Справа № 400/8894/23
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2023-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2023 р. справа № 400/8894/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін, в письмовому провадженні, розглянув адміністративну справу

за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю "Фудмейкер", вул. Дніпровська, 3, м. Миколаїв, 54031,

до відповідачаПівденного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, вул. Маршала Василевського, 40/1, м. Миколаїв, 54003,

провизнання протиправною та скасування постанови від 26.06.23 р. № 10ДПС/ТД-ФС

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю Фудмейкер (далі позивач) звернулося з позовом до Південного Міжрегіонального управління Державної служби з питань праці (далі відповідач), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову відповідача № 10ДПС/ТД-ФС від 26.06.23 р. про накладення штрафу у розмірі 67 000 грн. за порушення законодавства про працю та зайнятість населення.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що Головним управлінням ДПС у Миколаївській області за результатами фактичної перевірки було надіслано лист Південному Міжрегіональному управлінню Державної служби з питань праці з копією акту фактичної перевірки, в якому зафіксовано, що ОСОБА_1 здійснювала функції продавця, яку прийнято на роботу у ТОВ Фудмейкер на підставі наказу, але повідомлення до ГУ ДПС у Миколаївській області про прийняття працівника на роботу прийшло після проведення перевірки. Позивач зазначає, що надходження до податкового органу повідомлення про прийняття ОСОБА_1 на посаду продавця із запізненням сталось з технічних причин. Крім того, позивач вважає незрозумілим на підставі чого податковий орган зробив висновок, що ОСОБА_1 допущена до роботи без укладення трудового договору.

Позовна заява залишалась без руху ухвалою від 25.07.23 р.

Ухвалою від 04.08.23 р. суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою від 23.08.23 р. задоволено заяву позивача про забезпечення позову.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначає, що під час перевірки позивача податковим органом встановлено порушення статті 24 Кодексу законів про працю, постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.15 р. № 413 Про порядок повідомлення Державній податковій службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу/укладення гіг-контракту, а саме допущено до виконання трудових обов`язків працівника без оформлення трудового договору та надання повідомлення до органів Державної податкової служби відносно цієї особи, у даному випадку щодо ОСОБА_1 . При цьому, позивачем визнано факт несвоєчасного отримання повідомлення податковим органом про прийняття позивачем на роботу ОСОБА_1 .

Від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він наголосив, що в його діях відсутні порушення вимог трудового законодавства у вигляді допущення працівника до робочого місця без укладення трудового договору, так як ОСОБА_1 приступила до роботи після оформлення наказу від 11.05.23 р., а повідомлення до ГУ ДПС у Миколаївській області надійшло із запізненням з технічних причин, однак відповідальність за це становить не 67 000 грн., а 6 700 грн. Позивач зазначає, що на двох працівників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за ідентичні порушення трудового законодавства накладені різні штрафи.

Від відповідача до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач наголошує, що в акті перевірки зафіксоване таке порушення, як допущення працівника до роботи без укладення трудового договору та повідомлення податкового органу, санкція за це порушення складає 67 000 грн. Відповідач, також повідомляє, що підстави для накладення штрафу щодо працівника ОСОБА_2 є іншими.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до статті 205 КАС України.

Вирішуючи спір, суд враховує наступне.

01.06.23 р. відповідачем отримано лист ГУ ДПС у Миколаївській області № 4049/5/14-29-07-07-01 з копією акту фактичної перевірки ТОВ Фудмейкер від 22.05.23 р. № 3481/14/29/07/ НОМЕР_1 та копіями матеріалів перевірки.

В акті перевірки у п.2.2.14. зазначено, що в ході перевірки встановлено, що ОСОБА_1 12.05.23 р. об 11:07 год. здійснювала функції продавця (здійснювала розрахунки з покупцями магазину за придбану продукцію). Відповідно до усних пояснень ОСОБА_1 вона є найманим працівником ТОВ Фудмейкер.

Відповідно до інформації Обробка ПЗ Податкова звітність з ІС Податковий блок, ОСОБА_1 прийнято на роботу у ТОВ Фудмейкер з 12.05.23 р., наказ № 94-К від 11.05.23 р., час доставки документа до ГУ ДПС у Миколаївській області 12.05.23 р. о 15 год 45 сек.

Перевіркою встановлено, що ОСОБА_1 станом на 12.05.23 р. об 11:07 год (час проведення контрольно-розрахункової операції) була допущена керівництвом ТОВ Фудмейкер до роботи за адресою вул. Генерала Карпенка, 45/б м. Миколаїв без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням або уповноваженим ним органом та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому КМУ.

Отже, фактичною перевіркою Головного управління ДПС в Миколаївській області встановлено фактичний допуску одного працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту) керівництвом ТОВ Фудмейкер та повідомлення до податкового органу.

02.06.23 р. відповідачем винесено повідомлення № ПД/3/3366, яким позивача сповіщено про отримання відповідачем акт ГУ ДПС у Миколаївській області, яке надіслано позивачу рекомендованим листом.

20.06.23 р. відповідачем винесено повідомлення № ПД/3/3746-23, яким сповіщено позивача про дату, час та місце розгляду справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю.

26.06.23 р. відповідачем винесено постанову № 10ДПС/ТД-ФС про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, якою на позивача накладено штраф в сумі 67 000 грн. (6700х10х1) за порушення вимог ст. 24 КЗпПУ та постанови КМУ № 413 від 17.06.16 р., а саме за допуск до роботи без укладання трудового договору ОСОБА_1 .

Позивач не погоджуючись із постановою про накладення на нього штрафу в розмірі 67 000 грн., звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 259 КЗпПУ державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.15 р. № 96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах охорони праці, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Відповідно до п. 7 цього Положення Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до п.2 постанови КМУ «Про затвердження Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення» № 509 від 17.07.13 р. передбачено, що штрафи накладаються на підставі:

рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації;

акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю або зайнятість населення, здійсненого у зв`язку з невиконанням вимог припису;

акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників;

акта про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування;

акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

Справа про накладення штрафу (далі - справа) розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку.

Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу.

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінекономіки, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів з дня складення суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або вручається його представникові, про що на примірнику робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого суб`єкта господарювання або роботодавця чи їх представника. У разі надсилання примірника постанови засобами поштового зв`язку в матеріалах справи робиться відповідна позначка.

У разі відсутності підстав для складення постанови про накладення штрафу уповноважена посадова особа письмово повідомляє про це суб`єкту господарювання чи роботодавцю у строки, визначені абзацом першим пункту 3 цього Порядку.

Таким чином, вищезазначеними нормами передбачено обов`язок відповідача повідомити позивача про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку. Таке повідомлення надсилалось відповідачем на адресу позивача, що підтверджено матеріалами справи, а також повідомити позивача про прийняту постанову про накладання штрафу, що також було виконано відповідачем.

Отже, відповідачем була дотримана процедура прийняття постанови передбачена постановою КМУ № 509.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 КЗпПУ працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 265 КЗпПУ юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту) - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Згідно з ч. 4 ст. 265 КЗпПУ штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, необхідною умовою для накладення штрафу на юридичних осіб , які використовують найману працю, є, зокрема, фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

Судом встановлено, що підставою для накладення штрафу на позивача слугував висновок про допущення позивачем до роботи ОСОБА_1 без укладення трудового договору.

Такого висновку відповідач дійшов дослідивши при розгляді справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю акт фактичної перевірки ТОВ Фудмейкер від 22.05.23 р. № 3481/14/29/07/ НОМЕР_1 та копії матеріалів перевірки.

Суд зазначає, що самостійною підставою для накладення штрафу за порушення законодавства про працю є також акт перевірки ДПС, її територіального органу.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 28.01.21 р. у справі № 380/1116/20, від 21.04.21 р. у справі № 260/586/20.

Отже, відповідач виніс спірну постанову про накладення на позивача штраф за порушення законодавства про працю в сумі 67 000 грн., проаналізувавши акт перевірки податкової разом з доданими до нього матеріалами, в якому встановлено факт проведення розрахункової операції ОСОБА_1 12.05.23 р. об 11:07, яка повідомила працівникам контролюючого органу, що працює в ТОВ Фудмейкер найманим працівником.

Таким чином, суд доходить висновку про правомірність винесення відповідачем спірної постанови.

Посилання позивача на наявність в нього наказу № 94-К від 11.05.23 р. про прийняття на роботу ОСОБА_1 , копію якого додано до позовної заяви, суд оцінює критично, оскільки зазначений наказ хоча і датований 11.05.23 р., але не був наданий позивачем, ані працівникам контролюючого органу під час проведення фактичної перевірки, ані відповідачу під час розгляду справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю, а повідомлення до ГУ ДПС у Миколаївській області надійшло вже після проведення фактичної перевірки - 12.05.23 р. о 15 год 45 сек.

Відтак, суд вважає, що в даному випадку копія наказу № 94-К від 11.05.23 р. не є належним доказом оформлення трудового договору з ОСОБА_1 до виконання нею трудових обов`язків продавця, відповідно не спростовує встановлений відповідачем факт порушення позивачем законодавства про працю у вигляді допущення позивачем до роботи працівника без укладення трудового договору.

Також суд критично оцінює пояснення позивача про те, що повідомлення про укладення трудового договору не було своєчасно доставлене до ГУ ДПС у Миколаївській області з технічних причин, так як позивач не наводить жодних пояснень з цього приводу та не надав жодних доказів існування таких технічних перепон, а саме лише пояснення без прив`язки до конкретних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами, не може слугувати достатнім обґрунтуванням позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що маються підстави для відмови у задоволенні позову.

Судові витрати покласти на позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 19, 139, 241, 242-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю Фудмейкер (вул. Дніпровська, буд. 3, м. Миколаїв, 54000, ) до Південного Міжрегіонального управління Державної служби з питань праці (вул. Маршала Василевського, 40/1, м. Миколаїв, 54003, ), відмовити.

2. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А. О. Мороз