Справа № 200/4166/23
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2023-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2023 року Справа№200/4166/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Голошивця І.О., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до відповідача 1: Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, до відповідача 2: Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відповідача 1: Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, до відповідача 2: Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачу згідно рішення ГУ ПФУ в Полтавській області (далі відповідач 1) №42 від 22.06.2022, прийнятого за екстериторіальним принципом було відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в зв`язку з відсутністю трудового стажу. До загального страхового стажу відповідачем 1 не враховано період роботи у колгоспі з 02.01.1991 по 06.02.1995 року, оскільки «відсутні дані про встановлені та фактично відпрацьовані вихододні, записи в трудовій книжці не завірені належним чином», також не враховано період отримання допомоги по безробіттю з 27.12.2002 по 21.12.2003 року «в зв`язку з відсутністю номера наказу». Позивач зазначив, що 12.07.2022 рішення відповідача 1 №42 від 22.06.2022 щодо відмови в призначенні пенсії ним було оскаржено до Полтавського окружного адміністративного суду. Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 17.08.2022 по справі № 440/5927/22: визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №42 від 22.06.2022 про відмову у призначенні пенсії позивачу та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії від 15.06.2022, з урахуванням висновків суду. Позивач зазначив, що відповідачем 1 на виконання рішення суду від 17.08.2022 по справі № 440/5927/22 було повторно розглянуто його заяву про призначення пенсії від 15.06.2022 та висновки суду були не враховані при повторному розгляді його заяви про призначення пенсії та повторно згідно рішення №42 від 01.03.2023 позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за віком за відсутності необхідного страхового стажу, підтвердженого в установленому законом порядку, а також в зв`язку з тим, що в рішенні суду від 17.08.2022 по справі № 440/5927/22 не зазначено про зобов`язання відповідача 1 вчинити певні дії. Позивач закцентував свою увагу на тому, що відповідачем 1 до його загального стажу не зараховано період роботи в колгоспі згідно трудової книжки НОМЕР_1 , з 02.01.1991 по 06.02.1995 року, оскільки відомості про встановлений мінімум та кількість відпрацьованих вихододнів не завірені підписами та печатками, як передбачено Основними положеннями про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників, також не зараховано період перебування на обліку з питань безробіття та отримання допомоги по безробіттю з 27.12.2002 по 21.12.2003 року оскільки відсутній номер наказу та дані у відомостях ОК 5. Позивач зазначив, що згідно листа ГУ ПФУ в Донецькій області (далі відповідач 2) №11971-10994/Л-02/8-0500/23 від 29.06.2023 було також розглянуто його заяву про призначення пенсії від 15.06.2022 направлену відповідачем 1 та також відмовлено в призначенні пенсії за віком та зазначені ті ж самі підстави, що і відповідачем 1 у його рішенні про відмову у призначенні пенсії. Позивач вважає, що дії відповідача 1 та відповідача 2, стосовно відмови в призначенні йому пенсії та зарахуванні до страхового стажу при призначенні пенсії періодів роботи у колгоспі з 02.01.1991 по 06.02.1995 року, та періоду перебування на обліку з питання безробіття, отримання допомоги по безробіттю з 27.12.2002 по 21.12.2003 року, є протиправними та такими, що порушують його право на пенсійне забезпечення. Позивач просив: визнати дії відповідача 1, відповідача 2 щодо не зарахування до його страхового стажу періоду роботи у колгоспі «Промінь» з 02.01.1991 по 06.02.1995 року, та періоду перебування на обліку у Великоновосілківському районному центрі зайнятості з питання безробіття з 27.12.2002 по 21.12.2003 року протиправними; скасувати рішення відповідача 1 №42 від 01.03.2023 року та відповідача 2 від 29.06.2023 року «Про відмову в призначенні пенсії»; зобов`язати відповідача 1, відповідача 2 зарахувати позивачу період роботи у колгоспі «Промінь» з 02.01.1991 по 06.02.1995 року, та період перебування на обліку у Великоновосілківському районному центрі зайнятості з питання безробіття з 27.12.2002 по 21.12.2003 року, повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії передбаченої ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 15.06.2022 з дня настання права на пенсію.

Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі відповідач 1) надало відзив на позовну заяву, в якому зазначив наступне, що Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 17.08.2022 по справі № 440/5927/22, яке набрало законної сили 20.02.2023, визнано протиправним та скасовано його рішення №2 від 22.06.2022 про відмову у призначенні пенсії позивачу та зобов`язано відповідача 1 повторно розглянути заяву позивача від 15.06.2022 про призначення пенсії, з урахуванням висновків суду. Відповідач 1 зазначив, що на виконання судового рішення ним було повторно розглянуто заяву позивача від 15.06.2022 про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням висновків, сформованих судом у даному рішенні. Відповідач 1 зазначив, що позивач 15.06.2022 звернувся із заявою про призначення пенсії за віком та надав пакет необхідних документів. За результатами розгляду заяви відповідачем 1 прийнято рішення від 22.06.2022 про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 29 років. На виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.08.2022 по справі № 440/5927/22 відповідачем 1 повторно розглянуто заяву позивача від 15.06.2022 про призначення пенсії за віком та надані ним документи, з урахуванням висновків суду. Відповідач 1 закцентував свою увагу на тому, що згідно висновків суду позовні вимоги щодо зобов`язання Головного управління зарахувати період роботи у колгоспі «Промінь» з 02.01.1991 по 06.02.1995 та період перебування на обліку у Великоновосілківському районному центрі зайнятості з питань безробіття з 27.12.2002 по 21.12.2003 задоволенню не підлягають як передчасні, оскільки питання про зарахування стажу роботи підлягає вирішенню пенсійним органом під час повторного розгляду заяви. Відповідач 1 зауважив, що аналізом наданих документів встановлено, що до загального страхового стажу не зараховано: період роботи згідно трудової книжки № НОМЕР_2 , що видана 22.05.1991, з 02.02.1991 по 06.02.1995 в колгоспі «Промінь», оскільки відомості про встановлений мінімум та кількість відпрацьованих вихододнів не завірені підписами та печатками, як це передбачено Основними положеннями про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників, що затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 № 310 «Про трудові книжки колгоспників» (з 01.01.1999 стаж зараховано згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу). Відповідно до зазначеної постанови, зокрема, заносяться відомості про трудову участь колгоспника в громадському господарстві: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі, його виконання. Тобто, якщо колгоспник не виробив обов`язковий мінімум трудової участі в громадському господарстві з причин, визначених правлінням чи загальними зборами колгоспників поважними, адміністрація колгоспу повинна внести відповідні записи до трудової книжки. За нормами цієї постанови всі записи в трудовій книжці колгоспника, у всіх розділах за час роботи в колгоспі завіряються підписом і печаткою голови колгоспу. Особливості праці членів колгоспу визначаються їх статутами і чинним законодавством. При вирішенні питання зарахування до стажу певного року, в якому не вироблено мінімуму трудоднів з поважних причин, необхідно виходити з відповідних норм статуту даного колгоспу, правил внутрішнього розпорядку, угоди із спеціальних питань і охорони праці, укладеної профспілковим комітетом з правлінням колгоспу, положень про оплату праці в колгоспі та інших внутрішньоколгоспних нормативних актів; період отримання допомоги по безробіттю з 27.12.2002 по 21.12.2003, в зв`язку з відсутністю номеру наказу та даних у відомостях ОК-5. Відповідач 1 зазначив, що враховуючи викладене, за наданими документами загальний страховий стаж позивача для визначення права на призначення пенсії за віком складає 23 роки 11 місяців 20 днів. У зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, підтвердженого в установленому законодавством порядку відповідачем 1 було повторно прийнято рішення №42 від 01.03.2023 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком. Відповідач 1 просив у задоволенні адміністративного позову позивача відмовити у повному обсязі.

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач 2) надав відзив на позовну заяву в якому зазначив наступне, що приписами ч.1 ст.44 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.2003 (далі - Закон № 1058) визначено, що призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи. Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України №1058, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (зі змінами), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/ 11846 (далі - Порядок № 22-1). Відповідно до п.1.1 Порядку №22-1 заява про призначення пенсії подається заявником до територіального органу ПФУ. Заява про призначення, перерахунок пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал або засобами Порталу Дія електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал або засоби Порталу Дія) або засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія) з використанням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436. На виконання Стратегії модернізації та розвитку ПФУ на період до 2020 року, схваленої розпорядженням Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 року №672-р, в частині впровадження заходів обслуговування громадян незалежно від місця їх реєстрації та системи централізованого призначення (перерахунку), виплати пенсій на основі електронних пенсійних справ ПФУ проведено оновлення ІКІС ПФУ підсистеми «Звернення» та «Призначення та виплата пенсії» (ППВП). В релізі версії від 22.12.2020 №1-6-60-1 розробником впроваджено механізм розподілу та опрацювання звернень з призначення та перерахунку пенсій за принципом єдиної черги завдань та єдиної черги спеціалістів з призначення пенсій. Згідно з пунктом 4.2. Порядку № 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу. Відповідач 2 зауважив, що таким чином, із заявою про призначення пенсії особа звертається до сервісного центру ПФУ за місцем реєстрації/проживання або через вебпортал електронних послуг ПФУ. Сервісний центр приймає документи (як подані особисто, так і ті, що надійшли через вебпортал), реєструє їх, а програма автоматично визначає структурний підрозділ пенсійної служби, який здійснює розгляд заяви та приймає рішення про призначення/відмову в призначенні пенсії з урахуванням принципу екстериторіальності та єдиної черги спеціалістів. Згідно з пунктом 4.10. Порядку № 22-1 після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи, за місцезнаходженням установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений до позбавлення (обмеження) волі, для здійснення виплати пенсії. Аналогічний порядок передбачений і у разі прийняття рішення про відмову в призначенні пенсії. Тобто, відмовна електронна пенсійна справа передається до органу Фонду за місцем реєстрації/проживання особи. Відповідач 2 зазначив, що 16 травня 2023 року позивачем до відповідача 1 було направлено лист щодо повторного розгляду його заяви про призначення пенсії за віком з урахуванням висновків Полтавського окружного адміністративного суду, викладених у рішенні суду від 17.08.2022 по справі №440/5927/22. На виконання абз. 3 ст.7 ЗУ «Про звернення громадян» від 02.10.1996 №393/96, 01.06.2023 відповідач-1 направив звернення позивача за належністю, оскільки відмовна електронна справа позивача обліковується в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області. 29 червня 2023 року відповідачем 2 було надано відповідь №11971-10994/Л-02/8-0500/23, згідно з якою позивачу повідомлено про виконання відповідачем 1 рішення суду у справі № 440/5927/22 та роз`яснено підстави відмови в зарахуванні спірних періодів роботи до страхового стажу позивача. Відповідач 2 закцентував свою увагу на тому, що відповідно до п.19 ч.1 ст.4 КАСУ індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк. Таким чином, рішення про відмову в призначенні, перерахунку пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший є індивідуальним актом суб`єкта владних повноважень, який може бути оскаржений особою, визначеною в цьому рішенні, в судовому порядку. Відповідач 2 зазначив, що з наведеного вбачається, що ним не були вчинені дії по відмові в призначенні пенсії позивачу, а відповідь, надана ним на звернення позивача, не є рішеннями про відмову (індивідуальним актом суб`єкта владних повноважень), а лише носить роз`яснювальний характер та оскільки Головним управлінням не було розглянуто заяву позивача про призначення пенсії та не приймалось відповідне рішення (акт) владно-розпорядчого характеру, позовні вимоги щодо зобов`язання його вчинити певні дії у відношенні позивача, не обґрунтовані, заявлені на майбутнє та задоволенню не підлягають. Відповідач 2 просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі.

Позивач надав відповіді на відзиви відповідача 1 та відповідача 2, в яких наголосив на своїх позовних вимогах та повністю їх підтримав.

Ухвалою суду від 08.08.2023 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Про відкриття провадження у справі, учасники справи були повідомлені належним чином, відповідно до наявності у відповідача 1 та відповідача 2 кабінету електронного суду, про що свідчить відповідна відмітка де в графі «доставлено» зазначена дата 08.08.2023.

Позивач був належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі відповідно до наявної в матеріалах справи картки обліку вихідних документів Донецького окружного адміністративного суду від 16.08.2023 №200/4166/23, відповідно до якої копію ухвали про відкриття провадження у справі було направлено на електронну скриньку позивача зазначену ним у його позовній заяві - .

Розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Як вже було встановлено Полтавським окружним адміністративним судом при винесенні рішення по справі №440/5927/22 від 17 серпня 2022 року, ОСОБА_1 є громадянином України ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_3 .

ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою за призначенням/перерахунком пенсії від 15.06.2022 щодо призначення пенсії за віком.

До заяви додано: свідоцтво про народження від 19.06.1962 № НОМЕР_4 , диплом від 13.06.1984 НОМЕР_5 , додаток до диплому, трудову книжку від 22.05.1991 НОМЕР_6 , виписки та витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, архівний витяг, виданий Великоновосілківським районним трудовим архівом від 30.07.2018 № 07-03/689, архівну довідку Державного архіву Донецької області від 11.10.2001 №01/1-10/Л-460п, архівну довідку Архівного відділу Великоновосілківської районної державної адміністрації від 24.10.2001 № 106/14.

Рішенням ГУ ПФУ в Полтавській області про відмову у призначенні пенсії №42 від 22.06.2022 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, підтвердженого в установленому законодавством порядку.

У рішенні зазначено, що аналіз наданих документів показує, що страховий стаж ОСОБА_1 становить 23 роки 11 місяців 20 днів. До страхового стажу не враховано період роботи в колгоспі з 02.01.1991 по 06.02.1995 (відсутні дані про фактично відпрацьовані вихододні, записи в трудовій книжці не завірені належним чином) та період отримання допомоги по безробіттю з 27.12.2002 по 21.12.2003 (відсутній номер наказу).

Позивач, вважаючи протиправними дії ГУ ПФУ в Полтавській області щодо не зарахування стажу роботи під час вирішення питання про призначення пенсії, звернувся до суду з позовом.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 17.08.2022 по справі №440/5927/22 було вирішено - позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 42 від 22.06.2022 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 15.06.2022, з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 992,40 грн.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2023 по справі №440/5927/22 постановлено - апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області - залишити без задоволення. Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.08.2022 по справі № 440/5927/22 залишити без змін.

Отже рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.08.2022 по справі №440/5927/22 набрало законної сили 20.02.2023 відповідно до постанови Другого апеляційного адміністративного суду.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області було прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії позивачу від 01.03.2023 №42, відповідно до якого - на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.08.2022 по справі №440/5927/22 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянуто заяву від 15.06.2022 гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням висновків, сформованих судом у даному рішенні. Пенсійне забезпечення громадян реалізується відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон 1058). Статтею 26 Закону 1058 визначено умови призначення пенсії за віком, а саме передбачено, що особи мають право на призначення пенси за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема; з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років. У разі відсутності, починаючи з 01 січня 2018 року страхового стажу передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - від 22 до 32 років. У разі відсутності, починаючи з 01 січня 2019 року страхового стажу передбаченого частинами першою і другою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 65 років мають особи за наявності страхового стажу : з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - віл 15 до 24 років. Відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 26 Закону 1058 наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою-третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії. Відповідно до ст. 24 Закону 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Згідно пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 р. «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» основним документом, що підтверджує стаж роботи до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, є трудова книжка. Згідно пункту 3 вищезазначеної постанови за відсутності трудової книжки, а також у випадках коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Статтею 56 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі членства в колгоспах, незалежно від характеру, тривалості роботи і перерв. При цьому, при обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму, час роботи враховується за фактичною тривалістю. Основним документом про трудову діяльність членів колгоспу є трудова книжка колгоспника, у разі її відсутності або в разі відсутності відповідних записів в ній, трудовий стаж колгоспника підтверджується довідкою господарства, в якому набуто стаж або довідкою правонаступника. Гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся 15.06.2022 до управління із заявою про призначення пенсії за віком, надавши наступні документи: трудову книжку; довідки про період роботи; паспорт, код. За результатом розгляду заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області прийнято Рішення від 22.06.2022 про відмову в призначенні пенсії гр. ОСОБА_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 29 років. На виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.08.2022 по справі №440/5927/22 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянуто заяву від 15.06.2022 року гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про призначення пенсії за віком та надані ним документи, з урахуванням висновку суду. Згідно висновків суду позовні вимоги щодо зобов`язання ГУ ПФУ в Полтавській області зарахувати період роботи у колгоспі «Промінь» з 02.01.1991 р. по 06.02.1995 р. та період перебування на обліку у Великоновосілківському районному центрі зайнятості з питань безробіття з 27.12.2002 р. по 21.12.2003р. задоволенню не підлягають, як передчасні, оскільки питання про зарахування стажу роботи підлягає вирішенню пенсійним органом під час повторного розгляду заяви. Аналізом наданих документів встановлено, що до загального страхового стажу не зараховано періоди роботи в колгоспі згідно трудової книжки № НОМЕР_2 , що видана 22.05.1991 р., з 02.01.1991 по 06.02.1995 рр., оскільки відомості про встановлений мінімум та кількість відпрацьованих вихододнів не завірені підписами та печатками, як передбачено Основними положеннями про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників, шо затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 р. №310 «Про трудові книжки колгоспників» (з 01.01.1999 стаж зараховано згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу). Відповідно до зазначеної постанови, зокрема заносяться відомості про трудову участь колгоспника в громадському господарстві: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі, його виконання. Тобто, якщо колгоспник не виробив обов`язковий мінімум трудової участі в громадському господарстві з причин, визначених правлінням чи загальними зборами колгоспників поважними, адміністрація колгоспу повинна внести відповідні записи до трудової книжки. За нормами цієї постанови всі записи в трудовій книжці колгоспника, у всіх розділах, за час роботи в колгоспі завіряються підписом та печаткою голови колгоспу. Особливості праці членів колгоспу визначаються їх статутами і чинним законодавством. При вирішенні питання зарахування до стажу певного року, в якому не вироблено мінімуму трудоднів з поважних причин, необхідно виходити з відповідних норм статуту даного колгоспу, правил внутрішнього розпорядку, угоди із спеціальних питань і охорони пращ, укладеної профспілковим комітетом з правлінням колгоспу, положень про оплату праці в колгоспі та інших внутрішньоколгоспних нормативних актів. Період отримання допомоги по безробіттю з 27.12.2002 року по 21.12.2003 року (відсутній номер наказу та дані у відомостях ОК-5). Страховий стаж гр. ОСОБА_1 становить 23 років 11 місяців 20 днів, якого недостатньо для призначення пенсії за віком. Управлінням прийнято рішення: повторно відмовити гр. ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, підтвердженого в установленому законодавством порядку. Зобов`язань щодо призначення пенсії гр. ОСОБА_1 рішення суду не містить.

Матеріали справи також містять відповідь Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 29.06.2023 №11971-10994/Л-02/8-0500/23, в якій зазначено наступне - ваше звернення від 16.05.2023, яке надійшло з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області 01.06.2023 за №10994/Л-0500-23, розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області відповідно до Закону України від 02.10.1996 № 393/96 «Про звернення громадян». За результатами розгляду повідомляємо наступне. На виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.08.2022 по справі №440/5927/22 (далі - Рішення суду) Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянуто Вашу заяву від 15.06.2022 за №1286 про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058) з урахуванням висновків, сформованих судом у даному рішенні, і рішенням від 01.03.2023 за №42 в призначенні пенсії відмовлено через відсутність необхідного страхового стажу. Як зазначено в рішенні про відмову, згідно з висновками суду позовні вимоги щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати періоди роботи в колгоспі «Промінь» з 02.01.1991 по 06.02.1995 та перебування на обліку в Великоновоселківському районному центрі зайнятості з питань безробіття з 27.12.2002 по 21.12.2003 задоволенню не підлягають, оскільки питання про зарахування стажу роботи підлягає вирішенню пенсійним органом під час повторного розгляду заяви. Аналізом наданих документів встановлено, що до страхового стажу не зараховано період роботи в колгоспі згідно з трудовою книжкою № НОМЕР_2 , що видана 22.05.1991, з 02.01.1991 по 06.02.1995, оскільки відомості про встановлений мінімум та кількість відпрацьованих вихододнів не завірені підписами та печатками, як передбачено Основними положеннями про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників, які затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 № 310 «Про трудові книжки колгоспників» (з 01.01.1999 стаж зараховано за даними персоніфікованого обліку). Відповідно до зазначеної постанови, зокрема заносяться відомості про трудову участь колгоспника в громадському господарстві; прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі, його виконання. Тобто, якщо колгоспник не виробив обов`язковий мінімум трудової участі в громадському господарстві з поважних причин, визначених правлінням чи загальними зборами колгоспників, адміністрація колгоспу повинна внести відповідні записи до трудової книжки. За нормами цієї постанови всі записи в трудовій книжці колгоспника, у всіх розділах за час роботи в колгоспі завіряються підписом та печаткою голови колгоспу. Особливості праці членів колгоспу визначаються їх статутами і законодавством. При вирішенні питання зарахування до стажу певного року, в якому не вироблено мінімум трудоднів з поважних причин, необхідно виходити з відповідних норм статуту даного колгоспу, правил внутрішнього розпорядку, угоди із спеціальних питань і охорони праці, укладеної профспілковим комітетом з правлінням колгоспу, положень про оплату праці в колгоспі та інших внутрішньоколгоспних нормативних актів. У записі трудової книжки про період отримання допомоги по безробіттю з 27.12.2002 по 21.12.2003 відсутній номер наказу. В індивідуальних відомостях застрахованої особи (ОК-5) зазначений період не відображається. Ваш страховий стаж визначено у розмірі 23 років 11 місяців 20 днів, що не дає права на призначення пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону №1058. Зобов`язань щодо призначення Вам пенсії за віком Рішення суду не містить.

Отже спірним питанням в даній справі є не врахування певних періодів відповідачами до страхового стажу позивача та як наслідок не призначення позивачу пенсії передбаченої відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 15.06.2022.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд виходив з наступного.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вже було встановлено рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 17.08.2022, в якому було зазначено наступне.

Згідно із статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Статтею 8 Закону №1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

За змістом частини 1 статті 8 Закону №1058-IV, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом (п. 1).

Частиною 1 статті 26 Закону №1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

За приписами частини 4 статті 26 Закону №1058-IV, наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до частин 1, 4 статті 24 Закону №1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

До набрання чинності Законом №1058-IV діяв Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-ХІІ).

Статтею 56 Закону №1788-XII встановлено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру її тривалості роботи і тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю (частини 1, 2).

Згідно з пунктом а) частини 3 статті 56 Закону №1788-XII, до стажу роботи зараховується також: будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Згідно зі статтею 62 Закону №1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1 - 3 Порядку, підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 № 637 (далі - Порядок №637), визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставах інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється на підставі показань свідків.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Системний аналіз викладених вище правових норм свідчить про те, що право на призначення пенсії за віком з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року мають особи після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 29 років.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності Законом №1058-IV, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Отже, інші документи необхідні для підтвердження трудового стажу лише за відсутності трудової книжки або у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи.

Із рішення ГУ ПФУ в Полтавській області про відмову у призначенні пенсії №42 від 22.06.2022, слідує, що підставою для відмови позивачеві у призначенні пенсії послугувала відсутність необхідного страхового стажу. Так, пенсійним органом визначено страховий стаж ОСОБА_1 тривалістю 23 роки 11 місяців 20 днів. При цьому до страхового стажу не враховано період роботи в колгоспі з 02.02.1991 по 06.02.1995 з огляду на відсутність даних про фактично відпрацьовані вихододні та не завірення записів в трудовій книжці належним чином, а також період отримання допомоги по безробіттю з 27.12.2002 по 21.12.2003 у зв`язку з відсутністю номеру наказу.

Надаючи правову оцінку рішенню ГУ ПФУ в Полтавській області про відмову у призначенні пенсії № 42 від 22.06.2022, суд виходить з такого.

Відповідно до записів трудової книжки № НОМЕР_7 від 22.05.1991, поданої ОСОБА_1 разом із заявою про призначення пенсії, ОСОБА_1 був прийнятий в члени колгоспу «Промінь» 02.01.1991 (рішення правління колгоспу, протокол № 1 від 18.01.1991), а 06.02.1995 вийшов із членів КСП «Промінь» (рішення правління колгоспу, протокол № 2 від 10.02.1995). Виправлення, наявні у записах, завірені уповноваженою особою. Сторінка 18 трудової книжки містить записи про виконані позивачем річні мінімуми трудової участі у громадському господарстві та причини його невиконання.

Суд зазначає, що статтею 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», яка діяла на час членства позивача у колгоспі « Промінь », було передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана, зокрема, на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру її тривалості роботи і тривалості перерв. При цьому при обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Таким чином, беручи до уваги, що трудова книжка позивача містить записи про його членство в колгоспі (02.01.1991 - 06.02.1995), виконані річні мінімуми трудової участі у громадському господарстві та причини його невиконання, доводи пенсійного органу про неврахування стажу роботи позивача у колгоспі не ґрунтуються на нормах законодавства.

Посилання відповідача на те, що записи в трудовій книжці за період з 02.01.1991 - 06.02.1995 не завірені належним чином, є немотивованими, оскільки із їх змісту неможливо встановити, в чому полягають зауваження пенсійного органу.

Також, трудова книжка містить записи про отримання позивачем допомоги по безробіттю у Великоновосілківському районному центрі зайнятості у період з 27.12.2002 по 21.12.2003, із зазначенням відповідних наказів центру зайнятості та їхніх реквізитів (номеру, дати).

За таких обставин доводи відповідача про відсутність номеру наказу у записах трудової книжки за період з 27.12.2002 по 21.12.2003 є безпідставними.

При цьому суд акцентує увагу на тому, що період одержання допомоги по безробіттю підлягає зарахуванню до стажу роботи згідно з пунктом а) частини 3 статті 56 Закону №1788-XII.

Підсумовуючи викладене, суд констатує, що мотиви, покладені органом Пенсійного фонду в обґрунтування підстав для неврахування стажу позивача за період роботи в колгоспі з 02.02.1991 по 06.02.1995 та період отримання допомоги по безробіттю з 27.12.2002 по 21.12.2003, не ґрунтуються на вимогах законодавства та дійсних обставинах.

За наведених обставин, рішення ГУ ПФУ в Полтавській області №42 від 22.06.2022, яким відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії з огляду на відсутність необхідного страхового стажу, є необґрунтованим.

Обираючи належний та ефективний засіб захисту прав позивача, суд зауважує, що дії ГУ ПФУ в Полтавській області щодо не зарахування до страхового стажу позивача відповідних періодів роботи, набули форми рішення № 42 від 22.06.2022, яке створює правові наслідки для позивача, тому суд, з урахуванням частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 42 від 22.06.2022 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 15.06.2022, з урахуванням висновків суду.

Позовні вимоги щодо зобов`язання ГУ ПФУ в Полтавській області зарахувати ОСОБА_1 період роботи у колгоспі «Промінь» з 02.01.1991 по 06.02.1995 та період перебування на обліку у Великоновосілківському районному центрі зайнятості з питань безробіття з 27.12.2002 по 21.12.2003, задоволенню не підлягають, як передчасні, оскільки питання про зарахування стажу роботи підлягає вирішенню пенсійним органом під час повторного розгляду заяви про призначення пенсії з урахуванням висновків суду.

Отже, після повторного розгляду заяви позивача про призначення пенсії з дати звернення до органів ПФУ з заявою про призначення пенсії, з урахуванням висновків суду по справі №440/5927/22, враховуючи, що як і рішенням Полтавського окружного адміністративного суду та постановою Другого апеляційного адміністративного суду, Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області не було зобов`язано зарахувати позивачу період його роботи у колгоспі «Промінь» з 02.01.1991 по 06.02.1995 року та період перебування його на обліку у Великоновосілківському районному центрі зайнятості з питань безробіття з 27.12.2002 по 21.12.2003 року та було визнано їх передчасними вимогами. Відповідачем 1 було повністю проігноровано висновки зазначені у рішенні Полтавського окружного адміністративного суду від 17.08.2022 та постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2023, про що він зазначає та посилається у спірному рішенні про відмову в призначенні пенсії від 01.03.2023 №42 та відзиві на адміністративний позов по справі №200/4166/23.

Враховуючи висновки Полтавського окружного адміністративного суду зазначені ним у своєму рішенні від 17.08.2022 - трудова книжка позивача містить записи про його членство в колгоспі (02.01.1991 - 06.02.1995), виконані річні мінімуми трудової участі у громадському господарстві та причини його невиконання, доводи пенсійного органу про неврахування стажу роботи позивача у колгоспі не ґрунтуються на нормах законодавства. Посилання відповідача на те, що записи в трудовій книжці за період з 02.01.1991 - 06.02.1995 не завірені належним чином, є немотивованими, оскільки із їх змісту неможливо встановити, в чому полягають зауваження пенсійного органу. Також, трудова книжка містить записи про отримання позивачем допомоги по безробіттю у Великоновосілківському районному центрі зайнятості у період з 27.12.2002 по 21.12.2003, із зазначенням відповідних наказів центру зайнятості та їхніх реквізитів (номеру, дати). За таких обставин доводи відповідача про відсутність номеру наказу у записах трудової книжки за період з 27.12.2002 по 21.12.2003 є безпідставними. При цьому суд акцентує увагу на тому, що період одержання допомоги по безробіттю підлягає зарахуванню до стажу роботи згідно з пунктом а) частини 3 статті 56 Закону №1788-XII. Підсумовуючи викладене, суд констатує, що мотиви, покладені органом Пенсійного фонду в обґрунтування підстав для неврахування стажу позивача за період роботи в колгоспі з 02.02.1991 по 06.02.1995 та період отримання допомоги по безробіттю з 27.12.2002 по 21.12.2003, не ґрунтуються на вимогах законодавства та дійсних обставинах.

Враховуючи висновки Другого апеляційного адміністративного суду зазначені колегією суддів у постанові від 20.02.2023 - за наведених обставин колегія суддів доходить висновку, що відповідач, відмовляючи у зарахуванні вказаних періодів до трудового стажу позивача, застосував формальний підхід, що не відповідає принципу верховенства права, оскільки надана ОСОБА_1 трудова книжка серії НОМЕР_6 є належним доказом перебування позивача у період з 02.01.1991 по 06.02.1995 членом колгоспу «Промінь» та з 27.12.2002 по 21.12.2003 перебування на обліку у Великоновосілківському районному центрі зайнятості. З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 42 від 22.06.2022 у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком є протиправною.

Враховуючи, що відповідачем 1 було повністю проігноровано висновки викладені у рішенні Полтавського окружного адміністративного суду від 17.08.2022 та постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2023 та по суті було продубльовано первинне рішення про відмову у призначенні пенсії від 22.06.2022 №42, суд дійшов висновку визнати дії відповідача 1 протиправними, які полягали у не зарахуванні до страхового стажу позивача період роботи у колгоспі «Промінь» з 02.01.1991 по 06.02.1995 року та період перебування на обліку у Великоновосілківському районному центрі зайнятості з питання безробіття з 27.12.2002 по 21.12.2003 року та як наслідок скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії від 01.03.2023 №42.

Відповідно до приписів ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Судом було встановлено, що позивач звернувся із заявою про призначення пенсії до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 15.06.2022 та за принципом екстериторіальності заяву про призначення пенсії було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Позивач 01 червня 1962 року народження, що підтверджується наявними документами та не заперечується сторонами по справі, отже на момент звернення позивачу було 60 років, звернувся він у 2022 році, тобто для призначення пенсії позивачу йому необхідно мати 29 років страхового стажу, що також не заперечується сторонами по справі.

Відповідно до наявної в матеріалах справи довідки форми ОК-5, рішень про відмову в призначенні пенсії прийнятих Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області від 22.06.2022 та 01.03.2023, відзиву відповідача 1, з яких вбачається, що на момент звернення позивача за призначенням пенсії у нього підтвердженого страхового стажу було 23 роки 11 місяців 20 днів, що не заперечується сторонами по справі.

Враховуючи вищезазначені висновки, встановлені судами від 17.08.2022 та 20.02.2023, стосовно не зарахованих позивачу: періоду з 02.01.1991 по 06.02.1995 членом колгоспу «Промінь» та з 27.12.2002 по 21.12.2003 перебування на обліку у Великоновосілківському районному центрі зайнятості, судом встановлено, що позивачу до його страхового стажу відповідачем 1 не було зараховано додатково 5 років 0 місяців 28 днів, що загалом разом з зарахованими відповідачем 1 до страхового стажу 23 роки 11 місяців 20 днів становить - 29 років 0 місяців 18 днів.

Враховуючи вищезазначене, а також приписи ст.26 ЗУ №1058, суд вважає, що позивач має в наявності всі вимоги: 60 років та наявність повних 29 років страхового стажу (з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022) для призначення йому пенсії за віком з моменту звернення до органів ПФУ з відповідною заявою про призначення пенсії, тобто з 15 червня 2022 року.

Надаючи правову оцінку обраного позивачем способу захисту свого порушеного шляхом зобов`язання відповідача призначити пенсію та зарахувати спірні періоди, суд зазначає наступне.

Верховний Суд у постанові від 23 грудня 2021 року у справі № 480/4737/19 та від 8 лютого 2022 року у справі № 160/6762/21 дійшов висновку, згідно якого ефективний спосіб захисту прав та інтересів особи в адміністративному суді має відповідати таким вимогам: забезпечувати максимально дієве поновлення порушених прав за існуючого законодавчого регулювання; бути адекватним фактичним обставинам справи; не суперечити суті позовних вимог, визначених особою, що звернулася до суду; узгоджуватися повною мірою з обов`язком суб`єкта владних повноважень діяти виключно у межах, порядку та способу, передбаченого законом.

В постанові від 22.09.2022 року у справі № 380/12913/21 Верховний Суд сформулював визначення «ефективного правосуддя» та зазначив, що комплексний аналіз приписів КАС України дає суду підстави для висновку, що ефективність судового захисту прав та інтересів особи в адміністративному судочинстві включає ефективність розгляду та вирішення справи, ефективність способу захисту, ефективність судового рішення та ефективність його виконання. Всі ці складові можна охопити єдиним терміном «ефективне правосуддя», що виступає еталоном для оцінки судової гілки влади та є запорукою довіри до неї з боку громадян, а також інших суб`єктів. Отже, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Зазначені висновки також відповідають позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 18 жовтня 2018 року у справах №822/584/18, №806/1316/18, від 23 листопада 2018 року у справі №826/8844/16 та від 20 грудня 2018 року у справі №524/3878/16-а.

Водночас у постанові від 11 лютого 2020 року у справі № 0940/2394/18 Верховний Суд сформулював висновок, згідно якого у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єкт звернення дотримав усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.

Надаючи правову оцінку обраного позивачем способу захисту, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. The United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02). Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Відповідно до ч.2 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, якою передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи те, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом та сприяти реальному відновленню порушеного права, а також те, що підчас розгляду адміністративного спору судом встановлено дотримання позивачем необхідних умов для призначення пенсії за віком, беручи до уваги приписи ст. 9 КАС України, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову шляхом визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо не зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи у колгоспі «Промінь» з 02.01.1991 по 06.02.1995 року та період перебування на обліку у Великоновосілківському районному центрі зайнятості з питань безробіття з 27.12.2002 по 21.12.2003 року, скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про відмову у призначенні пенсії від 01.03.2023 №42 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити позивачу пенсію за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 15.06.2022 із зарахуванням до страхового стажу позивача період роботи у колгоспі «Промінь» з 02.01.1991 по 06.02.1995 року, та період перебування на обліку у Великоновосілківському районному центрі зайнятості з питань безробіття з 27.12.2002 по 21.12.2003 року.

Стосовно позовних вимог позивача щодо визнання дій Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не зарахування до його страхового стажу період роботи у колгоспі «Промінь» з 02.01.1991 по 06.02.1995 року та періоду перебування на обліку у Великоновосілківському районному центрі зайнятості з питання безробіття з 27.12.2002 по 21.12.2003 року протиправними, скасування рішення відповідача 2 від 29.06.2023 та як наслідок зобов`язання відповідача 2 зарахувати до страхового стажу позивача період роботи у колгоспі «Промінь» з 02.01.1991 по 06.02.1995 року та періоду перебування на обліку у Великоновосілківському районному центрі зайнятості з питання безробіття з 27.12.2002 по 21.12.2003 року та повторно розглянути заяву про призначення пенсії відповідно до ст.26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд зазначає наступне.

Порядок приймання оформлення та розгляду документів, поданих для призначення (перерахунку пенсії) встановлений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим Постановою Правління ПФУ 25.11.2005р. №22-1, зареєстрованою в Мінюсті України 27 грудня 2005 р. за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1).

Згідно з пояснювальною запискою Фонду до проекту Постанови № 25-1 Указом Президента України від 04.09.2019 року №647/2019 «Про деякі заходи із забезпечення надання якісних публічних послуг» для забезпечення належної реалізації прав осіб y сфері надання адміністративних послуг передбачено забезпечення Кабінетом Міністрів України, зокрема, спрощення процедури надання та отримання послуг. Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2019 року № 681 «Про оптимізацію надання адміністративних послуг у сфері пенсійного забезпечення» визначено перелік державних реєстрів, відомості з яких враховуються органами Пенсійного фонду при зверненні осіб за призначенням, перерахунком, поновленням, припиненням, продовженням виплати пенсій, надбавок, допомог, доплат та компенсацій або переведенням з одного виду пенсії на інший.

У зв`язку з цим постала необхідність у приведенні актів Пенсійного фонду України у відповідність до вимог чинного законодавства Єдиний підхід до застосування пенсійного законодавства, централізована прозора система контролю за процесами призначення та перерахунків пенсій, мінімізація корупційних ризиків, зумовлених особистими контактами з громадянами, попередження можливих випадків зволікань у прийнятті рішення, оптимізація навантаження на працівників, розширення способів звернень до територіальних органів Пенсійного фонду України стало результатом запровадження принципу екстериторіальності щодо призначення пенсії.

Таким чином, впровадження принципу екстериторіальності передбачає опрацювання заяв про призначення пенсій будь-яким з територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяву та де проживає заявник.

Відповідно до абз.13 п.4.2 Порядку №22-1, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Згідно з абз.1-3 п.4.3 Порядку №22-1 створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Пунктом 4.7 Порядку №22-1 передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Відповідно до абз.1 п.4.10 Порядку №22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

З аналізу наведених норм слідує, що рішення про призначення пенсії або про відмову у її призначенні приймається пенсійним органом, що призначає пенсію, який визначений за принципом екстериторіальності, а в подальшому, у разі прийняття таким органом рішення про призначення пенсії, це рішення разом з електронною пенсійною справою засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Зважаючи на те, що у даному випадку органом, що призначає пенсію, який визначений за принципом екстериторіальності за заявою позивача було саме Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, яке, відповідно, при розгляді документів ОСОБА_1 і здійснювало розрахунок його загального страхового стажу, та саме ним було не враховано спірні періоди до загального страхового стажу позивача, то саме на нього, як на належного відповідача, і слід покласти обов`язок щодо зарахування до трудового стажу ОСОБА_1 встановлених вище періодів до його загального страхового стажу.

Водночас, відповідач-2, за наведених обставин, не є належним у цій справі, тому у задоволенні позовних вимог до нього слід відмовити повністю, бо останній фактично заяву позивача про призначення пенсії за віком відповідно до ч. 26 Закону №1058-IV не розглядав та пенсію не призначав.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ч.8 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується квитанцією від 26.07.2023, позивач за подання адміністративного позову сплатив 1073,60 грн. судового збору.

Суд повертає позивачу судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області у розмірі 1073,60 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 9, 32, 139, 243 - 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_8 ) до відповідача 1: Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (адреса: 36014, Полтавська область, м. Полтава, вул. Соборності, 66, ), до відповідача 2: Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3, ) про визнання протиправними дії, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області () щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_8 ) періоду роботи у колгоспі «Промінь» з 02.01.1991 по 06.02.1995 року та період перебування на обліку у Великоновосілківському районному центрі зайнятості з питань безробіття з 27.12.2002 по 21.12.2003 року.

Скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області () про відмову у призначенні пенсії від 01.03.2023 №42.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області () зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_8 ) період роботи у колгоспі «Промінь» з 02.01.1991 по 06.02.1995 року та період перебування на обліку у Великоновосілківському районному центрі зайнятості з питань безробіття з 27.12.2002 по 21.12.2003 року, та як наслідок призначити йому пенсію за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 15.06.2022.

В решті позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 17 жовтня 2023 року.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.О. Голошивець