Справа № 140/3766/23
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2023-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2023 рокуЛьвівСправа № 140/3766/23 пров. № А/857/10788/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Адміністрації Державної прикордонної служби України,

на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16 травня 2023 року (суддя Димарчук Т.М., час ухвалення не зазначено, місце ухвалення - м.Луцьк, дата складання повного тексту не зазначено),

в адміністративній справі №140/3766/23 за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України,

про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

У березні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Адміністрації Держприкордонслужби України, в якому просив: 1) визнати протиправною відмову відповідача в оформленні та поданні до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області документів для призначення позивачу пенсії за вислугу років згідно з п.а ст.12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб; 2) зобов`язати відповідача оформити та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області документи для призначення позивачу пенсії за вислугу років згідно п.а ст.12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Відповідач подав до суду першої інстанції відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю за їх безпідставністю.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 16.05.2023 адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправною відмову Адміністрації Державної прикордонної служби України в оформленні та подачі до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області документів для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років згідно з пунктом а статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. Зобов`язано Адміністрацію Державної прикордонної служби України оформити та подати необхідні документи до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до пункту а статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

З цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт оскаржене рішення неправомірним та таким, що прийняте внаслідок неповного з`ясування судом обставин справи та неправильним застосуванням норм матеріального права, яке підлягає скасуванню з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт покликається на те, що спірні правовідносини між ОСОБА_1 та Адміністрацією Держприкордонслужби виникли 18.05.2022 року. Необхідною умовою для подання до уповноваженого органу заяви про призначення пенсії є наявність у заявника права на пенсію згідно із Законом №2262. Для встановлення права на призначення пенсії вислуга років визначається виключно в календарному обчисленні без періодів служби на пільгових умовах. Пільгова вислуга років застосовується лише для визначення розміру пенсії. Вказує апелянт, що до спірних правовідносин, які виникли 18.05.2022 року, застосуванню підлягає постанова КМУ від 17.07.1992 №393 зі змінами постанови КМУ за №119 від 16.02.2022 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. До правовідносин щодо наявності права у позивача на призначення пенсії за вислугу років на умовах статті 12 Закону №2262-XII має застосовуватись нова редакція відповідних норм Постанови №393. Оскільки позивач звільнився з військової служби 18.05.2022 року і на день звільнення мав вислугу 23 календарних років 11 місяців 04 дні замість необхідних 25 календарних років і більше, у уповноваженого підрозділу Адміністрації Держприкордонслужби не має правових підстав для організації роботи з оформлення та підготовку документів, необхідних для призначення пенсії позивачу та відповідно не має правових підстав для надсилання даних документів до відповідного Пенсійного фонду України. Отже, за відсутності у позивача права на пенсійне забезпечення, рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог є помилковим та підлягає скасуванню. Вважає безпідставним застосування судом першої інстанції правових висновків, які викладені в постановах Верховного Суду від 03.03.2021 у справі №805/3923/18-а та від 14.04.2021 по справі №480/4241/18, оскільки істотні обставини не є тотожним з спором у даній справі.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду від 16.05.2023 і ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повністю.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу необхідно задоволити.

Судом встановлено такі фактичні обставини справи.

Позивач ОСОБА_1 проходив військову службу у НОМЕР_1 прикордонному загоні Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України.

Наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Західного регіонального управління Держприкордонслужби від 18.05.2022 №432-ОС позивача було звільнено з військової служби та виключено зі списків особового складу, останнім днем служби позивача визначено 18 травня 2022 року.

Наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Західного регіонального управління (І категорії) Державної прикордонної служби України від 19.05.2022 №437-ос позивача виключено зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення (а.с. 10).

Відповідно до вказаного наказу вислуга років позивача станом на 19.05.2022 становить: календарна військова - 23 роки 11 місяців 04 дні, пільгова - 10 років 06 місяців 25 днів, загальна - 34 роки 05 місяців 29 днів.

Позивач звернувся до Адміністрації Державної прикордонної служби України із заявою, в якій просив підготувати та надіслати до органу Пенсійного фонду України документи для призначення йому пенсії за вислугою років відповідно до пункту а статті 12 Закону №2262-ХІІ.

Адміністрація Державної прикордонної служби України листом від 10.02.2023 №11/Г-1077-266018426 повідомила ОСОБА_1 про те, що оскільки на дату виключення зі списків особового складу військової частини станом на 19.05.2022 його вислуга років у календарному обчисленні становила лише 23 роки 11 місяців 04 дні, то немає правових підстав для оформлення та подання документів для призначення пенсії відповідно до пункту а статті 12 Закону №2262-ХІІ (а.с. 11).

Вважаючи таку відмову відповідача протиправною, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів апеляційного суду не погоджується із висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, з врахуванням наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.25 Закону України «Про Державну прикордонну службу», пенсійне забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України здійснюється у порядку та у розмірах, встановлених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

За змістом статті 1 Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі Закон №2262-ХІІ) особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на відповідній службі, мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи із числа Прикордонних військ України (п."б" ч.1 ст.1-2 Закону №2262-ХІІ).

Відповідно до статті 2 Закону №2262-XII, військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Приписами пункту «б» частини першої статті 12 Закону №2262-XII передбачено, що пенсія за вислугу років призначається особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «з» статті 1-2 цього Закону, в разі досягнення ними на день звільнення зі служби 45-річного віку, крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону, за наявності у них страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ, Національній поліції, на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України.

Відповідно до статті 17-1 Закону №2262-XII, порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб» в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 №119 «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393» (набрала чинності 19 лютого 2022 року та була чинною на момент звільнення позивача 14 травня 2022 року), установлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" і "з" статті 12 такого Закону, до вислуги років зараховуються, зокрема, військова служба в Державній прикордонній службі України.

З огляду на вказане колегія суддів вважає за необхідне зазначити:

- підпунктом «в» пункту 3 Порядку №393 (у редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України №119 від 16 лютого 2022 року) було передбачено, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: час проходження служби на заставах, постах, у комендатурах, відділеннях КПП, маневрових групах зі змінними заставами, на кораблях і катерах, що несуть службу по охороні державного кордону України, інших підрозділах Державної прикордонної служби за Переліком, затверджуваним Адміністрацією Державної прикордонної служби України;

- водночас, відповідно до підпункту «в» пункту 3 Порядку №393 (у редакції, чинній на дату звільнення, та дату звернення позивача із заявою до Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо оформлення та подання необхідних документів до Головного управління Пенсійного фонду України для призначення пенсії), до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах (пункт 3 в редакції Постанови Кабінету Міністрів України №119 від 16 лютого 2022 року): один місяць служби за півтора місяці: на заставах, постах, у комендатурах, відділеннях КПП, маневрових групах зі змінними заставами, на кораблях і катерах, що несуть службу по охороні державного кордону України, інших підрозділах Державної прикордонної служби за Переліком, затверджуваним Адміністрацією Державної прикордонної служби України;

- тому, для призначення пенсії за вислугу років за Законом №2262-ХІІ календарна вислуга років могла бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393 в редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України №119 від 16 лютого 2022 року.

З урахуванням того, що станом на дату звернення позивача із заявою до Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо оформлення та подання необхідних документів до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області для призначення пенсії за вислугу років за Законом №2262-ХІІ діяла нова редакція підпункту «в» пункту 3 Порядку №393, то суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для зарахування на пільгових умовах позивачу час проходження служби у підрозділі Державної прикордонної служби до вислуги років для призначення пенсій, оскільки такий період враховується тільки для визначення розміру пенсії.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 31 серпня 2023 року у справі №200/4951/22, від 15 вересня 2023 року у справі №380/10714/22.

Судом встановлено, що вислуга років позивача станом на 19.05.2022 становить: календарна військова - 23 роки 11 місяців 04 дні, пільгова - 10 років 06 місяців 25 днів, загальна - 34 роки 05 місяців 29 днів.

Відповідно до пункту 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 30 січня 2007 року №3-1, заяви про призначення пенсій за вислугу років подаються до Головних управлінь Пенсійного фонду України в АР Крим, областях, містах Києві та Севастополі через уповноважений структурний підрозділ Міністерства внутрішніх справ України.

Враховуючи, що позивач звільнився з військової служби 18 травня 2022 року і на день звільнення має вислугу 23 календарних років 11 місяців 04 дні замість необхідних 25 календарних років і більше, у відповідача були відсутні підстави для підготовки документів, необхідних для призначення пенсії та надсилання цих документів до відповідного органу Пенсійного фонду України.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання відмови протиправною, зобов`язавши вчинити дії.

Судом відхиляються покликання позивача на необхідність врахування у спірних правовідносинах висновків Верховного Суду, що викладені у постановах від 27 червня 2018 у справі №750/9775/16-а, від 03 березня 2021 року у справі №805/3923/18-а та від 14 квітня 2021 року у справі №480/4221/18, які помилково застосовані і судом першої інстанції, оскільки останні сформовані на підставі іншого правового регулювання, а саме, з урахуванням положень попередньої редакції Постанови КМУ №393, яка була чинна до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України №119 від 16 лютого 2022 року.

Колегія суддів зазначає, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом, однак вказаним вимогам оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає, оскільки суд першої інстанції не вірно встановив обставини справи та хибно застосував норми матеріального права.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з наведених вище підстав, з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог, що підтверджує обґрунтованість доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).

Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи, та враховуючи, що дану адміністративну справу було розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції зазначає, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Адміністрації Державної прикордонної служби України задоволити.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16 травня 2023 року в адміністративній справі №140/3766/23 за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії скасувати та ухвалити нову постанову.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль