Справа № 160/8172/23
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2023-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 жовтня 2023 року м. Дніпросправа № 160/8172/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 червня 2023 року

у справі №160/8172/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

19 квітня 2023 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, у якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області щодо не нарахування та невиплати позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.01.2016 року по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії - 30.06.2021 року;

- зобов`язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.01.2016 року по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії - 30.06.2021 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 червня 2023 року у справі №160/8172/23 в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Судом зазначено, що виплата пенсії позивачу здійснювалась з урахуванням приписів законодавства, яке діяло станом на дату виникнення спірних правовідносин, в межах виділених бюджетних асигнувань. Приписами не встановлено кінцевих строків виплати перерахованої пенсії, що унеможливлює порушення строків виплати таких доходів відповідачем в контексті ст.2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати». Отже, суд вважав, що в даному випадку вина пенсійного органу у несвоєчасній виплаті перерахованої пенсії позивачу відсутня. На підставі вкладеного суд зазначив, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень у спірних правовідносинах діяв на підставі та у спосіб, що передбачений законами України, а отже відсутній факт несвоєчасного нарахування та виплати пенсії позивачу, тому відсутні підстави для здійснення компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Не погодившись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 червня 2023 року у справі № 160/8172/23, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Скаржник вказує, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені. Вважає, що відповідач протиправно не нарахував та не виплатив скаржнику компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вбачає підстави для часткового задоволення апеляційної скарги, та зазначає:

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, позивач перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію відповідно до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

Листом від 17.03.2023 року позивач звернувся до відповідача із запитом щодо здійснення виплати компенсації втрати частини його доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, за період з 01.01.2016 року по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії.

Листом «Про надання інформації» від 24.04.2023 року відповідачем повідомлено, що на виконання постанови КМУ №103 від 21.02.2018 року «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» позивачу було проведено перерахунок пенсії з 01.01.2016 року. Доплата за період з 01.01.2018 р. по 31.03.2018 р. виплачена в березні 2018 року по додатковій відомості. Доплата за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2017 р. виплачувалась за нормами постанови №103, а тому підстави для нарахування та виплати компенсації відсутні.

Позивач, вважаючи протиправними дії Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області щодо не нарахування та невиплати йому компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.01.2016 року по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії - 30.06.2021 року, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст.55 Закону України №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено, що нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Згідно абз.2 ч.2 ст.46 Закону України №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

За правилами ст.ст.1-4 Закону України №2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» за підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі необхідно розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії.

Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але невиплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.

Відтак, законодавець пов`язує виплату компенсації втрати частини доходів з виплатою основної суми доходу.

З метою реалізації Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» КМУ прийнято Постанову №159 від 21.02.2001р., якою затверджено Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - Порядок №159, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), положення якого кореспондують з наведеними вище приписами Закону №2050-III, а також конкретизують підстави та механізм виплати компенсацій.

Виходячи з аналізу приписів Закону №2050-III та Порядку №159 слідує, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер, спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Дія вказаних нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (зокрема, пенсії).

Компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування, тобто, чи самим підприємством, установою чи організацією добровільно або на виконання судового рішення.

Закріплене у ст.3 Закону №2050-ІІІ та п.4 Порядку №159 формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у справі №200/5213/20 від 8.09.2022р., у справі №420/7633/20 від 5.07.2022р., у справі №264/6796/16 від 31.08.2021р., у справі №200/5213/20-а від 8.06.2022р..

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких основних умов: нарахування належних доходів (заробітної плати, пенсії, соціальних виплат, стипендії); порушення встановлених строків їх виплати; затримка виплати доходів на один і більше календарних місяців; зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги; доходи не повинні носити разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата).

21.02.2018р. КМУ прийняв Постанову №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі Постанова №103).

Пунктом 3 Постанови №103 встановлено перерахувати пенсії з 01.01.2016р., призначені згідно із Законом №2262-ХІІ від 09.04.1992р., особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, за січень 2016 року відповідно до Постанови КМУ від 11.11.2015р. №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції». Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року.

Виплату перерахованих відповідно до абзацу першого цього пункту пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) ухвалено проводити з 1.01.2018р.. Сума перерахованих пенсій для виплати за період з 1.01.2016р. по 31.12.2017р. обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 1.01.2018р. та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку:

- з 1.01.2019р. по 31.12.2019р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1.01.2016р. по 31.12.2017р.;

- з 1.01.2020р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1.01.2016р. по 31.12.2017р. та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.

Однак, рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 14.05.2019р. у справі №826/12704/18 (залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2019р.) п.3 Постанови КМУ №103 від 21.02.2018р. визнано нечинним.

В контексті надання оцінки доводам апеляційної скарги, судова колегія враховує, що 24.12.2019р. КМУ прийнято Постанову № 1088 «Деякі питання виплати пенсій окремим категоріям громадян» (набрала чинності із 1.01.2020р.), ч.2 п.1 якої передбачалося, що особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) з 01.01.2020р. виплачується пенсія, яка з 01.01.2016р. перерахована з розміру грошового забезпечення за прирівняною посадою поліцейського (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсії, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом), та щомісяця проводиться виплата 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої з 01.01.2016р., та місячним розміром пенсії, отриманої особою за період з 01.01.2016р. по 31.12.2017р., до забезпечення повної виплати розрахованої суми різниці.

Між тим, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.06.2020р. у справі №640/620/20 (набрало чинності згідно постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.09.2020р.) ч.2 п.1 Постанови КМУ від 24.12.2019р. №1088 «Деякі питання виплати пенсій окремим категоріям громадян» визнано протиправною та нечинною.

Отже, починаючи з 29.09.2020р. нормативне регулювання правовідносин щодо виплати перерахованої позивачу за період із 01.01.2016р. до 31.12.2017р. пенсії не передбачало поетапного порядку її виплати.

Зі змісту матеріалів справи вбачається, що на виконання положень Постанови №103 позивачу проведено перерахунок пенсії з 01.01.2016. Доплата за період з 01.01.2018 по 31.03.2018 виплачена в березні 2018 року. Доплата за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 виплачувалась позивачу за положеннями Постанови №103.

З цих підстав, колегія суддів дійшла висновку, що після визнання нечинною Постанови КМУ від 24.12.2019р. №1088 дії відповідача щодо подальшої поетапної виплати перерахованої позивачу пенсії є такими, що вчинені не на підставі наданих повноважень та не у спосіб встановлений законодавством, адже жодним нормативно правовим актом після 29.09.2020р. не встановлювався інший строк (відтермінування чи розстрочення) виплати пенсії перерахованої за період із 01.01.2016р. до 31.12.2017р..

Таким чином, дійсно після 29.09.2020р. відповідач повинен був вчинити дії спрямовані на повну виплату перерахованої позивачу пенсії, однак ця виплата здійснена у повному обсязі лише 30.06.2021 року, що позивачем не заперечується.

Апеляційний суд звертає увагу, що право на нарахування та виплату компенсації виникло у позивача із листопада 2020 року (після спливу одного місяця з часу визнання нечинними норм постанови які встановлювали відтермінування виплати).

В свою чергу, період нарахування компенсації закінчується у червні 2021 року, оскільки у цьому місяці проведено повну виплату позивачу пенсії перерахованої за період із 01.01.2016 по 31.12.2017.

Відтак, апеляційний суд вважає, що у спірних правовідносинах відповідач допустив протиправні дії, відмовивши у нарахуванні та виплаті позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період затримки виплати пенсії із листопада 2020 року по червень 2021 року, на яку той має право.

Разом з тим, оскільки позивач просив нараховувати компенсацію із 01.01.2016, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

З огляду на викладене, за результатами перегляду справи колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення адміністративного позову.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зі змісту матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачено судовий збір за подання адміністративного позову у розмірі 1073,60 грн. та за подання апеляційної скарги у розмірі 1610,40 грн.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (ч. 3 ст. 139 КАС України).

Відтак, судовий збір, сплачений позивачем, підлягає розподілу відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України пропорційно частині задоволених позовних вимог, а саме 50 відсоткам від сплаченого позивачем судового збору в сумі 2684,00 грн., що складає 1342,00 грн.

Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 317, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 червня 2023 року у справі №160/8172/23 скасувати та прийняти нову постанову про часткове задоволення позову.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії перерахованої за період з 01.01.2016 по 31.12.2017.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії перерахованої за період з 01.01.2016 по 31.12.2017, обраховуючи суму компенсації за період затримки виплати із листопада 2020 року по червень 2021 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1342,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.ст.328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко