`язок розглянути цю заяву, за результатами її розгляду прийняти рішення та відповідно здійснити обчислення щомісячного довічного грошового утримання позивачу, оскільки обчислення розміру пенсії є складовою процесу призначення пенсії та її невід`ємною частиною.

Зважаючи на викладене, обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, з урахуванням частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 16.08.2023 №30 "Про призначення пенсії" в частині не зарахування до стажу роботи ОСОБА_1 на посаді судді, що дає право на отримання довічного щомісячного грошового утримання періоду (календарного) проходження строкової військової служби - 1 рік 11 місяців 05 днів та стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді 3 роки, а всього 4 роки 11 місяців 05 днів, та в частині обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 56 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до стажу ОСОБА_1 роботи на посаді судді, що дає право на відставку та на отримання щомісячного довічного грошового утримання: період (календарний) проходження строкової військової служби - 1 рік 11 місяців 05 днів та стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді 3 роки, а всього 4 роки 11 місяців 05 днів, та провести з 10 серпня 2023 року ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з розрахунку 66 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання ГУ ПФУ в Полтавській області провести ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання та здійснити її виплату з урахуванням раніше виплачених сум, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно приписів частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

З наведених процесуальних норм Закону випливає, що судовому захисту підлягає лише порушене право. Так, до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється. В контексті наведених приписів Кодексу адміністративного судочинства України підставою для звернення особи до суду з позовом є її суб`єктивне уявлення, особисте переконання в порушенні прав чи свобод, однак, обов`язковою умовою здійснення такого захисту судом є об`єктивна наявність відповідного порушеного права чи законного інтересу.

Суд не може під час прийняття рішення вирішувати питання щодо правовідносин, які можливо будуть мати місце у майбутньому.

Оскаржуваним рішенням позивачу не обмежено щомісячне довічне грошове утримання, права позивача у частині виплати йому щомісячного довічного утримання судді у неналежному внаслідок саме обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання на час звернення до суду не порушені та спір про обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання на час звернення позивача до суду між сторонами відсутній.

Крім того, у даній справі суд зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до стажу ОСОБА_1 роботи на посаді судді, що дає право на відставку та на отримання щомісячного довічного грошового утримання: період (календарний) проходження строкової військової служби - 1 рік 11 місяців 05 днів та стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді 3 роки, а всього 4 роки 11 місяців 05 днів, та провести з 10 серпня 2023 року ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з розрахунку 66 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. На даний час у суду відсутні підстави вважати, що після здійснення Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області такого перерахунку щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 інший пенсійний орган, у якому позивач перебуває на обліку - Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області буде ухилятися від виплати позивачу щомісячного довічного грошового утримання у перерахованому розмірі.

З огляду на викладене вище, позовні вимоги у зазначеній вище частині задоволенню не підлягають як передчасні, оскільки суд не може під час прийняття рішення вирішувати питання щодо правовідносин, які можливо будуть мати місце у майбутньому.

Таким чином, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.

Позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп., що підтверджується копією квитанції №6472-1826-4052-6931 від 04.09.2023 /а.с. 8/ та випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України /а.с. 53/.

Частиною 1, 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, при частковому задоволенні позову ОСОБА_1 суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 536 грн. 80 коп. (1073,60 грн./2).

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 9, 77, 139, 229, 243-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (ідентифікаційний код 13967927, вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014), Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (ідентифікаційний код 13322403, вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21028) про визнання протиправним та скасування рішення в частині, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 16.08.2023 №30 "Про призначення пенсії" в частині не зарахування до стажу роботи ОСОБА_1 на посаді судді, що дає право на отримання довічного щомісячного грошового утримання періоду (календарного) проходження строкової військової служби - 1 рік 11 місяців 05 днів та стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді 3 роки, а всього 4 роки 11 місяців 05 днів, та в частині обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 56 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до стажу ОСОБА_1 роботи на посаді судді, що дає право на відставку та на отримання щомісячного довічного грошового утримання: період (календарний) проходження строкової військової служби - 1 рік 11 місяців 05 днів та стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді 3 роки, а всього 4 роки 11 місяців 05 днів, та провести з 10 серпня 2023 року ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з розрахунку 66 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 536 грн. 80 коп. (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.С. Сич