Справа № 260/8750/23
Суддя: Гебеш С.А.
Дата ухвалення: 2023-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

16 жовтня 2023 рокум. Ужгород№ 260/8750/23

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Гебеш С.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Закарпатського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Міністерства оборони України про встановлення факту проживання однією сім`єю,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Закарпатського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Міністерства оборони України про встановлення факту проживання однією сім`єю, а саме: встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу в період часу з 2017 року до 2023 року.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Положеннями пункту 1 частини 1 статті 4 КАС України визначено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

В свою чергу, публічно-правовий спір - спір, у якому, зокрема: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України).

За приписами пункту 1 частини першої статті 19 КАС України визначено перелік справ на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи: 1) що віднесені до юрисдикції Конституційного Суду України; 2) що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства; 3) про накладення адміністративних стягнень, крім випадків, визначених цим Кодексом; 4) щодо відносин, які відповідно до закону, статуту (положення) громадського об`єднання, саморегулівної організації віднесені до його (її) внутрішньої діяльності або виключної компетенції, крім справ у спорах, визначених пунктами 9, 10 частини першої цієї статті.

Як вбачається з матеріалів позову, предметом спору в цій справі є виключно встановлення факту проживання позивача ОСОБА_1 спільно однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 з 2017 року до 2023 року (до його смерті).

Крім того, повноваження суду при вирішенні справи визначені приписами ст. 245 КАС України та до переліку таких повноважень не віднесено право адміністративного суду на встановлення фактів, що мають юридичне значення, оскільки у порядку адміністративного судочинства можуть розглядатися спори щодо правомірності дій, рішень чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, до яких відносяться відповідачі - Закарпатський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки та Міністерство оборони України, тому саме при розгляді таких спорів суд може надавити оцінку наявності чи відсутності тих чи інших фактів, які безпосередньо впливають на правомірність оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Разом з тим, позивач відповідно до позовних вимог не оскаржує жодних дій, рішень чи бездіяльності Закарпатського обласного територіального центру комплектування та соціального підтримки та Міністерства оборони України.

Одночасно суд роз`яснює позивачу, що обставини щодо наявності факту її проживання з певною особою однією сім`єю без реєстрації шлюбу можуть досліджуватися (встановлюватися) судом в рамках провадження в адміністративній справі, предметом якої можуть бути та чи інша протиправна бездіяльність конкретного суб`єкта владних повноважень, в тому числі Закарпатського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки чи Міністерства оборони України, чи протиправність їхніх рішень.

При цьому, варто наголосити на тому, що в позовній заяві позивач не вказує про існування будь-якого спору із суб`єктами владних повноважень, визначених в якості відповідачів за даним позовом, в межах якого б існувала необхідність дослідження фактів, які в даному випадку просить встановити позивач.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, повинні розглядатись в окремому провадженні та в порядку, передбаченому главою 37 ЦПК України, за участю заявників і заінтересованих осіб, судом загальної юрисдикції за місцем реєстрації Заявника (Позивача).

Слід зазначити, що рішення Верховного Суду у справі №290/289/22-ц, яким фактично внесено зміни до предметної юрисдикції адміністративних судів, не може підмінити собою норми процесуального закону. В частині юрисдикції в першу чергу адміністративний суд має керуватися саме нормами КАС України.

Крім того, що ж до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22.03.2023 у справі №290/289/22-ц, де вказано, що "оскільки вимоги пов`язані із доведенням наявності підстав для визнання (підтвердження) за позивачем певного соціально-правового статусу, не пов`язаними з будь-якими цивільними правами та обов`язками, їх виникненням, існуванням та припиненням, за своїм предметом та можливими правовими наслідками такі вимоги пов`язані з публічно-правовими відносинами позивача з державою", то вважаю за необхідне наголосити на тому, що забезпечення єдиного підходу до формування сталості та єдності судової практики, в тому числі, визначення юрисдикційності того чи іншого спору, відповідно до статті 36 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" повинен забезпечити Верховний Суд.

При цьому, на важливість забезпечення єдності та сталості судової практики вказують наявність в процесуальних кодексах України положення про те, що підставою перегляду судових рішень Великою Палатою Верховного Суду є порушення предметної чи суб`єктної юрисдикції. Зокрема, частиною шостою статті 346 КАС України передбачено, що крім випадків, передбачених законом, справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду в усіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної, а відповідно до вимог статті 403 ЦПК України - предметної чи суб`єктної юрисдикції.

Оскільки рішення Великої Палати Верховного Суду з приводу розмежування предметної юрисдикції з даного питання відсутнє, а адміністративний суд позбавлений процесуальної можливості встановлювати будь-які юридичні факти, тим більше за правилами окремого провадження, визначеними Цивільним процесуальним кодексом України, то такий адміністративний суд не є судом, що встановлений законом щодо розгляду такої категорії справ.

Вкотре вважаю за необхідне наголосити, що цю справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, оскільки вимоги позову йдуть в розріз із положеннями статті 19 КАС України, якою визначено вичерпний перелік справ, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

З аналізу рішення Верховного Суду складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22.03.2023 у справі №290/289/22-ц видно, що вона підлягає розгляду адміністративним судом лише у разі, коли встановлення відповідного факту поєднано з вирішенням публічно-правового спору.

Натомість, як уже було зазначено вище, жодних позовних вимог до Міністерста оборони України чи Закарпатського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки позивач у цій справі не заявляє. В позовній заяві позивач не вказує про існування будь-якого спору із суб`єктами владних повноважень, визначених в якості відповідачів за даним позовом, в межах якого б існувала необхідність дослідження фактів, які в даному випадку просить встановити позивач.

Відсутність позовних вимог до суб`єкта владних повноважень на які поширюється юрисдикція адміністративних судів згідно зі ст. 19 КАС України, свідчить про те, що цю справу (в межах заявлених вимог) не можна вважати справою адміністративної юрисдикції.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

За таких підстав та з урахуванням того, що спір між сторонами у справі виник не у зв`язку з виконанням або невиконанням відповідачами публічно-владних управлінських функцій та не віднесений до юрисдикції Закарпатського окружного адміністративного суду, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі.

У разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи (ч.6 ст.170 КАС України).

Так, на виконання наведеної норми, суд роз`яснює позивачу, що відповідно до ч.1 ст.316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про те, що спірні правовідносини не є публічно-правовим спором у розумінні КАС України, а даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, у зв`язку з чим позивач із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, може звернутися до місцевого загального суду в порядку передбаченому ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись статями 170, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження в адміністративній справі до Закарпатського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Міністерства оборони України про встановлення факту проживання однією сім`єю.

Роз`яснити позивачу, що дану справу належить розглядати за правилами цивільного судочинства, за місцем проживання заявника (позивача).

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження у справі надіслати особі, яка подала позовну заяву разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 5 ст. 170 ККАС України, повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки встановлені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.А. Гебеш