Справа № 380/2936/23
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2023-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
10 жовтня 2023 року ЛьвівСправа № 380/2936/23 пров. № А/857/9207/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого-судді: Судової-Хомюк Н.М.
суддів: Онишкевича Т.В., Сеника Р.П.,
з участю секретаря судового засідання: Демчик Л.Р.
представник позивача: Науменко І.В.
представник відповідач: не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові клопотання Науменко Ірини Василівни, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 про відшкодування витрат на правову допомогу у справі за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2023 року у справі № 380/2936/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
Позивач фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі також ФОП ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області (далі також ГУДПС у Львівській області, відповідач), в якому просив:
- зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у Львівській області поновити реєстрацію Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 як платника єдиного податку третьої групи з 30.09.2020 року та включити до реєстру платників єдиного податку.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24 квітня року позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Львівській області за №37173/39/10/13-01-01-20 від 19.09.2020 року про виключення з реєстру платника єдиного податку.

Зобов`язано Головне управління Державної податкової служби у Львівській області поновити реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 як платника єдиного податку третьої групи з 30.09.2020 року та включити до реєстру платників єдиного податку.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Львівській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір, сплачений за подання цього позову, в сумі 5368,00 грн..

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Львівській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 понесені судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу на суму 1000,00 грн..

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, на обґрунтування вимог якої вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2023 року апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишено без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2023 року у справі № 380/2936/23 без змін.

Представником позивача подано до Восьмого апеляційного адміністративного суду клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, у якому просив стягнути з бюджетних асигнувань відповідача на корить позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 3000,00 гривень.

Відповідач подав клопотання про відмову в задоволенні поданого клопотання позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу та звертає увагу суду на те, що у акті наданих послуг від 19.09.2023, що був долучений позивачем до матеріалів справи, відсутній детальний опис послуг, що були надані представником позивача на користь ФОП ОСОБА_1 ..

Вказує про те, що у відповідності до частини 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого судового збору.

Відтак Головне управління ДПС у Львівській області вважає, що акт наданих послуг від 19.09.2023 не може бути належним доказом, що підтверджує розмір витрат на правничу допомогу у справі №380/2936/23 у розумінні частини 4 ст. 134 КАС України.

Судова колегія, надавши оцінку доводам заявника щодо підставності вирішення питання про відшкодування витрат на професійну правову допомогу, в призмі наданих заявником доказів, відзначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Частиною 3 ст. 134 КАС України передбачено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 134 КАС України).

Відповідно до ч. ч. 1, 7 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно ч. 9 ст. 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Аналіз наведених положень законодавства, дає підстави суду апеляційної інстанції для висновку, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Крім цього, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди досліджують на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 17.09.2019 у справі № 810/3806/18, від 10.12.2019 у справі № 10.12.2019.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що до заяви про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу додано, зокрема: акт приймання-передачі наданих послуг від 19 вересня 2023 року до договору про надання правничої допомоги від 03 лютого 2023 року.

Так, відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг до договору про надання професійної правничої допомоги від 03 лютого 2023 року, вартість послуг наданих адвокатом та прийнятих клієнтом становить - 3000 грн.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені: договором на правову допомогу, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документи про оплату таких послуг та розрахунком таких витрат.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що в матеріалах цієї справи наявний належним чином складений договір про надання правової допомоги, оформлені та підписані документи, які містять детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом при розгляді справи у суді першої інстанції.

Разом з тим, суд враховує принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката, який запроваджено у ч. 5 ст. 134 КАС України.

Так, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч.ч. 6, 7 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналіз зазначених норм свідчить, що зобов`язання щодо оплати послуг з надання правової допомоги та порядок визначення вартості таких послуг мають бути узгоджені стороною справи та адвокатом до фактичного надання таких послуг. Зобов`язання щодо оплати конкретної суми вартості послуг з надання правової допомоги має існувати станом на час заявлення до стягнення відповідних витрат на правову допомогу з іншої сторони спору та ухвалення судом рішення. Докази фактичного понесення таких витрат можуть подаватись до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, що до заяви про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції додано, зокрема, акт приймання-передачі наданих послуг від 19 вересня 2023 року до договору про надання правничої допомоги від 03 лютого 2023 року. Загальна вартість наданих послуг - 3000 грн.

Однак, доказів, що позивачем понесено такі витрати, а саме оплату вказаних витрат до суду не надано. Більше того, до суду надано тільки акт приймання-передачі наданих послуг до договору про надання професійної правничої допомоги, без детального опису робіт/послуг виконаних адвокатом в інтересах позивача у справі №380/2936/23 під час апеляційного розгляду.

З урахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання та стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на корить позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 3000,00 гривень.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст.ст. 252, 310, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання Науменко Ірини Василівни, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 про відшкодування витрат на правову допомогу у справі № 380/2936/23 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді Т. В. Онишкевич
Р. П. Сеник