Справа № 160/18827/23
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2023-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Врони О. В.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 01.05.2019 перерахувати пенсію за віком ОСОБА_1 , зарахувавши до страхового стажу для обчислення пенсії за віком у подвійному розмірі згідно ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоду роботи з 01.01.2004 по 26.04.2017 згідно довідки від 26.04.2017 та виплатити її з урахуванням раніше виплачених сум;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 01.05.2019 перерахувати пенсію за віком ОСОБА_1 , зарахувавши до страхового стажу для обчислення пенсії за віком у подвійному розмірі згідно ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоду роботи з 01.01.2004 по 07.02.2023 згідно довідки № 310 від 07.02.2023, та виплатити її з урахуванням раніше виплачених сум.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що їй була призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", натомість період її роботи в КЗ «Криворізький протитуберкульозний диспансер №2» ДОР з 01.01.2004 по 26.04.2017 згідно довідки від 26.04.2017 і з 01.01.2004 по 07.02.2023 згідно довідки №310 від 07.02.2023 протиправно не зараховано Пенсійним фондом у подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1, 2 ст. 257, ч.1 ст.260 Кодексу адміністративного судочинства України зазначена справа є справою незначної складності та розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження.
Згідно з ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області через систему «Електронний суд»15.09.2023 надало до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову, зазначаючи наступне.
Відповідно до приписів законодавства, обчислення стажу при розрахунку розміру пенсії здійснюється наступним чином: за період до 01.01.2004 - на підставі записів трудової книжки (ст. 56, 60, 62 Закону України Про пенсійне забезпечення); починаючи з 01.01.2004 - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку (ст. 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування).
До страхового стажу в подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України Про пенсійне забезпечення зараховано періоди роботи позивача з 14.07.2000 по 31.12.2003 (тобто до 2004 року). Спірний період роботи після 2004 року зараховано у розмірі, встановленому приписами статті 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058. Звертаємо увагу суду, що положення ст. 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування виключно відповідно до яких, починаючи з 01.01.2004 здійснюється обчислення стажу для призначення пенсії, не містять приписів щодо обчислення стажу в подвійному розмірі, зокрема і стажу роботи в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги.
Відповідач звертає увагу на те, що з 1 січня 2004 року приписи Закону України «Про пенсійне забезпечення» не застосовуються в частині обчислення стажу для розрахунку розміру пенсії. Так, п.16 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-VI встановлено, що положення Закону України Про пенсійне забезпечення застосовується лише в частині визначення права на пенсію за вислугу років. Позивач не отримує пенсію за вислугу років як працівник сфери охорони здоров`я (позивачу призначено пенсію за віком за Законом №1058-VI), а отже, позивач помилково наполягає на застосуванні положень ст. 60 Закону України Про пенсійне забезпечення при здійсненні розрахунку стажу та обчисленні періоду роботи після 01.01.2004 в подвійному розмірі.
Правова позиція Верховного Суду в питанні вирішення спорів щодо обчислення стажу роботи відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є однозначною та зводиться до того, що якщо пенсіонер отримує пенсію, призначену за Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, то відсутні підстави для зарахування періоду роботи позивача після 01.01.2004 в подвійному розмірі при обчисленні пенсії (постанова Верховного Суду від 11.10.2019 у справі №329/553/17, постанова Верховного Суду від 24.01.2019 у справі № 265/4648/14-а).
Позивачем пропущений встановлений законом строк звернення до суду з даними позовними вимогами (про проведення перерахунку пенсії з 01.05.2019).
Таким чином, прийняття певного рішення в залежності від результатів розгляду поданих заявником документів є дискреційними повноваженнями відповідача, втручання до яких з боку суду є неприпустими.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
Позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області і з 29.08.2014 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
З метою перевірки правильності обчислення пенсії, позивачем 21.04.2023 був укладений договір про надання правничої допомоги.
Представник позивача звернулась 24.04.2023 з адвокатським запитом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про надання копій документів з пенсійної справи ОСОБА_1 і інформації.
Після ознайомлення з документами було з`ясовано, що в матеріалах справи міститься довідка від 26.04.2017 КЗ «Криворізький протитуберкульозний диспансер №2» ДОР», якою підтверджується, що ОСОБА_1 працювала в КЗ «Криворізький протитуберкульозний диспансер №2» ДОР з 14.07.2000 (наказ №480 від 14.07.2000) по теперішній час молодшою медичною сестрою з догляду за хворими відділення легеневого туберкульозу для дорослих №2.Відповідено до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» період роботи з 15.12.2003 по теперішній час зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.
У графі «кратність» навпроти цих періодів роботи вказана цифра «1», що означає зарахування цих періодів роботи в одинарному розмірі.
Графи «страх. стаж в одинар.» і «страх.стаж з урах.кр.» однакові.
Рішенням Пенсійного фонду про перерахунок пенсії №39 від 22.02.2022 пенсія за віком виплачувалась позивачу з 01.03.2022 у розмірі 2731,02 грн., страховий стаж складав 41 рік 11 місяців 12 днів.

Рішенням Пенсійного фонду про перерахунок пенсії №39 від 26.02.2023 пенсія за віком виплачувалась позивачу з 01.03.2023 у розмірі 3245,76 грн., страховий стаж складав 41 рік 11 місяців 12 днів.

З рішення Пенсійного фонду про перерахунок пенсії №39 від 24.05.2023 також не вбачається зарахування позивачу періодів її роботи з 01.01.2004 по 31.03.2017 у подвійному розмірі.

На адвокатський запит представника позивача від 24.04.2023 листом від 01.05.2023 №0400-010304-8/57593 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило, що статтею 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що робота, зокрема, у інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Згідно статті 24 Закону №1058, пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 01.01.2004 застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років. З огляду на зазначене, до страхового стажу ОСОБА_1 зараховано у подвійному розмірі період роботи з 14.07.2000 по 31.12.2003. Загальний страховий стаж ОСОБА_1 складає 41 рік 11 місяців 12 днів (зарахований по 31.12.2020).

12.05.2023 представник позивача звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою, в якій просила: зарахувати у подвійному розмірі для обчислення пенсії згідно ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» період роботи ОСОБА_1 з 01.01.2004 по 26.04.2017 на посаді медичної сестри з догляду за хворими відділення легеневого туберкульозу для дорослих №2 в КП «Криворізький протитуберкульозний диспансер « ДОР» згідно довідки від 26.04.2017;

З 01.05.2019 перерахувати пенсію за віком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із зарахуванням для обчислення пенсії за віком у подвійному розмірі згідно ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоду роботи з 01.01.2004 по 26.04.2017 на посаді медичної сестри з догляду за хворими відділення легеневого туберкульозу для дорослих №2 в КП «Криворізький протитуберкульозний диспансер» ДОР» на підставі довідки від 26.04.2017 та виплатити її з урахуванням раніше виплачених сум;

зарахувати у подвійному розмірі для обчислення пенсії згідно ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» період роботи ОСОБА_1 з обслуговування туберкульозних хворих 2-го фтизіатричного відділення, молодшої медичної сестри палатної по обслуговуванню туберкульозних хворих відділення легеневого туберкульозу №2, реєстратора медичного диспансерного відділення, реєстратора медичного диспансерно-поліклінічного відділення №4 в КП «Криворізький протитуберкульозний диспансер» ДОР» згідно довідки №310 від 07.02.2023;

з 01 травня 2023 року перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за віком із зарахуванням для обчислення пенсії за віком у подвійному розмірі згідно ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення" періоду роботи з 01.01.2004 по 07.02.2023 на посадах молодшої медичної сестри палатної по обслуговуванню туберкульозних хворих 2-го фтизіатричного відділення, молодшої медичної сестри палатної по обслуговуванню туберкульозних хворих відділення легеневого туберкульозу №2, реєстратора медичного диспансерного відділення, реєстратора медичного диспансерно-поліклінічного відділення №4 в КЗ «Криворізький протитуберкульозний диспансер» ДОР» згідно довідки №310 від 07.02.2023.

Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області листом від 14.06.2023 №27467-20325/Ч-01/8-0400/23 повідомило, що згідно статті 24 Закону №1058, пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 01.01.2004 застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років. З огляду на зазначене, до страхового стажу ОСОБА_1 зараховано у подвійному розмірі період роботи з 14.07.2000 по 31.12.2003. Загальний страховий стаж ОСОБА_1 складає 44 рік 2 місяці 12 днів (зарахований по 31.03.2023).

Позивач вважає, дії відповідача щодо відмови у зарахуванні періодів роботи позивача в КЗ «Криворізький протитуберкульозний диспансер» ДОР» у подвійному розмірі протиправними, що стало підставою для звернення з відповідною заявою до суду.

При вирішені спору, суд виходить з наступного.

За ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, врегульовані Законом України № 1788-XII від 05.11.1991 «Про пенсійне забезпечення» і Законом України № 1058-IV від 09.07.2003 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

За визначеннями, наведеними у ст. 1 вказаного Закону, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше, надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Приписами частин 1-3 ст. 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Як зазначено у ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Стаття 24 Закону №1058 не скасовує ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та не зупиняє її дію.

Нормами ст. 16 Прикінцевих положень №1058 передбачено, що положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах.

Статтею 60 Закону № 1788-XII передбачено, що робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, закладах (відділеннях) з лікуванням осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, патологоанатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я зараховується до стажу роботи в подвійному розмірі.

Згідно ст. 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» інфекційні хвороби - розлади здоров`я людей, що викликаються живими збудниками (вірусами, бактеріями, рикетсіями, найпростішими, грибками, гельмінтами, кліщами, іншими патогенними паразитами), продуктами їх життєдіяльності (токсинами), патогенними білками (пріонами), передаються від заражених осіб здоровим і схильні до масового поширення.

Лікування хворих на інфекційні хвороби може проводитися в акредитованих у встановленому законодавством порядку державних і комунальних спеціалізованих закладах (відділеннях) охорони здоров`я та клініках наукових установ, а також в акредитованих закладах охорони здоров`я, заснованих у встановленому законодавством порядку на приватній формі власності. У разі якщо перебіг інфекційної хвороби легкий, а епідемічна ситуація в осередку інфекційної хвороби благополучна, лікування такого хворого під систематичним медичним наглядом може здійснюватися амбулаторно, крім випадків, передбачених статтями 22, 27 і 31 цього Закону.

Лікуванням хворих на інфекційні хвороби можуть займатися особи, які мають медичну освіту та відповідають кваліфікаційним вимогам, установленим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, у тому числі особи, які в установленому порядку займаються приватною медичною практикою. (ст. 7 Закону «Про захист населення від інфекційних хвороб»).

Визначення протитуберкульозному закладу і туберекульозу наведено у ст. 1 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз».

Відповідно до пунктів 7, 12 вказаної статті протитуберкульозні заклади - лікувально-профілактичні заклади охорони здоров`я (протитуберкульозні диспансери, лікарні, санаторно-курортні, інші заклади) чи їх структурні підрозділи, в яких надається медична допомога хворим на туберкульоз. Перелік протитуберкульозних закладів затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я;

туберкульоз - соціально небезпечна інфекційна хвороба, що викликається мікобактеріями туберкульозу.

Частиною 1 ст. 10 цього Закону встановлено, що медична допомога хворим на туберкульоз надається амбулаторно або в умовах стаціонару протитуберкульозного закладу відповідно до галузевих стандартів надання медичної допомоги та стандарту інфекційного контролю за захворюванням на туберкульоз.

Відповідно до п. 1.1 наказу Міністерства охорони здоров`я України "Про затвердження Переліку протитуберкульозних закладів" за №514 від 16.07.2009 протитуберкульозний диспансер є лікувально-профілактичним закладом.

Наказом Міністерства охорони здоров`я України 19.07.1995 за №133 затверджено Перелік особливо небезпечних, небезпечних інфекційних та паразитарних хвороб людини і носійства збудників цих хвороб, до якого віднесено і туберкульоз.

Наказом Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження переліків закладів охорони здоров`я, лікарських посад, посад фармацевтів, посад фахівців, посад фахівців з фармацевтичною освітою (асистентів фармацевтів), посад професіоналів у галузі охорони здоров`я, посад фахівців у галузі охорони здоров`я, посад фахівців у галузі охорони здоров`я та посад професіоналів з вищою немедичною освітою у закладах охорони здоров`я» від 28.10.2002 №385, затверджено Перелік закладів охорони здоров`я, до якого увійшов протитуберкульозний диспансер.

Згідно ст. 22 Закону України "Про протидію захворюванню на туберкульоз" працівникам протитуберкульозних закладів, які надають медичну допомогу хворим на туберкульоз, працюють із живими збудниками туберкульозу чи матеріалами, що їх містять, здійснюють догляд за хворими на туберкульоз та/або прибирання приміщень, у яких перебувають такі хворі, встановлюються підвищені посадові оклади у зв`язку із шкідливими і важкими умовами праці, надбавка за вислугу років та інші надбавки і доплати. Перелік робіт, професій і посад, зайняття яких дає право на підвищені посадові оклади, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я.

Працівники протитуберкульозних закладів, зазначені у частині першій статті 22 цього Закону, мають право на пенсію за віком на пільгових умовах у порядку, встановленому пенсійним законодавством (ст. 23 Закону).

Висновки щодо застосування у даній справі ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» узгоджуються також з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 20.04.2022 у справі №214/3705/17 , постанові від 27.04.2023 у справі №160/14078/22.

За приписами ст. 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Записами трудової книжки НОМЕР_1 від 02.12.1975 підтверджується, що ОСОБА_1 14.07.2000 була прийнята молодшою медичною палатною сестрою по обслуговуванню туберкульозних хворих 2-го фтизіатричного відділення відповідно до наказу №480 від 14.07.2000 (запис №21);

відповідно до наказу №130 від 04.09.2001 назва закладу змінена на Комунальний заклад «Криворізький протитуберкульозний диспансер №2»;

02.01.2002 Відділення перейменовано у Відділення легеневого туберкульозу №2 відповідно до наказу 1к від 02.01.2002 (запис №22);

21.05.2004 заклад перейменовано в Обласний комунальний заклад «Криворізький протитуберкульозний диспансер №2" відповідно до рішення Дніпропетровської облради від 21.05.2004 №386-17/ХХІV (запис №23);

03.02.2012 заклад перейменовано в Комунальний заклад «Криворізький протитуберкульозний диспансер №2» Дніпропетровської обласної ради» відповідно до рішення Дніпропетровської облради від 03.02.2012 №249-ІІ/VІ (запис №24);

04.06.2015 проведена атестація робочих місць згідно якої підтверджено право на пільгову пенсію за Списком №2 відповідно до наказу №103 від 04.06.2015 (запис №25);

08.01.2019 згідно рішення Дніпропетровської обласної ради №342-13/VII від 22.06.2018 заклад було реорганізовано шляхом перетворення в Комунальне підприємство «Криворізький протитуберкульозний диспансер» Дніпропетровської обласної ради» (запис №26);

05.05.2021 переведена на посаду реєстратора медичного диспансерного відділення відповідно до наказу №127-ос від 29.04.2021 (запис №27).

Період роботи позивача у спірний період підтверджується також довідкою КЗ «Криворізький протитуберкульозний диспансер №2» ДОР» від 26.04.2017 і довідкою КП «Криворізький протитуберкульозний диспансер» Дніпропетровської обласної ради №310 від 07.02.2023.

Таким чином, при призначенні пенсії за віком відповідачем безпідставно і протиправно не зараховано до страхового стажу період роботи позивача з 01.01.2004 по 07.02.2023 у подвійному розмірі.

Щодо посилання відповідача на порушення ст. 122 КАС України, суд зазначає наступне.

За ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч. 2 ст 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19 зазначила, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових. Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

Про порушення своїх прав щодо незарахування до страхового стажу періодів роботи у подвійному розмірі позивач дізналась з листа від 01.05.2023 №0400 -010304-8/5759300/22 та направила дану позовну заяву 22.07.2023, що вбачається зі штемпеля поштового відділення на конверті. Таким чином, строк звернення до суду позивачем не пропущений.

Таким чином, норми ст.122 КАС не підлягають застосуванню до спорів, які виникли у зв`язку виплатою недоплаченої суми пенсії. Зважаючи на те, що не проведення виплати належної суми пенсії таким особам відбулося з вини держави в особі її компетентних органів, виплати недоплаченої суми пенсії мають проводитися без обмеження будь-яким строком.

Суд виходить також із норм ст.ст. 22 і 64 Конституції України, за якими право на соціальний захист відноситься до основоположних прав і свобод, які гарантуються державною і, за жодних умов не можуть бути скасовані, а їх обмеження не допускається, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за звернення до суду із даним позовом було сплачено судовий збір у сумі 1073,60 грн., що підтверджується квитанцією № від 21.07.2023.

Суд, керуючись положеннями статті 139 КАС України, враховуючи задоволення позову вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1073,60 грн.

Керуючись ст.ст.139, 243-246, 250, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м.Дніпро, ) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії-задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, оформлені листами від 01.05.2023 №0400-010304-8/57593 та від 14.06.2023 № 27467-20325/Ч-01/8-0400/23, щодо відмови у зарахуванні для обчислення пенсії за віком в подвійному розмірі згідно ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоду роботи ОСОБА_1 з 01.01.2004 по 26.04.2017 згідно довідки від 26.04.2017 та з 01.01.2004 по 07.02.2023 згідно довідки № 310 від 07.02.2023;

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м.Дніпро, ) з 01.05.2019 перерахувати пенсію за віком ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) , зарахувавши до страхового стажу для обчислення пенсії за віком у подвійному розмірі згідно ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоду роботи з 01.01.2004 по 26.04.2017 згідно довідки від 26.04.2017 та виплатити її з урахуванням раніше виплачених сум.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м.Дніпро, ) з 01.05.2019 перерахувати пенсію за віком ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), зарахувавши до страхового стажу для обчислення пенсії за віком у подвійному розмірі згідно ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоду роботи з 01.01.2004 по 07.02.2023 згідно довідки № 310 від 07.02.2023, та виплатити її з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд., 26, м. Дніпро, 49094, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона