Справа № 120/10107/23
Суддя: Маслоід Олена Степанівна
Дата ухвалення: 2023-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

16 жовтня 2023 р. Справа № 120/10107/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маслоід Олени Степанівни, розглянувши у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до: Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м . Вінниця, 21036)

про: визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - відповідач) про визнання протиправними дій відповідача щодо нездійснення позивачеві з 01.01.2022 року виплати щомісячної грошової доплати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" та зобов`язання відповідача нарахувати та виплачувати позивачеві з 01.01.2022 року щомісячну доплату в розмірі 2 000 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", без обмеження максимального розміру пенсії, з урахуванням виплачених сум.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що перебуває на пенсійному обліку у відповідача та отримує пенсію, призначену на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". У відповідності до постанови Кабінету Міністрів України "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" №713 йому встановлено щомісячну доплату в розмірі 2 000 грн. На виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 26.10.2021 року по справі №120/10945/21-а відповідач провів перерахунок пенсії позивача з 01.12.2019 року на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення. Однак після проведення вказаного перерахунку відповідач припинив виплату щомісячної доплати в розмірі 2 000 грн. На заяву позивача про продовження вказаної виплати, відповідач повідомив, що останній втратив право на її отримання у зв`язку з підвищенням основного розміру пенсії внаслідок проведення перерахунку. Вважаючи такі дії відповідача протиправними позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 17.07.2023 року дану позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків шляхом необхідно уточнення прохальної частини заявленого позову.

26.07.2023 року за вх. № 43193/23 до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків, до якої додано уточнену позовну заяву.

Ухвалою суду від 31.07.2023 року позивачеві продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви.

04.08.2023 року за вх.№45486/23 до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 14.08.2023 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, а також визначено, що вона буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім того, вказаною ухвалою у відповідача витребувано належним чином засвідчені копії доказів виплати, періодів виплати, підстав та періодів припинення виплати позивачеві щомісячної доплати в розмірі 2000 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб".

24.08.2023 року за вх.№50326/23 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому наведено заперечення проти заявлених позовних вимог. Аргументуючи свою позицію відповідач зазначає, що починаючи з липня 2021 року позивачу було встановлено доплату на виконання Постанови № 713, яка виплачувалась по грудень 2021 року включно. В подальшому, під час виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 26.10.2021 року у справі № 120/10945/21-а нарахування пенсії з 01.07.2021 року здійснене з урахуванням проведеної доплати на виконання Постанови №713 у зв`язку з підвищенням основного розміру пенсії більш ніж на 2000,00 грн. Новий розмір пенсії, вперше отриманий позивачем з січня 2022 року відповідно з цієї дати, підвищення передбачене Постановою № 713 йому не виплачується. До моменту збільшення розміру виплачуваної пенсії позивачу Головним управлінням виплачувалась визначена Урядом щомісячна доплата до пенсії як особі пенсія якої не зростала до 01.07.2021 та виплачувалась в розмірах визначених Постановою КМУ № 103 як додаткова гарантія. Припинення ж виплати оспорюваної щомісячної доплати відбулось внаслідок збільшення розміру пенсії позивача у зв`язку з визнанням незаконним її розрахунку на підставі Постанови КМУ № 103 та скасування останньої в судовому порядку, що вже саме по собі спричинило збільшення розміру соціальних гарантії позивача. Крім того відповідач вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суд

Ч. 4 ст. 243 КАС України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши усі обставини справи та надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.

Позивач знаходиться на пенсійному обліку у відповідача, де отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" позивачеві з 01.07.2021 встановлено щомісячну доплату.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 26.10.2021 року по справі №120/10945/21-а відповідача зобов`язано перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Вінницькій області" № 1377 від 26.07.2021 року, з урахуванням при її обчисленні у відповідності до вимог статей 43, 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"" та постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", та здійснити виплату різниці між фактично виплаченим розміром з 01.12.2019 по день проведення перерахунку.

Після здійснення перерахунку пенсії позивача на виконання вищевказаного рішення відповідачем з 01.01.2022 року припинено виплату позивачеві вищевказаної доплати.

28.04.2023 року позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення нарахування та виплати позивачеві доплати в розмірі 2000 грн.

Листом від 23.05.2023 року відповідач повідомив, що починаючи з липня 2021 року позивачу встановлено доплату на виконання постанови №713. В подальшому, під час виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 26.10.2021 року у справі № 120/10945/21-а нарахування та виплата позивачеві пенсії з 01.07.2021 року здійснена з урахуванням проведеної доплати на виконання Постанови №713 у зв`язку з підвищенням основного розміру пенсії більш ніж на 2000,00 грн.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд зауважує, що відповідачем у відзиві порушується питання дотримання позивачем строку звернення до суду з даним позовом.

В контексті зазначеного питання, суд зауважує наступне.

Приписами ч. 1, 2 ст. 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В межах даної справи позивач оскаржує дії відповідача щодо нездійснення йому з 01.01.2022 року виплати щомісячної грошової доплати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб".

Як встановлено судом вище, листом від 23.05.2023 року відповідач повідомив позивача про те, що доплата позивачеві не встановлювалась, адже в результаті виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 26.10.2021 року по справі №120/10945/21-а, основний розмір пенсії збільшився більше ніж на 2000 грн.

Суд зауважує, що внаслідок перерахунку пенсії розмір пенсії позивача значно збільшився, а тому він не міг знати про порушення його прав раніше отриманого від пенсійного органу листа, вважаючи, що відповідач нараховує та виплачує щомісячну доплату в складі пенсійних виплат, оскільки, виходячи з принципу «належного врядування» пенсіонер, який отримує пенсію, виходить з презумпції, що її розмір визначено відповідно до законодавства.

Отже, на переконання суду саме з моменту отримання вказаного листа позивач дізнався про порушення свого права на отримання доплати відповідно до Постанови №713.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що, звернувшись до суду 10.07.2023 року, позивач не допустив пропуску шестимісячного строку.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Ч. 2 ст. 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ ( далі - Закон № 2262-ХІІ).

Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до ч. 1 ст. 63 Закону № 2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Згідно із ч. 2 ст. 63 Закону № 2262-ХІІ якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

14.07.2021 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб".

Абз. 1 п. 1 Постанови № 713 установлено з 1 липня 2021 р. особам, яким призначено пенсію до 1 березня 2018 р. відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 1 березня 2018 р., щомісячну доплату в сумі 2000 гривень, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону.

Особам, яким призначено (поновлено) пенсію після 1 березня 2018 року, розмір якої обчислено відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону (крім військовослужбовців строкової служби) з грошового забезпечення, визначеного станом на 1 березня 2018 р. або до цієї дати, встановлюється щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту (абз. 2 п. 1 Постанови № 713).

Відповідно до абз. 3 п. 1 Постанови № 713 особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, пенсії яких переглядалися (перераховувалися) після 1 березня 2018 р. (крім перерахунку пенсій на виконання Закону України від 24 березня 2022 р. № 2146-IX "Про внесення змін до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" щодо пенсій в разі втрати годувальника), щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 гривень. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2000 гривень, щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.

Відповідно до абз. 4 п. 1 Постанови № 713 щомісячна доплата, передбачена цим пунктом, встановлюється у межах максимального розміру пенсії, визначеного Законом, починаючи з 1 липня 2021 року.

Таким чином, внаслідок ухвалення Урядом вказаного нормативно-правового акта з 01.07.2021 року колишнім військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та іншим особам, пенсії яким призначено за нормами Закону № 2262-ХІІ до 01.03.2018 установлена щомісячна доплата у сумі 2000,00 грн, виплата якої не здійснюється у разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 01.03.2018.

Аналіз вищенаведених норм права, дає підстави для висновку про те, що перерахунок пенсії, проведення якої згідно з абз. 3 п. 1 Постанови № 713 є обставиною, що виключає можливість нарахування щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн. до розмірів пенсій, визначених відповідно до ст. 13, 21 і 36 Закону № 2262-ХІІ має бути обумовлений підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ на підставі нормативно-правого акта компетентного органу, оскільки в такий спосіб досягається мета, яка слугувала підставою для ухвалення Постанови № 713, а саме зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, визначених на законних підставах.

Натомість перерахунок пенсії, проведений на виконання судового рішення з метою усунення порушеного права особи на належний розмір пенсії, право на отримання якої у особи виникло до 01.03.2018 року, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії.

Судом встановлено, що пенсія позивачеві призначена до 2018 року, а перерахунок пенсії здійснений у 2018 році на підставі постанови КМУ № 103.

Після прийняття Постанови № 103, Уряд не приймав нормативних актів про зміну будь-яких складових грошового забезпечення військовослужбовців, поліцейських.

Таким чином, позивачу на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 повинна бути здійснена доплата у розмірі 2000,00 грн.

Відповідачем, на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 26.10.2021 року у справі №120/10945/21-а, здійснено перерахунок пенсії позивача починаючи з 01.12.2019 року на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Вінницькій області" № 1377 від 26.07.2021 року, тобто усунуті порушення прав позивача на належний розмір пенсії при здійсненні його перерахунку на підставі постанови КМУ № 103.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 08.11.2022 року у справі № 420/2473/22 зазначив, що "...відповідно до пояснювальної записки до проекту постанови № 713 метою її ухвалення зазначено поетапне зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених до 01.03.2018, які мають місце після перерахунку пенсії.

Прийняття постанови зумовлено тим, що в червні 2021 року в осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), яким пенсію призначено відповідно до Закону № 2262-ХІІ, завершується період виплати частини коштів компенсації підвищеного розміру пенсії за 2016-2017 роки і підвищення розмірів пенсій з 2016 року для цієї категорії пенсіонерів не відбувалося. Сумарна виплата пенсії з цією доплатою з 01.07.2021 зменшилася до місячного розміру пенсії та середній розмір цієї виплати складає біля 2000,00 грн. Крім того, після перерахунку пенсій колишнім військовослужбовцям Збройних Сил України у 2018 році, їхні пенсії не індексувалися через відсутність відповідного механізму, а диспропорція у розмірах пенсій в залежності від часу їх призначення складає більше 70 відсотків. Мінімальні пенсійні виплати для військовослужбовців, зокрема складають близько 2000,00-2700,00 грн.

Таким чином, внаслідок ухвалення вказаного нормативно-правового акта Уряду з 01.07.2021 колишнім військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та іншим особам, пенсії яким призначено за нормами Закону № 2262-ХІІ до 01.03.2018 було установлено щомісячну доплату в сумі 2000,00 грн виплата якої не здійснюється у разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 01.03.2018.

Водночас, аналіз наведених норм права, а також мети прийняття Урядом вказаної постанови № 713 свідчить про те, що перерахунок пенсі, проведення якого згідно з абзацом третім пункту 1 постанови № 713 є обставиною, що виключає можливість нарахування щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн до розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону № 2262-ХІІ має бути обумовлений підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ на підставі нормативно-правого акта компетентного органу, оскільки в такий спосіб досягається мета, яка слугувала підставою для ухвалення постанови № 713, а саме зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, визначених на законних підставах. Натомість перерахунок пенсії, проведений на виконання судового рішення з метою усунення порушеного права особи на належний розмір пенсії, право на отримання якої у особи винило до 01.03.2018, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії...".

Зважаючи на вищевикладене, суд зазначає, що оскільки перерахунок пенсії позивача, проведений відповідачем на виконання судового рішення з метою усунення порушеного права на належний розмір пенсії, право на отримання якого у неї виникло до 01.03.2018, тобто не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії, то позивач має право на щомісячну доплату до пенсії в розмірі 2000,00 грн., відповідно до Постанови № 713, яка має виплачуватись для досягнення мети прийняття Постанови № 713 поетапного зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених до 01.03.2018 року.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 02.03.2023 року у справі №600/870/22, від 18.04.2023 року у справі №560/6528/22 та від 24.05.2023 року у справі №400/2732/22.

З огляду на наведене суд доходить до висновку, що відповідачем безпідставно припинено виплату позивачеві щомісячної грошової доплати в сумі 2 000 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у спосіб визнання протиправними дій відповідача щодо припинення нарахування та виплати позивачеві з 01.01.2022 року щомісячної грошової доплати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб".

Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача нарахувати та виплачувати позивачеві з 01.01.2022 року щомісячну доплату в розмірі 2 000 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", суд зазначає наступне.

У відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій.

Водночас, згідно п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України, суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст.1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

З огляду на те, що судом задоволено позовну вимогу про визнання протиправними дії відповідача щодо припинення нарахування та виплати позивачеві з 01.01.2022 року щомісячної грошової доплати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", відповідно позовна вимога про зобов`язання відповідача нарахувати та виплачувати позивачеві з 01.01.2022 року щомісячну доплату в розмірі 2 000 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" також підлягає задоволенню, як похідна.

Щодо вимоги про перерахунок пенсії без обмеження максимальним розміром, то суд зауважує, що право на захист - це суб`єктивне право певної особи, тобто вид і міра її можливої (дозволеної) поведінки із захисту своїх прав. Воно випливає з конституційного положення: "Права і свободи людини і громадянина захищаються судом" (ст. 55 Конституції України).

Отже, кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання у сфері цивільних, господарських, публічно-правових відносин та за наявності неврегульованих питань.

Порушення права означає необґрунтовану заборону на його реалізацію або встановлення перешкод у його реалізації, або значне обмеження можливостей його реалізації тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Із системного аналізу вказаних норм випливає, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин, а не можливість їх порушення в майбутньому.

Оскільки перерахунок пенсії позивача з 01.01.2022 року з урахуванням щомісячної доплати, що передбачена Постановою №713 не проведено, то відповідно й право позивача на отримання пенсії без обмеження її максимальним розміром не порушено.

Отже, така вимога, на думку суду, є передчасною.

Суд при прийнятті рішення у даній справі також враховує рішення Європейського суду з прав людини від 16.12.1974 року у справі Міллер проти Австрії, в якому Суд вперше установив принцип, згідно з яким обов`язок сплачувати внески у фонди соціального забезпечення може створити право власності на частку активів, які формуються відповідним чином. Позиція Суду була підтверджена і в рішенні від 16 вересня 1996 року Гайгузус проти Австрії, у якому якщо особа робила внески у певні фонди, у тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена у будь-який момент, що, у свою чергу, може свідчити про виникнення у відповідної особи права власності.

Також суд звертає увагу, що на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії", заява № 55555/08, п. 74, від 20.05.2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії", заява № 36900/03, п. 37, від 25.11.2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини", п. 128, та "Беєлер проти Італії", п. 119).

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі "Лелас проти Хорватії", п. 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки", п. 58, а також рішення у справі "Ґаші проти Хорватії", заява № 32457/05, п. 40, від 13.12.2007 року, та у справі "Трґо проти Хорватії", заява № 35298/04, п. 67, від 11.06.2009 року).

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд зазначає, що згідно ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору..

При зверненні до суду з даною позовною заявою позивачем сплачено судовий збір в сумі 1073 грн.60 коп.

Таким чином поверненню позивачеві за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ у Вінницькій області підлягає сума у розмірі 805 грн. 20 коп.

Керуючись Конституцією України, Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постановою Кабінету Міністрів України "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" № 713 та ст. 2, 6, 9, 73-78, 90, 139, 242, 243, 245, 246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо припинення нарахування та виплати ОСОБА_1 з 01.01.2022 року щомісячної грошової доплати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 з 01.01.2022 року щомісячну доплату в розмірі 2 000 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб".

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 805 грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м . Вінниця, 21036, )

Повний текст рішення складено та підписано суддею 16.10.2023 року.

Суддя Маслоід Олена Степанівна