Справа № 280/4409/23
Суддя: Мінаєва Катерина Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 року Справа № 280/4409/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мінаєвої К.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Ліквідаційної комісії управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району,

Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради,

Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, яка не заявляє самостійним вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Запорізька міська рада

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, визнання незаконними та скасування наказів,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Ліквідаційної комісії управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району (далі відповідач 1), Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради (далі відповідач 2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, яка не заявляє самостійним вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Запорізька міська рада (далі третя особа), в якій позивач з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд:

1) визнати протиправними дії відповідача 1, що полягають у поєднанні функцій головного спеціаліста Відділу з функціями Заступника начальника управління начальника Відділу;

2) визнати незаконним та скасувати наказ № 01-22/123к/тр Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району від 20.10.2021 про позбавлення позивача премії за жовтень 2021 року;

3) визнати незаконним та скасувати наказ № 01-22/48к/тр Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району від 19.05.2021 про позбавлення позивача премії за травень 2021 року;

4) визнати незаконним та скасувати наказ № 01-22/106к/тр Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району від 17.08.2021 про позбавлення позивача премії за серпень 2021 року;

5) визнати незаконним та скасувати наказ № 01-22/2к/тр Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району від 18.01.2023 про встановлення позивачу премії за січень розміру премії 0 відсотків;

6) визнати незаконним та скасувати наказ № 01-22/12к/тр Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району від 20.03.2023 про встановлення позивачу премії за березень розміру премії 0 відсотків;

7) визнати незаконним та скасувати наказ № 01-22/31к/тр Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району від 22.05.2023 про встановлення позивачу премії за травень розміру премії 0 відсотків;

8) визнати незаконним та скасувати наказ № 01-22/56к/тр Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району від 17.06.2022 про позбавлення позивача премії за червень 2022 року;

9) визнати незаконним та скасувати наказ № 01-22/83к/тр Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району від 16.07.2020 про позбавлення позивача премії за липень 2020 року;

10) визнати незаконним та скасувати наказ № 01-22/95к/тр Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району від 14.08.2020 про позбавлення позивача премії за серпень 2020 року;

11) зобов`язати відповідача 2 нарахувати та виплатити позивачу преміальну складову заробітної плати за період з липня 2020 року по травень 2023 року включно.

Крім того, просить стягнути з відповідача 2 на користь позивача судові витрати, пов`язані з наданням правової допомоги.

Позовна заява подана представником позивача адвокатом Прядком Д.В., який діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АР № 1128858 від 15.06.2023.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач з 01.12.1995 по теперішній час працює в Управлінні соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району на посаді заступника начальника управління начальника відділу з організації соціально-побутового обслуговування та нагляду за призначенням і виплатою пенсій. Наказами УСЗН ЗМР по Заводському району було позбавлено ОСОБА_1 премії за липень, серпень 2020 року; травень, серпень, жовтень 2021 року; червень 2022 року; а також встановлено розмір премії у розмірі 0 відсотків за січень, березень, травень 2023 року. Представник позивача зауважує, що позбавлення премії заступника начальника УСЗН здійснюється за розпорядженням міського голови, проте таке останнім не видавалось. Крім того, зазначає, що на законодавчому рівні передбачено лише такі види стягнення, як догана або звільнення, які можуть бути застосовані до працівника у разі порушення дисципліни. Наголошує, що догана виноситься наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності, а вже потім роботодавець може позбавити окремим наказом працівника преміювання за догану (за відповідне порушення трудової дисципліни). Звертає увагу, що Інструкцією про преміювання, колективним договором чи трудовим договором не передбачено порядок де преміювання. Відтак вважає незаконним позбавлення премії та її зменшення до 0 відсотків, чим порушено право та умови проходження позивачем служби в органах місцевого самоврядування. Крім того, при здійсненні свої посадових обов`язків ОСОБА_1 додержується та безпосередньо керується Положеннями про управління, посадової інструкції відповідної посади, тобто заступника начальника управління начальника відділу з організації соціально-побутового обслуговування та нагляду за призначенням і виплатою пенсій. Разом з тим, у зв`язку з виходом у відпустку по догляду за дитиною до 3-х років головного спеціаліста відділу УСЗН ЗМР по Заводському району (з січня 2020 року) весь обсяг її обов`язків перерозподілився тільки на ОСОБА_1 . Представник позивача акцентує увагу, що поєднання функцій спеціаліста та керівника шляхом їх об`єднання та внесення цих змін до посадових інструкцій заступника начальника управління начальника Відділу є суттєвим порушенням, зокрема типових посадових інструкцій, порушенням в проходженні служби в органах місцевого самоврядування, що слугує погіршенням умов праці; головний спеціаліст є підлеглим керівнику управління, при об`єднанні їх функцій порушується принцип підпорядкованості. Зазначає, що з боку начальника УСЗН ЗМР по Заводському району простежуються ознаки дискримінації у сфері праці (розподілення функцій спеціаліста лише на позивача) та мобінгу, що проявляється у формі економічного тиску. Дії щодо об`єднання функцій спеціаліста Відділу з функціями заступника начальника управління начальника Відділу вважає протиправними, а також такими, що тягнуть за собою перевищення визначених посадових обов`язків, фізичне унеможливлення належного, своєчасного виконання позивачем такого об`єму покладених на неї обов`язків, що також призводить до перенапруження працівника. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою від 08.08.2023 суд відкрив провадження у справі, призначив її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику сторін; витребувано від Ліквідаційної комісії управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району: накази Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району про позбавлення та зменшення премії ОСОБА_1 , прийняті у період з липня 2020 року по травень 2023 року; накази Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району про покладення додаткових обов`язків за період з 2020 року по 2023 рік; рішення Запорізької міської ради про встановлення розмірів премій (в відсотках або із зазначенням визначених грошових сум) начальнику Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району та його заступникам з 2020 року по 2023 рік щомісячно; копії протокольних доручень начальника Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району, невиконання яких було підставою для прийняття спірних наказів (від 18.09.2020 № 01-10/13, від 05.04.2021 № 01-10/9, від 31.05.2021 № 01-10/12, від 06.09.2021 № 01-10/18, від 13.09.2021 № 01-10/20, від 20.09.2021 № 01-10/21, від 27.09.2021 № 01-10/22, від 04.10.2021, № 01-10/23, від 18.10.2021 № 01-10/21, від 27.09.2021 № 01-10/22, від 04.10.2021 № 01-10/23, від 18.10.2021 № 01-10/24 та інші); посадові інструкції ОСОБА_1 , як заступника начальника управління начальника відділу з організації соціально-побутового обслуговування та нагляду за призначенням та виплатою пенсій Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району з 2020 року по 2023 рік.

01.09.2023 від Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради надійшов відзив на позовну заяву (вх.№38285), в якому представник зазначає, що позивачем пропущений визначений законом строк звернення до адміністративного суду з огляду на приписи Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01.07.2022 № 2352-ІХ, яким починаючи з 19.07.2022 встановлюється тримісячний строку звернення до суду із заявою про вирішення трудового спору. Представник відповідача 2 зауважує, що зменшення премії або її позбавлення не є порушенням прав працівника або погіршенням умов його праві, оскільки премія є видом заохочувальних виплат та не є видом дисциплінарного стягнення в розумінні КЗпП України. Наголошує, що позивачем обрано неефективний спосіб захисту, оскільки скасування наказів начальника Управління не призведе до поновлення порушених, на думку позивача, прав. Крім того, зазначає, що під час перебування на вказаній посаді позивач допускала порушення трудової дисципліни, а саме несвоєчасно і неякісно виконувала посадові обов`язки, доручення керівника саме як заступник начальника управління начальник відділу з організації соціально-побутового обслуговування та нагляду за призначенням і виплатою пенсій, що мало систематичний характер та полягало у неналежній організації та відсутності контролю за діяльністю відділу з організації соціально-побутового обслуговування та нагляду за призначенням і виплатою пенсій, неякісним оформленням листів до установ і організацій, невиконанням протокольних доручень начальника Управління, а також скаргами підлеглих працівників відділу. Вказаним діям позивача надавалась письмова оцінка якості роботи у вигляді оскаржуваних наказів. У зв`язку з викладеним, просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

01.09.2023 від Ліквідаційної комісії управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району надійшов відзив на позовну заяву (вх.№38287), аналогічний за змістом відзиву Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради.

01.09.2023 також надійшли витребувані ухвалою суду від 08.08.2023 докази по справі (вх.№38289), а саме копії наказів УСЗН ЗМР по Заводському району, копії протоколів УСЗН ЗМР по Заводському району, копії посадових інструкцій ОСОБА_1 .

Ухвалою від 06.09.2023 суд залучив до участі у справі в якості співвідповідача Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району (далі відповідач 3, УСЗН ЗМР по Заводському району).

08.09.2023 надійшла відповідь на відзив Департаменту соціального захисту населення ЗМР (вх.№39740), в якому представник позивача зазначає, що строк звернення до суду не пропущений з огляду на запровадження на території України карантину. Зауважує, що жодного дисциплінарного стягнення за начебто виявлені проступки за порушення трудової дисципліни ОСОБА_2 притягнено не було, доказів порушення дисципліни та підтвердження вини не надано. Звертає увагу, що регулювання преміювання та депреміювання заступників начальників Управління здійснюється виключно за розпорядженням міського голови, а не наказів начальника управління, у зв`язку з чим невідомими є підстави винесення спірних наказів про позбавлення та зменшення преміальних виплат позивача.

08.09.2023 надійшла відповідь на відзив Ліквідаційної комісії управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району (вх.№39742), аналогічна за змістом відповіді на відзив Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив такі обставини.

За змістом наданих трудових книжок ОСОБА_1 (дата заповнення 01.03.1991; 01.02.2018) з 01.12.1995 особа прийнята за спеціальністю з виплати пенсій на період заміщення в Управління соціального захисту населення Заводської районної адміністрації м. Запоріжжя; 22.09.197 звільнена у зв`язку з переведенням до управління соціального захисту населення Заводської районної ради; 04.04.2011 звільнена у зв`язку з переведенням до управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району; 01.02.2018 управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району перейменовано в управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району; 01.02.2018 відділ з організації соціально-побутового обслуговування інвалідів та ветеранів та нагляду за призначенням і виплатою пенсій перейменовано у відділ з організації соціально-побутового обслуговування та нагляду за призначенням і виплатою пенсій (а.с.21-27).

У зв`язку з неодноразовими порушеннями термінів надання звітності до ДСЗН ЗОДА по направленню забезпечення осіб з інвалідністю технічними засобами реабілітації, порушенням терміну надання відповіді до ДСЗН ЗОДА на звернення гр. ОСОБА_3 , порушенням терміну надання інформацію начальнику управління на скайп-нараду від 22.06.2020 з УСЗН ЗМР, не надання відповіді на письмовий запит від 29.05.2020 гр. ОСОБА_4 , враховуючи пояснювальні записки ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , керуючись посадовими інструкціями, постановою Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» та згідно з Положенням про преміювання працівників апарату Запорізької міської ради та її виконавчих органів, затвердженого рішенням Запорізької міської ради від 31.10.2014 № 33 начальником управління соціального захисту населення по Заводському району видано наказ від 16.07.2020 № 01-22/83к/тр, яким позбавлена премії за несвоєчасне і неякісне виконання посадових обов`язків за липень 2020 року заступник начальника управління-начальника відділу з організації соціально-побутового обслуговування та нагляду за призначенням і виплатою пенсій ОСОБА_1 (а.с.59).

У зв`язку з неналежною організацією та відсутністю контролю за діяльністю відділу з організації соціально-побутового обслуговування та нагляду за призначенням і виплатою пенсій; незадовільною підготовкою відповіді на звернення громадян; неякісним написанням листів до установ та організацій; згідно з пунктами 4.1, 4.2, 4.4, 4.5 розділу IV Посадової інструкції заступника начальника управління-начальника відділу з організації соціально-побутового обслуговування та нагляду за призначенням і виплатою пенсій, пунктом 2.3 розділу 2 Положення про преміювання працівників управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району; керуючись постановою Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» та Положенням про преміювання працівників апарату Запорізької міської ради та її виконавчих органів, затвердженого рішенням Запорізької міської ради від 31.10.2014 № 33 заступником начальника управління соціального захисту населення по Заводському району видано наказ від 14.08.2020 № 01-22/95к/тр, яким позбавлено премії за несвоєчасне і неякісне виконання посадових обов`язків за серпень 2020 року заступника начальника управління-начальника відділу з організації соціально-побутового обслуговування та нагляду за призначенням і виплатою пенсій ОСОБА_1 (а.с.58, 123).

У зв`язку з відсутністю контролю за роботою відділу, неякісною підготовкою інформації, відсутністю пропорційного розподілу обов`язків серед підлеглих, невиконанням протокольних доручень начальника управління від 18.09.2020 № 01-10/13, від 10.11.2020 № 01-10/18, від 05.04.2021 № 01-10/9 та враховуючи систематичність порушень посадової інструкції, керуючись пунктом 2.3 розділу 2 Положення про преміювання працівників управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району; постановою Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» та Положенням про преміювання працівників апарату Запорізької міської ради та її виконавчих органів, затвердженого рішенням Запорізької міської ради від 31.10.2014 № 33 начальником управління соціального захисту населення по Заводському району видано наказ від 19.05.2021 № 01-22/48к/тр, яким позбавлено премії за несвоєчасне і неякісне виконання посадових обов`язків за травень 2021 року заступника начальника управління-начальника відділу з організації соціально-побутового обслуговування та нагляду за призначенням і виплатою пенсій ОСОБА_1 (а.с.132).

У зв`язку з відсутністю контролю за роботою відділу, постійними скаргами працівників відділу, порушенням термінів підготовки інформації, невиконанням протокольних доручень начальника управління від 18.09.2020 № 01-10/13, від 10.11.2020 № 01-10/18, від 05.04.2021 № 01-10/9, від 31.05.2021 № 01-10/12 та враховуючи систематичність порушень посадової інструкції, керуючись пунктом 2.3 розділу 2 Положення про преміювання працівників управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району; постановою Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» та Положенням про преміювання працівників апарату Запорізької міської ради та її виконавчих органів, затвердженого рішенням Запорізької міської ради від 31.10.2014 № 33 заступником начальника управління соціального захисту населення по Заводському району видано наказ від 17.08.2021 № 01-22/106к/тр, яким позбавлено премії за несвоєчасне і неякісне виконання посадових обов`язків за серпень 2021 року заступника начальника управління-начальника відділу з організації соціально-побутового обслуговування та нагляду за призначенням і виплатою пенсій ОСОБА_1 (а.с.134).

У зв`язку з відсутністю контролю за роботою відділу, невиконанням протокольних доручень начальника управління від 18.09.2020 № 01-10/13, від 05.04.2021 № 01-10/9, від 31.05.2021 № 01-10/12, від 06.09.2021 № 01-10/18, від 13.09.2021 № 01-10/20, від 20.09.2021 № 01-10/21, від 27.09.2021 № 01-10/22, від 04.10.2021 № 01-10/23, від 18.10.2021 № 01-10/24 та враховуючи систематичність порушень посадової інструкції, керуючись пунктом 2.3 розділу 2 Положення про преміювання працівників управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району; постановою Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» та Положенням про преміювання працівників апарату Запорізької міської ради та її виконавчих органів, затвердженого рішенням Запорізької міської ради від 31.10.2014 № 33 начальником управління соціального захисту населення по Заводському району видано наказ від 20.10.2021 № 01-22/123к/тр, яким позбавлено премії за жовтень 2021 року заступника начальника управління-начальника відділу з організації соціально-побутового обслуговування та нагляду за призначенням і виплатою пенсій ОСОБА_1 за несвоєчасне і неякісне виконання посадових обов`язків (а.с.136).

Керуючись пунктом 2.3 розділу 2 Положення про преміювання працівників управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району; постановою Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» та Положенням про преміювання працівників апарату Запорізької міської ради та її виконавчих органів, затвердженого рішенням Запорізької міської ради від 31.10.2014 № 33 за несвоєчасне і неякісне виконання посадових, службових обов`язків, доручень, яке має систематичний характер начальником управління соціального захисту населення по Заводському району видано наказ від 17.06.2022 № 01-22/56к/тр, яким позбавлено премії за червень 2022 року заступника начальника управління-начальника відділу з організації соціально-побутового обслуговування та нагляду за призначенням і виплатою пенсій ОСОБА_1 (а.с.60, 143).

Щодо можливих порушень її трудових прав з боку службових осіб управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району, а також з інших питань ОСОБА_1 зверталась до Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області, на що керівником окружної прокуратури листом від 14.09.2022 № 50р повідомлено заявницю про направлення за належністю її звернення до Головного управління Держпраці у Запорізькій області (а.с.28).

Листом Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради від 12.10.2022 № М-7527, крім іншого, роз`яснено, що керуючись Законами України «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про оплату праці», КЗпП України, постановою КМУ від 09.03.2006 № 268, наказом Мінпраці від 02.10.1996 № 77, Положенням про преміювання працівників апарату ЗМР та її виконавчих органів, затвердженого рішенням міської ради від 31.01.2014 № 33 та Положенням про преміювання працівників управління соціального захисту населення ЗМР по Заводському району, яке затверджене наказом управління від 26.12.2019 № 01-04/172р, у зв`язку з неякісним, несвоєчасним виконанням завдань, а також наявністю систематичних фактів самоусунення від виконання посадових обов`язків, ігнорування доручень керівника, розмір премії ОСОБА_1 з липня 2020 року складає 0% (а.с.29-30).

Головним управлінням Держпраці у Запорізькій області розглянуто звернення від 09.09.2022, яке надійшло від Вознесенівської окружної прокуратури та листом від 21.10.2022 № НДС-2/382-3В-22 повідомлено, серед іншого, що законодавством надано підприємствам право самостійно визначати умови і розміри преміювання. Однією зі складових частин оплати праці діючої на підприємстві системи оплати праці повинне бути Положення про преміювання. Вибір показників і умов преміювання повинен здійснюватися з урахуванням тих завдань, які стоять перед кожним структурним підрозділом (а.с.33-36).

Рішенням Запорізької міської ради від 07.12.2022 №71 «Про реорганізацію управлінь соціального захисту населення Запорізької міської ради та перейменування управління соціального захисту населення Запорізької міської ради в Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради» перейменовано управління соціального захисту населення Запорізької міської ради в Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради; припинено Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району шляхом ліквідації (); затверджено персональний склад ліквідаційних комісій з припинення шляхом ліквідації, зокрема, управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району; доручено ліквідаційним комісіям вчинити відповідні дії, пов`язані з припиненням управлінь соціального захисту населення Запорізької міської ради шляхом ліквідації, згідно з вимогами чинного законодавства, в тому числі, але не виключно, щодо дотримання трудових прав та соціальних гарантій її працівників (а.с.43).

Керуючись пунктом 2.3 розділу 2 Положення про преміювання працівників управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району; постановою Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» та Положенням про преміювання працівників апарату Запорізької міської ради та її виконавчих органів, затвердженого рішенням Запорізької міської ради від 31.10.2014 № 33 за несвоєчасне і неякісне виконання посадових, службових обов`язків, доручень, яке має систематичний характер головою ліквідаційної комісії управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району видано наказ від 18.01.2023 № 01-22/2к/тр, яким встановлено розмір премії за січень 2023 року заступнику начальника управління-начальника відділу з організації соціально-побутового обслуговування та нагляду за призначенням і виплатою пенсій ОСОБА_1 0 відсотків (а.с.55,150).

Керуючись пунктом 2.3 розділу 2 Положення про преміювання працівників управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району; постановою Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» та Положенням про преміювання працівників апарату Запорізької міської ради та її виконавчих органів, затвердженого рішенням Запорізької міської ради від 31.10.2014 № 33 за несвоєчасне і неякісне виконання посадових, службових обов`язків, доручень, яке має систематичний характер головою ліквідаційної комісії управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району видано наказ від 20.03.2023 № 01-22/12к/тр, яким встановлено розмір премії за березень 2023 року заступнику начальника управління-начальника відділу з організації соціально-побутового обслуговування та нагляду за призначенням і виплатою пенсій ОСОБА_1 0 відсотків (а.с.56,152).

Керуючись пунктом 2.3 розділу 2 Положення про преміювання працівників управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району; постановою Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» та Положенням про преміювання працівників апарату Запорізької міської ради та її виконавчих органів, затвердженого рішенням Запорізької міської ради від 31.10.2014 № 33 за несвоєчасне і неякісне виконання посадових, службових обов`язків, доручень, яке має систематичний характер головою ліквідаційної комісії управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району видано наказ від 22.05.2023 № 01-22/31к/тр, яким встановлено розмір премії за травень 2023 року заступнику начальника управління-начальника відділу з організації соціально-побутового обслуговування та нагляду за призначенням і виплатою пенсій ОСОБА_1 0 відсотків (а.с.57,154).

Враховуючи те, що Положення про преміювання працівників апарату Запорізької міської ради та її виконавчих органів, затверджене рішенням Запорізької міської ради від 31.01.2014 №33 як локальний нормативний акт розміщено у загальному доступі на офіційному вебсайті Запорізької міської ради (https://zp.gov.ua/uk/sessions/62/resolution/3605), суд з метою повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи долучив останнє до матеріалів справи.

Зазначені накази про позбавлення преміювання та про встановлення розміру премії 0 відсотків позивач вважає незаконними та такими, що підлягають скасуванню, у зв`язку з чим звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступних підстав та мотивів.

Відповідно до положень частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

У силу статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди захищається законом.

Згідно із частинами першою, третьою статті 94 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України «Про оплату праці» та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 24.03.1995 № 108/95-ВР «Про оплату праці» (далі - Закон № 108/95-ВР) заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

За приписами статті 2 Закону №108/95-ВР структура заробітної плати включає:

- основну заробітну плату - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

- додаткову заробітну плату - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій;

- інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

У відповідності до частин другої, третьої статті 97 КЗпП України форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, роботодавець зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом.

Конкретні розміри тарифних ставок (окладів), відрядних розцінок, посадових окладів працівникам, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються роботодавцем з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті.

Аналогічні положення містить стаття 15 Закону № 108/95-ВР.

Оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів (стаття 98 КЗпП України).

У відповідності до положень посадової інструкції № 01-33/50 заступника начальника управління-начальника відділу з організації соціально-побутового обслуговування та нагляду за призначенням і виплатою пенсій управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району, затвердженої начальником управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району від 22.12.2020, посада позивача (заступник начальника управління начальник відділу) є посадовою особою місцевого самоврядування, яка забезпечує у межах свої повноважень виконання покладених на управління завдань.

Частиною першою статті 16 Закону України від 21.05.1997 № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі Закон № 280/97-ВР) органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.

Відповідно до статті 26 Закону № 280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради затверджується за пропозицією сільського, селищного, міського голови структура виконавчих органів ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів, витрат на їх утримання.

Положенням про управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району, затвердженим рішенням Запорізької міської ради від 26.01.2022 № 41, передбачено, що УСЗН ЗМР по Заводському району утворюється Запорізькою міською радою і забезпечує в районі виконання покладених на Управління завдань. Управління підпорядковане Запорізькій міській раді, виконавчому комітету Запорізької міської ради, міському голові, заступнику міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради згідно розподілу обов`язків, підзвітне управлінню соціального захисту населення Запорізької міської ради, а також Департаменту соціального захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації з питань делегованих повноважень.

Правові, організаційні, матеріальні та соціальні умови реалізації громадянами України права на службу в органах місцевого самоврядування, визначає загальні засади діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їх правовий статус, порядок та правові гарантії перебування на службі в органах місцевого самоврядування регулює Закон України від 07.06.2001 № 2493-III «Про службу в органах місцевого самоврядування» (далі Закон № 2493-III).

Згідно зі статтею 21 Закону № 2493-III умови оплати праці посадових осіб місцевого самоврядування визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» (далі - Постанова № 268) визначено умови оплати праці працівників органів місцевого самоврядування.

Підпунктом 2 пункту 2 Постанови № 268 надано право керівникам органів, зазначених у пункті 1 цієї постанови, у межах затвердженого фонду оплати праці здійснювати преміювання працівників відповідно до їх особистого вкладу в загальні результати роботи, а також до державних і професійних свят та ювілейних дат у 2006 році в межах коштів, передбачених на преміювання у кошторисі відповідного органу, та економії коштів на оплату праці, а починаючи з 1 січня 2007 р. - у межах фонду преміювання, утвореного у розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду оплати праці.

Конкретизація умов оплати праці посадових осіб місцевого самоврядування має бути врегульована затвердженим кожним органом місцевого самоврядування відповідним положенням.

Конкретні умови, порядок та розміри преміювання працівників визначаються у положенні про преміювання відповідного органу. Положення про преміювання розробляється органами самостійно із зазначенням умов, критеріїв преміювання, розмірів премій, періодичності виплати премій (щомісячні, квартальні, за результатами півріччя) та премій, які виплачуються за виконання окремих доручень (одноразового характеру), до святкових, ювілейних дат (є одноразовими преміями) тощо.

Отже, враховуючи вищезазначене, преміювання працівників органів місцевого самоврядування здійснюється керівником органу відповідно до положення про преміювання, затвердженого у відповідному органі та в межах фонду оплати праці.

Спірні накази були прийняті, зокрема, на підставі Положення про преміювання працівників апарату Запорізької міської ради та її виконавчих органів, затвердженого рішенням Запорізької міської ради від 31.01.2014 №33 (далі Положення № 33), та Положення про преміювання працівників управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району, затвердженим наказом Управлінням соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району від 26.12.2019 № 01-07/172/р.

Відповідно до пунктів 2.1, 2.3 Положення № 33, пункту 2.3 Положення про преміювання працівників управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району преміювання працівників здійснюється за рахунок коштів бюджету міста в межах фонду оплати праці з урахуванням помісячного розподілу асигнувань. Основними умовами преміювання є своєчасне і якісне виконання посадових, службових обов`язків, завдань керівника, дотримання трудової дисципліни.

Пунктом 2.3 Положення про преміювання працівників управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району також передбачено, що на розмір премії впливають: (1) своєчасність і якість виконання посадових, службових обов`язків; (2) своєчасність і якість виконання контрольних документів та завдань органів місцевого самоврядування, органів державної влади та керівництва управління; (3) виконання додаткових та окремих завдань та доручень, в тому числі виконання обов`язків відсутніх працівників; (4) додержання етики та загальних правил поведінки; (5) дотримання правил внутрішнього трудового розпорядку та графіку роботи управління; (6) наявність відгуків про дії чи бездіяльність посадових осіб управління.

Згідно з пунктом 2.5 Положення № 33 та пунктом 2.5 Положення про преміювання працівників управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району пропозиції щодо визначення розміру премії (або позбавлення премії) начальника управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району та його заступників подаються міському голові за погодженням заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради згідно з розподілом обов`язків.

Преміювання начальника управління, заступників начальника управління здійснюється згідно з розпорядженням міського голови.

Проект розпорядження міського голови готується відділом бухгалтерського обліку та звітності управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району.

Разом з тим, всупереч передбаченому Положенням порядку преміювання спірні накази про позбавлення ОСОБА_1 премії та встановлення премії у розмірі 0 відсотків видані заступником начальника УСЗН по Заводському району (від 14.08.2020 № 01-22/95к/тр; від 17.08.2021 № 01-22/106к/тр), начальником УСЗН по Заводському району (від 16.07.2020 № 01-22/83к/тр; від 19.05.2021 № 01-22/48к/тр; від 20.10.2021 № 01-22/123к/тр; від 17.06.2022 № 01-22/56к/тр), головою ліквідаційної комісії УСЗН по Заводському району (від 18.01.2023 № 01-22/2к/тр; від 20.03.2023 № 01-22/12к/тр; від 22.05.2023 № 01-22/31к/тр), тобто не уповноваженою на те особою.

Суд зазначає, що порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.

Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23.04.2020 у справі №813/1790/18.

Певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).

Отже, саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.

Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття.

Так, дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків. Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.

Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Суд наголошує, що у відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: "протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків" і, на противагу йому, принцип "формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення".

Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.04.2020 у справа № 813/1790/18, у постанові від 22.05.2020 у справі № 825/2328/16.

З огляду на вищевикладене, суд звертає увагу, що за обставин справи рішення щодо визначення розміру премії або позбавлення премії ОСОБА_1 як заступника начальника управління-начальника відділу з організації соціально-побутового обслуговування та нагляду за призначенням і виплатою пенсій управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району приймається міським головою у вигляді розпорядження за наслідками розгляду відповідних пропозицій за погодженням заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради згідно з розподілом обов`язків.

Отже, спірні накази прийняті не уповноваженим на те суб`єктом владних повноважень, що свідчить про протиправність таких та є підставою для їх скасування.

Щодо підстав прийняття оскаржуваних наказів слід зазначає наступне.

Підставою для позбавлення премії та встановлення премії у розмірі 0 відсотків відповідачі 1, 2 аргументують порушенням позивачем трудової дисципліни. Так, у спірних наказах підставами вказані відсутність контролю за роботою відділу, скарги працівників відділу, порушення термінів підготовки інформації, невиконанням протокольних доручень начальника управління несвоєчасне і неякісне виконання посадових, службових обов`язків, доручень, яке має систематичний характер тощо.

Крім того, оскаржувані накази як підставу містять пункт 2.3 розділу 2 Положення про преміювання працівників управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району. Проте вказаний пункт передбачає умови преміювання та передумови визначення розміру премії, а не умови позбавлення премії.

Положенням про преміювання працівників апарату Запорізької міської ради та її виконавчих органів та Положенням про преміювання працівників управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району передбачені випадки невиплати щомісячної премії працівникам. Такими є тимчасова непрацездатність; перебування працівника у відпустках усіх видів, передбачених чинним законодавством; за період відряджень; за період, коли згідно з чинним законодавством за працівником зберігається середня заробітна плата. Жодний з перелічених випадках не є релевантним до обставин цієї справи.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до частини третьої статті 151 КЗпП протягом строку дії дисциплінарного стягнення заходи заохочення до працівника не застосовуються.

Розділ IV посадової інструкції заступника начальника управління-начальника відділу з організації соціально-побутового обслуговування та нагляду за призначенням і виплатою пенсій управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району присвячений питанню відповідальності. Так, заступник начальника управління начальник відділу несе відповідальність за, у тому числі, невиконання або неналежне виконання свої функціональних обов`язків, передбачених Положенням про управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району, Положенням про відділ та посадовою інструкцією; бездіяльність або невикористання наданих прав; порушення норм етики поведінки; невиконання підпорядкованим йому відділом своїх функцій; недотримання підзвітними йому посадовими особами законодавчих та нормативних актів, що стосуються роботи підпорядкованого йому відділу; недотримання трудової дисципліни, правил внутрішнього трудового розпорядку.

Статтею 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

За вимогами статті 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. На працівників, які несуть дисциплінарну відповідальність згідно із статутами, положеннями та іншими актами законодавства про дисципліну, дисциплінарні стягнення можуть накладатися також органами, вищими у порядку підлеглості щодо органів, зазначених у частині першій цієї статті.

Відповідно до посадової інструкції позивача заступник начальника управління начальник відділу призначається та звільняється від займаної посади розпорядженням міського голови.

Відтак, будь-які дисциплінарні стягнення стосовно позивача можуть бути застосовані лише за відповідним розпорядженням міського голови. Водночас жодних доказів притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності матеріали справи не містять.

Враховуючи викладене, відсутні підстави для прийняття спірних наказів, що також свідчить про протиправність останніх.

Водночас, щодо доводів позивача про дискримінацію позивачки в сфері праці та порушення статті 32 КЗпП України, суд вважає за необхідне зазначити, що прийняття керівником підприємства на основі положення про преміювання і в межах своєї компетенції рішення про зменшення розміру премій, чи позбавлення премій, не можна кваліфікувати як погіршення умов оплати праці. Верховний Суд України у постанові від 15.05.2017 у справі № 6-2790цс16 сформував правову позицію, зазначивши зокрема, що частина четверта статті 97 КЗпП України, яка забороняє власникові приймати одностороннє рішення з питань оплати праці, що погіршує умови, встановлені у відповідному порядку, не стосується випадків, коли власник застосовує встановлені на підприємстві відповідно до законодавства умови оплати праці. Прийняття керівником підприємства на основі положення про преміювання і в межах своєї компетенції рішення про зменшення розміру премій, позбавлення працівників премій повністю або частково, не можна кваліфікувати як погіршення умов оплати праці, про яке працівник повинен бути заздалегідь попереджений.

Щодо вимоги про зобов`язання суб`єкта владних повноважень нарахувати та виплатити позивачу преміальну складову заробітної плати за період з липня 2020 року по травень 2023 року включно суд зазначає, що з аналізу наведених вище правових норм вбачається, що питання розміру премії віднесено до виключної компетенції адміністрації підприємства, установи, організації, функції якої суд не вправі підміняти.

У рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (рішення у справі «Hasan and Chaush v.Bulgaria» № 30985/96).

Згідно з Рекомендацією Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2, прийнятої 11.03.1980, державам-членам стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, як дискреційне повноваження слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою дискреції, тобто, коли такий орган може обрати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за певних обставин.

Зменшення чи позбавлення премії, не є заходом дисциплінарної відповідальності, не потребує службового розслідування, доведеності вини працівника, а є суто управлінським рішенням, яке переслідує виховні цілі, підвищує зацікавленість працівника у результатах своєї роботи.

Така оцінка результатів роботи працівника є виключно дискреційним повноваженням роботодавця, яка проводиться в межах його власного розсуду про ефективність роботи підлеглого, та не може бути перевірена та досліджена судом, а відтак позовні вимоги, які полягають у нарахуванні та виплаті з липня 2020 року по травень 2023 року включно є безпідставними.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій, що полягають у поєднанні функцій головного спеціаліста Відділу з функціями заступника начальника управління начальника Відділу, суд зазначає наступне.

У позовній заяві зазначено, що у зв`язку з виходом у відпустку по догляду за дитиною до 3-х років головного спеціаліста відділу УСЗН ЗМР по Заводському району весь обсяг обов`язків перерозподілився тільки на позивача. Крім того, до матеріалів справи долучено посадову інструкцію головного спеціаліста відділу з організації соціально-побутового обслуговування та нагляду за призначенням і виплатою пенсій УСЗН ЗМР по Заводському району.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративних судочинства України (далі - КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною першою статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Водночас жодних доказів того, що позивач виконувала одночасно посадові обов`язки заступника начальника управління-начальника відділу з організації соціально-побутового обслуговування та нагляду за призначенням і виплатою пенсій управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району та головного спеціаліста такого відділу матеріали справи не містять, як і відсутні докази вчинення будь-яких дій ОСОБА_1 щодо незгоди з виконанням обов`язків (поєднанням функцій) зазначених посад, якщо таке мало місце, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо питання пропуску строку звернення до адміністративного суду, про що зазначили відповідачі 1,2 у відзивах на позовну заяву, суд звертає увагу на таке.

Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою цієї статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Водночас відповідно до частин першої та другої статті 233 України (у редакції, яка діяла до 19.07.2022) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Отже, до 19.07.2022 звернення до суду з позовом про стягнення належної заробітної плати не було обмежено строками.

19.07.2022 набрав чинності Закон України від 01.07.2022 №2352-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» (далі - Закон №2352-ІХ), згідно з яким частина перша і друга статті 233 КЗпП України діють у новій редакції.

Відповідно до статті 233 КЗпП України (в редакції Закону №2352-ІХ) працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Отже, після внесення Законом № 2352-IX відповідних змін, частиною другою статті 233 КЗпП України встановлено строк звернення до суду у справах про звільнення (місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення) та у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні (тримісячний строк з дня одержання працівником письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні).

Разом з тим, відповідно до пункту 1 Розділу «Прикінцеві положення» Кодексу законів про працю України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на території України запроваджено карантин з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2023 № 383 «Про внесення змін до розпорядження Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 р. № 338 і постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. № 1236» дію карантину продовжено на всій території України до 30.06.2023.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Зі змісту позовної заяви встановлено, що позивач оскаржує ненарахування та невиплату позивачу премії за період з липня 2020 року по травень 2023 року.

При цьому, позивач звернулась до суду з цією позовною заявою 07.07.2023 (дата поштового штемпеля на конверті), тобто після дії карантину.

Водночас слід врахувати, що позивач не міг передбачити наперед дату, з якої строк дії карантину завершиться, адже постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 № 651 карантин відмінено з 24 години 00 хвилин 30.06.2023. Тобто у позивача об`єктивно була відсутня можливість звернення до суду з цим позовом в межах дії карантину.

Відтак, на переконання суду, позивач мав право звернутися до суду за захистом своїх прав, з урахуванням процесуальних строків, визначених пунктом першим глави XIX «Прикінцевих положень» КЗпП України, у тримісячний строк з дня завершення дії карантину, тобто до 30.09.2023, у зв`язку з чим є безпідставними доводи відповідачів 1,2 у частині пропуску строку звернення до суду.

Ухвалюючи дане рішення суд керується, зокрема, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини та Висновком №11(2008) Консультативної ради європейських суддів (пункт 41) щодо якості судових рішень.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України» (параграф 58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку № 11(2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи положення частин першої, другої статті 77, 90 КАС України, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про часткове задоволення адміністративного позову.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 132 КАС України).

Суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат зобов`язаний оцінити рівень витрат на правничу допомогу обґрунтовано у кожному конкретному випадку, за критеріями дійсності та співмірності необхідних і достатніх витрат, а також розумності їх розміру.

При вирішенні цього питання, суд враховує й правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 (№11-562ас18) про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У справі «Est/West Alliance Limited» проти України» (заява №19336/04; рішення від 02.06.2014) Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Разом з тим, по тексту позову зазначено, що повний розрахунок судових витрат буде наданий до закінчення розгляду справи по суті, проте станом на момент ухвалення цього рішення жодних доказів на підтвердження судових витрат на професійну правничу допомогу позивачем суду не надано.

Таким чином, за відсутності документально підтверджених та доведених понесених витрат позивачем на правничу допомогу, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відшкодування позивачу судових витрат на професійну правничу допомогу.

Оскільки відповідно до положень Закону України від 08.07.2011 №3674-VI «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, в силу вимог статті 139 КАС України, судові витрати не підлягають стягненню.

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ начальника управління соціального захисту населення по Заводському району від 16.07.2020 № 01-22/83к/тр в частині позбавлення ОСОБА_1 премії за липень 2020 року.

Визнати протиправним та скасувати наказ заступника начальника управління соціального захисту населення по Заводському району від 14.08.2020 № 01-22/95к/тр в частині позбавлення ОСОБА_1 премії за серпень 2020 року.

Визнати протиправним та скасувати наказ начальника управління соціального захисту населення по Заводському району від 19.05.2021 № 01-22/48к/тр в частині позбавлення ОСОБА_1 премії за травень 2021 року.

Визнати протиправним та скасувати наказ заступника начальника управління соціального захисту населення по Заводському району від 17.08.2021 № 01-22/106к/тр в частині позбавлення ОСОБА_1 премії за серпень 2021 року.

Визнати протиправним та скасувати наказ начальника управління соціального захисту населення по Заводському району від 20.10.2021 № 01-22/123к/тр в частині позбавлення ОСОБА_1 премії за жовтень 2021 року.

Визнати протиправним та скасувати наказ начальника управління соціального захисту населення по Заводському району від 17.06.2022 № 01-22/56к/тр в частині позбавлення ОСОБА_1 премії за червень 2022 року.

Визнати протиправним та скасувати наказ голови ліквідаційної комісії управління соціального захисту населення по Заводському району від 18.01.2023 № 01-22/2к/тр, яким встановлено розмір премії ОСОБА_1 за січень 2023 року 0 відсотків.

Визнати протиправним та скасувати наказ голови ліквідаційної комісії управління соціального захисту населення по Заводському району від 20.03.2023 № 01-22/12к/тр, яким встановлено розмір премії ОСОБА_1 за березень 2023 року 0 відсотків.

Визнати протиправним та скасувати наказ голови ліквідаційної комісії управління соціального захисту населення по Заводському району від 22.05.2023 № 01-22/31к/тр, яким встановлено розмір премії ОСОБА_1 за травень 2023 року 0 відсотків.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач 1 Ліквідаційна комісія управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району, місцезнаходження: вул.Аматорська, буд.56, м.Запоріжжя, 69106; .

Відповідач 2 Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради, місцезнаходження: просп.Маяковського, буд.3, м.Запоріжжя, 69035; .

Відповідач 3 Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району, місцезнаходження: вул.Аматорська, буд.56, м.Запоріжжя, 69106; .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, яка не заявляє самостійним вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Запорізька міська рада, місцезнаходження: просп.Соборний, буд.206, м.Запоріжжя, 69105; .

Рішення у повному обсязі складено та підписано 11.10.2023.

Суддя К.В.Мінаєва