Справа № 372/2916/23
Суддя: Зінченко О. М.
Дата ухвалення: 2023-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 372/2916/23
Провадження № 2-а-28/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2023 року м.Обухів

Обухівський районний суд Київської області в складі

Головуючого - судді Зінченко О.М.,

при секретарі судового засідання Григор`єва К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Рядового поліції УПП бат.1 рота в Хмельницькій області Чернилевського Ростислава Олеговича, УПП в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, обґрунтовуючи який зазначив, що 15.06.2023 р. інспектором роти №1 батальйону патрульної поліції УПП у Хмельницькій області ДПП НП Чернилевським Р.О. винесено стосовно позивача постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАС №7170592, передбачену ч.1 ст.122 КУпАП. У постанові відповідач вказав, що позивачем порушено п.12.4 ПДР.

Позивач вважає, що відповідачем винесено оскаржувану постанову з істотним порушенням його прав та правових гарантій.

Позивач зазначив, що він, перебуваючи за кермом транспортного засобу, рухався на другій смузі руху, зі швидкістю 50 км/год, про що свідчило положення стрілки швидкості на автомобільному табло. Після зупинки, він не погодився з фактом перевищення швидкості, про що повідомив відповідача, та попросив ознайомити його з доказами вчинення адміністративного правопорушення. Згодом його було ознайомлено з відеозаписом, зафіксованим приладом TruCam, яким фіксувалася швидкість руху транспортного засобу, за кермом якого був позивач. У позивача виникли підозри, що прилад зафіксував швидкість іншого транспортного засобу, який випереджував його на першій смузі, фактично перекривши його транспортний засіб, адже на відеозаписі близько 10 секунд радар зосереджений на іншому транспортному засобі і тільки близько 1 секунди вкінці фіксував транспортний засіб позивача. Він попросив переглянути відео ще раз, але відповідач проігнорував це. Позивач вважає, що такого короткого періоду недостатньо для встановлення точних даних про швидкість руху транспортного засобу, адже прилад TruCam є лазерним вимірювачем і для фіксування швидкості руху потребує проїзду транспортним засобом певної відстані, в той час, як на відеозаписі зафіксований фактично один момент руху автомобіля. У позивача виникли підстави вважати, що було зафіксовано швидкість руху іншого транспортного засобу, про що він повідомив відповідача. Згодом відповідач оголосив про початок розгляду справи та ознайомив позивача з правами. Позивач попросив зачекати, підняв скло транспортного засобу та зателефонував до адвоката для консультації з ним. Закінчивши розмову та опустивши скло, відповідач віддав позивачу постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. На неодноразові прохання подати клопотання, відповідач відмовлявся приймати їх, мотивуючи це тим, що постанову у справі вже винесено. Тобто стадія розгляду справи полягала тільки в ознайомленні позивача з його правами, після чого одразу була винесена постанова. Позивач зазначив, що відповідачем не було проведено підготовку до розгляду справи про адміністративне правопорушення. Позивач додав, що не складання відповідачем протоколу про адміністративне правопорушення не дало йому можливості ніяким чином висловити свою незгоду з винністю у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки ніде, крім протоколу, він свою позицію зафіксувати не зміг би. Ніяких пояснень у позивача відповідачем не відбиралося. Постанова винесена з грубим порушенням процесуальних норм та прав позивача, передбачених ст.268 КУпАП. Також, ймовірно радар зафіксував швидкість руху іншого транспортного засобу, тому докази є неналежними.

В зв`язку з цим позивач просив суд скасувати постанову відповідача від 15 червня 2023 р. у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП серії ЕАС №7170592, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити.

Ухвалою суду від 27.06.2023 р. було відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

13.07.2023 р. до суду надійшло клопотання про залучення по справі співвідповідача УПП в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції.

19.07.2023 р. до суду від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, в якому він зазначив, що вважає вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Під час несення служби в населеному пункті м.Хмельницький, вул.Західно-Окружна 5/1 15.06.2023 р. близько 11 год. 24 хв., екіпажем патрульної поліції за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер) ТС000682) було виявлено порушення Правил дорожнього руху України водієм транспортного засобу RENAULT KANGOO д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався зі швидкістю 81 км/год., при дозволеній швидкості 50 км/год. в населеному пункті, при цьому перевищуючи встановлене обмеження швидкості руху на 31 км/год, чим порушив п.12.4 ПДР України. Оцінивши докази в справі про адміністративне правопорушення (покази приладу ТС №000682), відповідач постановив визнати винним позивача у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн., що передбачено санкцією цієї статті. Відповідно до наявного відео файлу (Додаток 1 файл _gА000_0615_112435) та фотознімку (Додаток 2) видно, що позначка оптичного прицілу спрямована саме на автомобіль RENAULT KANGOO д.н.з. НОМЕР_1 і будь-яка похибка чи перешкода не завадить приладу вимірювати швидкість зафіксованого приладом транспортного засобу, а якщо таке вже трапилось, то прилад автоматично повідомить про помилку заміру і не зафіксує перевищення швидкості. Таким чином, саме транспортний засіб RENAULT KANGOO д.н.з. НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 81 км/год в населеному пункті.

Так, дійсно інспектор відхилив клопотання, яке надійшло від позивача після винесення постанови ЕАС №7170592. Відповідно інспектор пояснив, що клопотання подається на етапі розгляду справи. Підтвердження тому також є відео файл (Додаток 1, clip-0 час з 11:26:30 по 11:30:30), де видно весь процес розгляду справи. Після ознайомлення з правами особи, яка притягується до адміністративної відповідальності позивач ніяких клопотань не заявляв, а лише сказав: «я ознайомлений, дякую», що було підставою для винесення постанови. Також відповідач звернув увагу, що клопотання про перенесення розгляду справи після винесення постанови заявляв пасажир який в подальшому вказав, що його права порушуються, хоча останній ніяким чином не брав участь у розгляді справи. В зв`язку з цим відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі, справу розглядати без участі представника відповідача.

19.07.2023 р. ухвалою суду було залучено до участі в справі в якості співвідповідача УПП в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції.

Ухвалою суду від 22.08.2023 р. було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

В судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідачі Рядовий поліції УПП бат.1 рота в Хмельницькій області Чернилевський Р.О., та представник УПП в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явилися, у відзиві на адміністративний позов просили суд справу розглядати без участі представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно копії постанови ЕАС № 7170592 від 15.06.2023 р. рядового поліції УПП бат.1 рота в Хмельницькій області Чернилевського Р.О., 15.06.2023 р. 11:24:59 год в м.Хмельницький вул.Західно-окружна, 5/1 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом RENAULT KANGOO д.н.з. НОМЕР_1 зі швидкістю 81 км/год, що на 31 км/год. перевищує дозволену швидкість руху в населеному пункті, швидкість зафіксована приладом TruCam ТС000682), чим порушив п.12.4 ПДР України. Згідно ч.1 ст.122 КУпАП на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с.8)

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Так, згідно з ч.1 ст.122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а також само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (ч. 1 ст. 7 КУпАП).

Частина 1 ст. 9 КУпАП, визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як стверджує позивач в своєму позові, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Докази, які б підтверджували факт вчинення адміністративного правопорушення позивачем, були надані відповідачем суду, однак їх суд оцінює критично.

З наданих відповідачем фотографій та відеозапису вбачається, що в момент вимірювання швидкості руху на автодорозі знаходилося декілька автомобілів, які рухалися по проїжджій частині дороги. Тому виникає сумнів, у тому, що саме швидкість автомобіля позивача, а не якогось іншого автомобіля зафіксована приладом TruCam LTI 20/20 (серійний номер) ТС000682).

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 , бажаючи отримати юридичну допомогу, звертався до відповідача ОСОБА_2 з усним клопотанням. Однак поки позивач спілкувався по мобільному телефону з адвокатом, постанова вже була винесена відповідачем. Факт відхилення клопотання позивача відповідач визнав у відзиві на позовну заяву.

Тобто відповідачем ОСОБА_2 при винесенні постанови було порушено право відповідача ОСОБА_1 на захист.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до змісту ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Статтею 251 КУпАП передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, положення даної статті вказують на те, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Наявні у справі докази не дають суду підстав зробити висновок про те, що позивач вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Статтями 245-246 КУпАП встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з точною відповідністю з законом.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 КУпАП. В ньому повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказати мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення від 15 червня 2023 року серії ЕАС №7170592 є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП. При розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки правопорушення, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 2, 11,77-78, 195,241-246 КАС України, суд ,

ВИРІШИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №7170592 від 15.06.2023 р. відносно ОСОБА_1 - скасувати.

Провадження по даній справі закрити.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи в порядку письмово провадження, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М.Зінченко