Справа № 140/19432/23
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2023-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 року ЛуцькСправа № 140/19432/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О. О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинської області, відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі ГУ ПФУ у Львівській області, відповідач-2) про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ у Львівській області від 29.06.2023 №63 щодо відмови у призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України від 28.02.1991 №796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон №796-XII); зобов`язання ГУ ПФУ у Волинської області призначити та виплачувати пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-XII з 17.04.2023.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у червні 2023 року позивач звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону №796-XII, до якої було долучено усі необхідні документи, що підтверджують його вік, необхідний страховий стаж та право на зменшення віку для виходу на пенсію. Проте рішенням ГУ ПФУ у Львівській області від 29.06.2023 №63 відмовлено у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку, передбаченого статтею 55 Закону №796-XII, оскільки станом на 01.01.1993 позивач прожив у зоні гарантованого добровільного відселення менше необхідних трьох років; не враховано до періоду проживання в зоні гарантованого добровільного відселення періоди навчання з 01.09.1986 року по 01.01.1993 у Львівському державному сільськогосподарському інституті та проходження строкової військової служби з 01.07.1987 по 20.05.1989.

Позивач вважає вказане рішення протиправним і таким, що порушує його право на соціальний захист та пенсійне забезпечення, з огляду на таке.

Так зазначає, що наявне у нього посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 3) підтверджує факт його проживання у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 не менше трьох років та надає право на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до вимог статті 55 Закону №796-XII. Відповідно до довідки, виданої Чорнижівським старостинським округом Колківської селищної ради Луцького району №592 від 21.06.2023, позивач з дня народження по 01.07.1987 та з 15.05.1995 по 11.04.2005 зареєстрований та постійно проживав в с. Чорниж Маневицького району Волинської області, яке відноситься до зони гарантованого (добровільного) відселення. Відтак, оскільки позивач фактично прожив більше 13 років на території зони гарантованого добровільного відселення, тому вважає, що має право на зменшення пенсійного віку на 6 років (згідно із статтею 55 Закону № 796-ХІІ - 1 рік за 2 роки проживання) та на застосування до нього початкової величини зниження пенсійного віку на 3 роки, що надає право виходу на пенсію зі зниженням пенсійного віку на 6 років.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 17.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

У відзиві на позовну заяву відповідач ГУ ПФУ у Львівській області позовних вимог не визнав та у їх задоволенні просив відмовити повністю, посилаючись на правомірність рішення ГУ ПФУ у Львівській області від 29.06.2023 №63, яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону №796-XII, оскільки не підтверджено факт проживання (роботи) у зоні гарантованого добровільного відселення станом 01.01.1993 не менше трьох років; згідно наданих документів, підтверджено факт проживання станом на 01.01.1993 - 04 місяці 6 днів, що є недостатнім для призначення пенсії.

Представник відповідача-1 у відзиві на позовну заяву позовних вимог також не визнав та просив у їх задоволенні відмовити повністю. В обґрунтування такої позиції зазначив, що відповідно до записів трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 період роботи в колгоспі Нове життя, який знаходиться в зоні гарантованого добровільного відселення з 31.08.1986 по 18.09.1994 не зараховано до страхового стажу, оскільки робота перетинається з періодом навчання у Львівському національному університеті природокористування (м.Львів) 01.09.1986 по 18.06.1987, з періодом військової служби 01.07.1987 по 20.05.1989 (Львівська область), а також відсутні дані про встановлений мінімум та фактичну кількість відпрацьованих вихододнів. Таким чином, позивач в період з 01.09.1986 по 18.06.1987 та з 01.07.1987 по 20.05.1989 перебував на території м.Львова та Львівської області, тому дані періоди не можна зарахувати до періоду постійного проживання у зоні гарантованого добровільного відселення. Відповідно до поданих документів період проживання позивача у зоні гарантованого добровільного відселення з моменту Чорнобильської катастрофи по 01.01.1993 становить 4 місяці 06 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-XII.

Інших заяв по суті справи на адресу суду не надходило.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має статус громадянина, який потерпів від Чорнобильської катастрофи (категорія 3), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 01.12.1994.

21.06.2023 позивач звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області (за місцем свого проживання) із заявою про призначення пенсії за віком із зниження пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ, додавши до заяви перелік документів згідно із розпискою-повідомленням.

Вказана заява позивача за принципом екстериторіальності надійшла для розгляду до ГУ ПФУ у Львівській області та рішенням якого від 29.06.2023 №63 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-XII, оскільки період проживання заявника у зоні гарантованого добровільного відселення, підтверджений наданими документами (довідка №572 від 21.06.2023), станом на 01.01.1993 становить 04 місяці 6 днів; згідно поданих документів право на пенсію згідно статті 55 Закону №796-XII відсутнє. При цьому додатково зазначено, що акт обстеження умов проживання без реєстрації у зоні гарантованого добровільного відселення (с. Чорниж, Волинська область) від 21.05.2023 не взято до розгляду, оскільки не зазначена уповноважена особа якої установи проводила обстеження умов проживання. Також у вказаному рішенні зазначено, що за доданими документами до страхового стажу не зараховано період, зокрема, з 31.08.1986 по 18.09.1994 робота в колгоспі «Нове життя» (згідно трудової книжки НОМЕР_1 ), оскільки робота перетинається з періодами навчання (01.09.1986 по 18.06.1987), з періодом військової служби (01.07.1987 по 20.05.1989); для зарахування періоду роботи в колгоспі, періодів виробничої практики у періоди з 31.05.1991 по 12.10.1991, з 06.07.1992 по 01.08.1992, з 29.03.1993 по 10.04.1993 (довідка №01-25-13-688 від 19.05.2023) необхідно надати уточнюючу довідку про встановлений мінімум та фактичну кількість відпрацьованих вихододнів та довідку про реорганізацію колгоспу.

Незгода позивача із відмовою у призначенні пенсії за віком зі зменшення пенсійного віку на умовах статті 55 Закону №796-XII стала підставою для звернення до суду із цим позовом.

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 11 Закону № 796-ХІІ до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать: особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років.

Згідно із абзацом восьмим пункту 3 частини першої статті 14 Закону № 796-ХІІ для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: потерпілі від Чорнобильської катастрофи (не віднесені до категорії 2), які: постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, - категорія 3.

За приписами частини третьої статті 65 Закону № 796-ХІІ посвідчення Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та Потерпілий від Чорнобильської катастрофи є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Частинами першою, другою статті 55 Закону № 796-ХІІ передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу. Потерпілі від Чорнобильської катастрофи: особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років, мають право на зниження пенсійного віку 3 роки та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років; початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі Закон № 1058-ІV) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

При вирішенні спору суд враховує, що обов`язковою умовою наявності у особи права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на підставі статті 55 Закону № 796-ХІІ є факт проживання та (або) праця такої особи у зоні гарантованого добровільного відселення не менше трьох років до 01.01.1993. При цьому, особам, які проживали у зоні гарантованого добровільного відселення в період з моменту аварії по 31.07.1986, встановлюється початкова величина зниження пенсійного віку - 3 роки. Особам, які не працювали/не проживали в зазначеній зоні з моменту аварії по 31.07.1986, зменшення пенсійного віку застосовується без початкової величини зменшення пенсійного віку, а з розрахунку - 1 рік за 2 роки.

Механізм подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій визначено Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1, у редакції чинній на момент виникнення спірнх правовідносин).

Згідно з підпункту 7 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку №22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку: потерпілим від Чорнобильської катастрофи: документи про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видані органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями), або довідка про евакуацію із зони відчуження у 1986 році, видана Волинською, Житомирською, Київською, Рівненською або Чернігівською облдержадміністраціями; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи - за наявності) (при призначенні пенсії згідно зі статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Отже, факт проживання особи на території зони гарантованого добровільного відселення засвідчує довідка органу місцевого самоврядування.

Як вбачається з довідки №592 від 21.06.2023, виданої Чорнижівським старостинським округом виконавчого комітету Колківської селищної ради, ОСОБА_1 з дня народження по 01.07.1987 вибуття до армії (запис зроблений на підставі військового квитка) та з 15.05.1995 по 11.04.2005 був зареєстрований та проживав в селі Чорниж Луцького (на той час Маневицького) району Волинської області, яке згідно постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 №106 «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української PCP про порядок введення в дію законів Української PCP «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Постанова №106) включено в перелік населених пунктів, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок аварії на ЧАЕС і віднесене до ІІІ категорії гарантованого добровільного відселення. Така довідка видана на підставі по господарських книг за 1986-1990, 1991-1995, 1996-2000, 2001-2005 роки; також у ній зазначено, що в по господарських книгах за 1986-1990 є відмітка про вибуття в Львівській сільськогосподарський інститут (точна дата не вказана).

Отже, довідкою Чорнижівського старостинського округу виконавчого комітету Колківської селищної ради №592 від 21.06.2023 підтверджено, що станом на 01.01.1993 позивач прожив у зоні гарантованого добровільного відселення (в селі Чорниж) з 26.04.1986 (з моменту аварії на Чорнобильській АЕС) по 01.07.1987 (вибуття до армії), при цьому у вказаній довідці також зазначено про те, що в по господарських книгах за 1986-1990 є відмітка про вибуття в Львівській сільськогосподарський інститут (точна дата не вказана).

Судом з копії трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 31.08.1986, встановлено, що позивач 31.08.1896 прийнятий в члени колгоспу «Нове життя» і направлений на навчання в Львівський сільськогосподарський інститут; 01.09.1986 зарахований студентом Львівського сільськогосподарського інституту; 04.07.1987 призваний на військову службу; 20.05.1989 звільнений в запас з військової служби; 24.06.1993 відрахований з числі студентів Львівського сільськогосподарського інституту у зв`язку з закінчення навчання. Період навчання позивача саме на денній формі навчання з 01.09.1986 по 24.06.1993 у Львівському сільськогосподарському інституті (навчальний заклад знаходиться у м. Львів, тобто у населеному пункті, який відповідно до Постанови № 106 не віднесено до зони гарантованого добровільного відселення) та проходження ним з 01.07.1987 по 20.05.1989 військової служби у Львівській області (тобто на території, не віднесеній до зони гарантованого добровільного відселення) підтверджується також долученими позивачем до заяви від 21.06.2023 довідкою Львівського національного університету природокористування №01-25-13-688 від 19.05.2023 та військовим квитком серії НОМЕР_3 .

Таким чином, період навчання позивача на денній формі з 01.09.1986 по 24.06.1993 у Львівському сільськогосподарському інституті та проходження ним військової служби з 01.07.1987 по 20.05.1989 фактично позбавляло його можливості постійно проживати в зоні гарантованого добровільного відселення у вказані періоди.

Суд не бере до уваги наданий позивачем акт обстеження умов проживання від 21.05.2023, оскільки такий акт, який складений у 2023 році, не може об`єктивно підтвердити факт проживання позивача без реєстрації в селі Чорниж Маневицького району Волинської області, починаючи з 23.05.1989 по 01.09.1992 (в канікулярний період, святкові та вихідні дні, в період проходження практики), також зміст такого акту обумовлений свідченнями фізичних осіб (невідомо яких), а не офіційними відомостями органу місцевого самоврядування. Крім цього, його зміст суперечить довідці Львівського національного університету природокористування №01-25-13-688 від 19.05.2023 (зокрема щодо проживання позивача з 01.07.1990 по 31.09.1990 під час канікул в селі Чорниж, а згідно довідкою №01-25-13-688 від 19.05.2023 позивач з 06.08.1990 по 01.09.1990 був скерований для проходження виробничої практики на завод «Львівхімсільгоспмаш»).

Таким чином, належних та допустимих доказів, що підтверджують факт проживання (роботу) позивача у зоні гарантованого добровільного відселення з моменту аварії на Чорнобильській АЕС (26.04.1986) упродовж не менше 3 років станом на 01.01.1993 матеріали справи не містять, а тому підстави для застосування до позивача положень статті 55 Закону № 796-XII щодо призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відсутні.

Такі висновки суду узгоджуються з правовими позиціями, викладеними Верховним Судом у справах такої категорії, зокрема, у постановах від 29.01.2020 у справі №572/245/17, від 17.06.2020 у справі №572/456/17 (адміністративне провадження №К/9901/22569/18, К/9901/22573/18).

Щодо доводів позивача про те, що посвідчення серії НОМЕР_2 від 01.12.1994 підтверджує його статус як громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 3), а також надає право користування пільгами, встановленими цим Законом, в тому числі, і на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, то суд зауважує, що обов`язковою умовою для призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ є проживання/робота у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 не менше 3 років. У свою чергу, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту постійного проживання та (або) роботи позивача в зоні гарантованого добровільного відселення з моменту Чорнобильської катастрофи (26.04.1986) до 01.01.1993 не менше 3 років.

При вирішенні спору суд також враховує, що відповідно до пункту 4.2 Порядку №22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Тобто, позивачу було відмовлено у призначенні пенсії рішенням від 29.06.2023 №63, яке було прийнято ГУ ПФУ у Львівській області відповідно до пункту 4.2 Порядку № 22-1, за принципом екстериторіальності, та належним відповідачем за позовною вимогою про визнання протиправним та скасування вказаного рішення є саме цей територіальний орган ПФУ.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що оскільки позивач станом на 01.01.1993 прожив в зоні гарантованого добровільного відселення менше трьох років, тому позивач не має права на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-XIІ, з огляду на що відповідач ГУ ПФУ у Львівській області рішенням від 29.06.2023 №63 правомірно відмовив позивачу у призначенні пенсії, у зв`язку із чим у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування вказаного рішення необхідно відмовити.

Крім того, враховуючи, що рішенням ГУ ПФУ у Львівській області від 29.06.2023 №63 позивачу правомірно відмовлено у призначенні пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ, тому у задоволенні похідних позовних вимог про зобов`язання ГУ ПФУ у Волинської області призначити пенсію зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-XIІ також належить відмовити.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ).

Відповідач-1: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22-В, ідентифікаційний код 13358826).

Відповідач-2: Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, Львівська область, місто Львів, вулиця Митрополита Андрея, 10, ідентифікаційний код 13814885).

Суддя О. О. Андрусенко