Справа № 755/15490/23
Суддя: Галаган В. І.
Дата ухвалення: 2023-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" жовтня 2023 р.

м. Київ

справа № 755/15490/23

провадження № 2а/755/275/23

суддя Дніпровського районного суду м. Києва Галаган В.І., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у місті Києві та Київській області (далі - ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області) про визнання протиправним та скасування рішення від 04.10.2023 року про примусове повернення до країни походження ОСОБА_1 , мотивуючи свої вимоги тим, що 04.10.2023року відповідачем прийнято рішення про примусове повернення до країни походження. Рішення відповідачем було прийнято на підставі положень ст.ст. 4, 9, 15 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». Разом з тим, позивач вважає рішення ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області від 04.10.2023року незаконним, оскільки позивач вчасно та неодноразово зверталась до відповідача із заявою подовження строку дії тимчасової посвідки на проживання на території України, тому підстави прийняття оскаржуваного рішення є надуманими та не ґрунтуються на вимогах закону.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10.10.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 .

Відповідач Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби України у місті Києві та Київській області скористався процесуальним правом подачі письмового відзиву на позовну заяву, відповідно до якого відповідач проти позову заперечує в повному обсязі, вказуючи на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення про примусове повернення позивача ОСОБА_1 до країни походження.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що громадянка російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 30.10.2019 року отримала посвідку на тимчасове проживання на території України № НОМЕР_1 , строком до 30.10.2019 року, посвідку № НОМЕР_2 строком дії до 11.10.2020 року, посвідку № НОМЕР_3 строком дії до 15.10.2021 року, посвідку № НОМЕР_4 строком дії до 01.10.2022 року. (а.с. 14, 15, 16, 17)

21.09.2022 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб, що підтверджено свідоцтвом про шлюб, виданим Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 21.09.2022 року, актовий запис № 2253. (а.с. 18)

01.09.2022 року ОСОБА_1 укладено Контракт добровольця територіальної оборони із командиром ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , строком дії 3 (три) роки. (а.с. 21-23, 24)

04.10.2023 року головним спеціалістом Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 203 КУпАП. (а.с. 25-27)

04.10.2023 року заступником начальника Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області Петровим Д.П. прийнято постанову про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 203 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.

04.10.2023 року рішенням Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області вирішено примусово повернути до країни походження або третьої країни громадянку російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зобов`язано її покинути територію України у термін до 14.10.2023 року, мотивуючи рішення тим, що 04.10.2023 року ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області виявлено громадянку російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка знаходиться на території України з порушенням Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 року № 322.

В ході опитування ОСОБА_1 пояснила, що прибула в Україну 26.05.2021 року через ПП «Бориспіль» з метою навчання та викладання іноземної мови у Школі Біблії (Релігійна громада Церква євангельських християн «Світло для України»). 21.09.2022 року на території України зареєструвала шлюб із громадянином України ОСОБА_2 . У 2023 році закінчила Київську богословську семінарію і здобула ступінь бакалавра, документована посвідкою на тимчасове проживання строком дії з 04.10.2021 року до 01.10.2022 року. (а.с.27)

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», який визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу положень ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» №3773-УІ, іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

За змістом п. 9 зазначеної норми Закону іноземці та особи без громадянства, які тимчасово перебувають на території України, - іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території Україні протягом дії візи або на період, установлений законодавством чи міжнародним договором України, або якщо строк їх перебування на території України продовжено в установленому порядку.

Підпунктом 10 ч. 1 ст. 1 Закону визначено, що іноземці та особи без громадянства, які тимчасово проживають в Україні, - іноземці та особи без громадянства, які отримали посвідку на тимчасове проживання, якщо інше не встановлено законом.

Підставою для видачі посвідки на тимчасове проживання у випадку, передбаченому ч. 4 ст. 4 Закону, є заява іноземця або особи без громадянства, дійсний поліс медичного страхування, дозвіл на застосування праці іноземців та осіб без громадянства та зобов`язання роботодавця повідомити центральні органи виконавчої влади, що забезпечують реалізацію державної політики у сфері міграції, зайнятості населення та трудової міграції про дострокове розірвання чи припинення трудового договору з таким іноземцем або особою без громадянства (ч. 4 ст. 5 Закону).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», в`їзд в Україну іноземцю або особі без громадянства не дозволяється: в інтересах забезпечення національної безпеки України або охорони громадського порядку, або боротьби з організованою злочинністю; якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, які проживають в Україні; якщо при клопотанні про в`їзд в Україну така особа подала про себе завідомо неправдиві відомості або підроблені документи; якщо паспортний документ такої особи, віза підроблені, зіпсовані чи не відповідають установленому зразку або належать іншій особі; якщо така особа порушила у пункті пропуску через державний кордон України правила перетинання державного кордону України, митні правила, санітарні норми чи правила або не виконала законних вимог посадових та службових осіб органів охорони державного кордону, митних та інших органів, що здійснюють контроль на державному кордоні; якщо під час попереднього перебування на території України іноземець або особа без громадянства не виконали рішення суду або органів державної влади, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або мають інші не виконані майнові зобов`язання перед державою, фізичними або юридичними особами, включаючи пов`язані з попереднім видворенням, у тому числі після закінчення терміну заборони подальшого в`їзду в Україну; якщо така особа з порушенням встановленого законодавством України порядку здійснила в`їзд на тимчасово окуповану територію України або до району проведення антитерористичної операції чи виїзд з них або вчинила спробу потрапити на ці території поза контрольними пунктами в`їзду-виїзду.

Строк перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, паспортні документи або документи, що підтверджують особу без громадянства, яких зареєстровано посадовою особою Державної прикордонної служби України, продовжується територіальними органами або підрозділами Державної міграційної служби України відповідно до Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 року № 150.

Оформлення іноземцям та особам без громадянства посвідок на тимчасове або постійне проживання здійснюється територіальними органами або підрозділами Державної міграційної служби України згідно з Порядком оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 28 березня 2012 року № 25 Д.

Так, згідно ст. 17 Закону іноземцю або особі без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, може бути продовжено строк перебування (за наявності законних підстав).

Згідно ч. 2 ст. 17 Закону «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15.02.2012 № 150 (із змінами та доповненнями), заяви про продовження строку перебування на території України подаються іноземцями та особами без громадянства і приймаючою стороною не раніше ніж за десять та не пізніше ніж за три робочі дні до закінчення такого строку до територіальних органів або підрозділів ДМС за місцем проживання. Зразок заяви та порядок її розгляду затверджуються МВС.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про основи національного спротиву» доброволець Сил територіальної оборони Збройних Сил України - це громадянин України або іноземець чи особа без громадянства, який перебуває в Україні на законних підставах впродовж останніх п`яти років та на добровільній основі зарахований до проходження служби у складі добровольчого формування Сил територіальної оборони Збройних Сил України.

В той же час, за приписами ч. 19 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які в установленому порядку уклали контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту, Національній гвардії України, вважаються такими, які на законних підставах тимчасово проживають на території України на період дії контракту про проходження військової служби у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту, Національній гвардії України. Тимчасове проживання на території України таких іноземців та осіб без громадянства підтверджується військовим квитком рядового, сержантського і старшинського складу.

Тобто з урахуванням наведених положень закону, з огляду на те, що контракт добровольця територіальної оборони від 01 вересня 2022 року був підписаний позивачем ОСОБА_1 під час дії її посвідки на тимчасове проживання на території України (строком дії до 01 жовтня 2022 року), - остання була зарахована до складу добровольчого формування Сил територіальної оборони Збройних Сил України, під час її законного перебування на території України, та враховуючи те, що відповідно до приписів Закону України «Про основи національного спротиву» Сил територіальної оборони відносяться до Збройних Сил України, вбачається, що у відповідності до ч. 19 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» ОСОБА_1 , як іноземець або особа без громадянства, вважається такою, яка на законних підставах тимчасово проживає на території України на період дії контракту про проходження військової служби.

Крім того, відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення не ураховано право та строк позивача ОСОБА_1 на оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності від 04.10.2023 року, що свідчить також про передчасність прийняття оскаржуваного рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 90 КАС України, суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 1, 4, 9, 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 2, 5, 6-11, 13-15, 72-79, 90, 241-246, 268-271, 288 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення від 04.10.2023 року про примусове повернення до країни походження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі його оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення суду складено 16 жовтня 2023 року.

Суддя: В.І. Галаган