Справа № 520/20366/23
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2023-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залучення другого відповідача

13 жовтня 2023 року № 520/20366/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судці - Лариси Мар`єнко, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання питання щодо необхідності залучення до участі у справі другого відповідача у справі за позовом ОСОБА_1 до Господарського суду Харківської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивача - ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Господарського суду Харківської області, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 17.08.2023, просить суд:

- визнати протиправними дії Господарського суду Харківської області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 у період з 01 січня 2021 року по червень 2023 року суддівської винагороди, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді у розмірі 2102 грн;

- зобов`язати Господарський суд Харківської області провести нарахування та виплату судді Господарського суду Харківської області ОСОБА_1 недонарахованої та невиплаченої суддівської винагороди за період з 01 січня 2021 року по червень 2023 року на підставі частин 2, 3 статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-УІІІ, виходячи з базового розміру посадового окладу судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня 2021 року - 2270 грн, на 1 січня 2022 року - 2481 грн, на 1 січня 2023 року - 2684 грн, з врахуванням виплачених сум та утриманням передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті.

Ухвалою суду від 21.08.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін у судове засідання.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, доводи відзиву на позовну заяву, суд виходить з такого.

Особливості заміни неналежної сторони, а також залучення до участі у справі другого відповідача (співвідповідача) врегульовані статтею 48 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України).

Так, частиною 3 згаданої статті передбачено, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача (частина 4 статті 48 КАС України).

Відповідно до частини 5 статті 48 КАС України під час вирішення питання про залучення співвідповідача чи заміну належного відповідача суд враховує, зокрема, чи знав або чи міг знати позивач до подання позову у справі про підстав для залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Відтак, аналіз наведених приписів статті 48 КАС України свідчить про необхідність залучення до участі у справі другого відповідача (співвідповідача).

При цьому суд враховує, відповідно до частини 3 статті 148 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності місцевих судів здійснює Державна судова адміністрація України, а функції розпорядника коштів нижчого рівня територіальні управління ДСА України.

Статтею 149 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що суди фінансуються згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими відповідно до вимог цього Закону, у межах річної суми видатків, визначених Державним бюджетом України на поточний фінансовий рік, у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України.

Частиною 5 статті 22 Бюджетного кодексу України передбачено, що головний розпорядник бюджетних коштів, зокрема, отримує бюджетні призначення шляхом їх затвердження у законі про Державний бюджет України (рішенні про місцевий бюджет); затверджує кошториси розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня (плани використання бюджетних коштів одержувачів бюджетних коштів), якщо інше не передбачено законодавством.

Згідно з частиною 1 статті 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Розглядаючи спір у подібних правовідносинах щодо обчислення суддівської винагороди із урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді в розмірі 2102 гривень, Верховний Суд у справі №400/2031/21 (постанова від 10 листопада 2021 року) дійшов таких висновків:

"Виплата суддівської винагороди здійснюється в межах бюджетних призначень, головним розпорядником яких є ДСА України. Відповідач (ТУ ДСА України) як розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня здійснює свої повноваження в межах асигнувань, які ДСА України затвердила у його кошторисі (на 2021 рік). Тому для правильного вирішення цієї справи та обрання ефективного способу захисту порушених прав судам потрібно з`ясувати також участь ДСА України (через призму її компетенції щодо розпорядження бюджетними коштами, виділеними на фінансування судів) у застосуванні прожиткового мінімуму "для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді" при виплаті суддівської винагороди, передбачених абзацом 5 статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік", відтак визначити правовий статус цього державного органу в адміністративному спорі - третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору чи відповідач (другий відповідач)".

Отже, судом касаційної інстанції зазначено, що причиною невиплати позивачу суддівської винагороди в повному обсязі протягом спірного періоду може бути недостатність виділених відповідачу коштів (бюджетних асигнувань) на ці потреби. У такому випадку невиплату суддівської винагороди в повному обсязі можна пов`язувати із діяльністю Державної судової адміністрації України як головного розпорядника бюджетних коштів щодо фінансового забезпечення діяльності усіх судів (крім Верховного Суду; стаття 148 Закону України "Про судоустрій і статус суддів") відповідно як суб`єкта владних повноважень, рішеннями/діями якого порушено право особи (судді).

Також Верховний Суд вказав на те, що в іншому випадку, коли Державна судова адміністрація України виділила територіальному органу судової адміністрації достатньо коштів для виплати суддівської винагороди (зокрема й позивачу) з урахуванням вимог статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (затвердивши відповідний кошторис), але відповідач натомість розпорядився цими коштами з урахуванням зменшеного розміру прожиткового мінімуму, тому є підстави стверджувати, що невиплата позивачу суддівської винагороди в повному обсязі, як наслідок виникнення заборгованості з її виплати (перед позивачем), є результатом дій/рішень лише територіального органу судової адміністрації, а тому спосіб захисту повинен співвідноситися/пов`язуватися з цими діями та їх наслідками.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про необхідність залучення до участі у справі другого відповідача в особі Державної судової адміністрації України.

Керуючись ст.48, 194, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Залучити в якості другого відповідача Державну судову адміністрацію України (вул.Липська, буд.18/5, м.Київ, 01601, ) до участі у справі №520/20366/23 за позовом ОСОБА_1 до Господарського суду Харківської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Встановити Державній судовій адміністрації України 15-денний строк з дня отримання копії даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Витребувати у Державної судової адміністрації України інформацію про те чи виділялися Державною судовою адміністрацією України достатньо коштів для обчислення та виплати суддівської винагороди ОСОБА_1 у період із 01 січня 2021 року по червень 2023 року із урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 2021 рік у розмірі 2270 гривень, станом на 2022 рік у розмірі 2481 гривень, станом на 2023 рік у розмірі 2684 гривень.

Розгляд справи розпочати спочатку.

Ухвала набирає законної сили моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Лариса МАР`ЄНКО