Справа № 380/2232/23
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2023-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/2232/23 пров. № А/857/10366/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Затолочного В.С., Пліша М.А.,

за участі секретаря судового засідання Гриньків І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 травня 2023 року (суддя Ланкевич А.З., м. Львів, повний текст рішення складено 22 травня 2023 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Сухопутних військ Збройних сил України (Військова частина НОМЕР_2 ) про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у лютому 2023 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , Оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Сухопутних військ Збройних сил України (Військова частина НОМЕР_2 ), в якому просив:

визнати протиправними дії командира Військової частини НОМЕР_1 щодо складання плану переміщення військовослужбовців на посади номенклатури призначення командувача військ Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в частині, що стосується кандидатури лейтенанта ОСОБА_1 на посаду номенклатури старшого начальника, та, відповідно, зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 утриматися від вчинення дій, які не належать до компетенції командира Військової частини НОМЕР_1 ;

визнати протиправним рішення командира Військової частини НОМЕР_2 про призначення лейтенанта ОСОБА_1 на посаду командира кулеметного взводу стрілецького батальйону Військової частини НОМЕР_3 та, відповідно, скасування наказу командувача військ Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 06.01.2023 року №14 в частині, що стосується позивача.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 18.03.2022 року проходив військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, у Військовій частині НОМЕР_1 (Самбір) на посаді заступника командира роти аерозольного маскування з морально-психологічного забезпечення батальйону радіаційного, хімічного, біологічного захисту. Зазначив, що 10.01.2023 року позивачу доведений наказ командувача військ Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ Збройних Сил України (Військова частини НОМЕР_2 ) від 06.01.2023 року №14 про переміщення його до Військової частини НОМЕР_3 , у зв`язку із призначенням на посаду командира кулеметного взводу стрілецького батальйону цієї військової частини ( НОМЕР_3 ). У той же день, наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 10.01.2023 року №10 позивача виключено зі списків військової частини та всіх видів забезпечення. Позивач з такими діями та рішеннями відповідачів не погоджується та вважає, що ними було порушено процедуру, яка передує прийняттю кадрового рішення, зокрема рішення про призначення ОСОБА_1 на нижчу посаду. Вважаючи у зв`язку із цим свої конституційні права та гарантії порушеними та такими, що потребують захисту, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 17 травня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, у якій, з покликанням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нове про задоволення позову. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що жодної з підстав для переміщення позивача на нижчу посаду, які передбачені у п.п.3 п.82 Положення №1153 на момент прийняття спірного рішення не було. Службові особи штабу оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_1 всупереч вимог п.19, 20 розділу 11 Інструкції з обліку особового складу у системі Міністерства оборони України, затвердженої МОУ від 15.09.2022 №280 при складанні проекту наказу командувача військ ОК ІНФОРМАЦІЯ_1 , не забезпечили перевірку документів персонального обліку, заведених на позивача, та не забезпечили проведення юридичної експертизи документів, які були підставою для прийняття кадрового рішення відносно особи позивача. Вказує, що на момент виникнення спірних правовідносин позивач вже був призваний на військову службу по мобілізації та призначений на посаду, що передбачена штатом воєнного часу для в/ч НОМЕР_1 , відтак судом першої інстанції допущено неправильне застосування норм матеріального права, оскільки норми, що передбачені п.257 Положення №1153, не підлягають застосуванню до правовідносин, які є предметом цього спору. Вказує, що суд першої інстанції невірно тлумачить зміст норм передбачених у п.112, 257 Положення №1153, як такі, що передбачають примушування підпорядкованого їм військовослужбовця до виконання обов`язків, небезпечних для його життя.

26.09.2023 від представника позивача надійшло клопотання, в якому просить пункт 4 апеляційної скарги прийняти до розгляду судом апеляційної інстанції у наступному змісті: Ухвалити постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду про скасування в апеляційному порядку рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.05.2023 та про закриття провадження у справі №380/2232/23 в частині, що стосується позовних вимог про скасування наказу командувача військ оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_1 від 06 січня 2023 року №14 щодо призначення лейтенанта ОСОБА_2 на посаду командира кулеметного взводу стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_3 та про зобов`язання командира військової частини НОМЕР_1 утриматися від вчинення дій, які не належать до його компетенції.

Згідно з частиною 1 статті 314 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), позивач може відмовитися від позову, а сторони можуть примиритися у будь-який час до закінчення апеляційного провадження.

Згідно частини 2 вказаної статті, у разі відмови від позову або примирення сторін суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу відповідно до вимог статей 189, 190 цього Кодексу, якою одночасно визнає нечинним судове рішення суду першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

З огляду на наведене апеляційний суд приймає відмову від позову представника ОСОБА_1 в частині щодо скасування наказу командувача військ оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_1 від 06 січня 2023 року №14 щодо призначення лейтенанта ОСОБА_2 на посаду командира кулеметного взводу стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_3 та про зобов`язання командира військової частини НОМЕР_1 утриматися від вчинення дій, які не належать до його компетенції.

Апеляційний суд визнає рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 травня 2023 року в частині позовних вимог щодо скасування наказу командувача військ оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_1 від 06 січня 2023 року №14 щодо призначення лейтенанта ОСОБА_2 на посаду командира кулеметного взводу стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_3 та про зобов`язання командира військової частини НОМЕР_1 утриматися від вчинення дій, які не належать до його компетенції нечинним та закриває провадження у справі у вказаній частині.

Також колегія суддів звертає увагу на наслідки закриття провадження, а саме згідно з частиною 2 статті 239 КАС України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

З огляду на наведене, оскільки суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів переглядає судове рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог стосовно визнання протиправними дій командира Військової частини НОМЕР_1 щодо складання плану переміщення військовослужбовців на посади номенклатури призначення командувача військ Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в частині, що стосується кандидатури лейтенанта ОСОБА_1 на посаду номенклатури старшого начальника.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що згідно послужної карти, позивач у 2015 році закінчив військову підготовку в Академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного «Бойове застосування механізованих з`єднань, військових частин і підрозділів», ВОС 021000.

З 18.03.2022 року ОСОБА_1 проходив військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, у Військовій частині НОМЕР_1 (Самбір) на посаді заступника командира роти аерозольного маскування з морально-психологічного забезпечення батальйону радіаційного, хімічного, біологічного захисту.

06.01.2023 року т.в.о. командира Військової частини НОМЕР_1 складено План переміщення військовослужбовців на посади номенклатури призначення командувача військ Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 », затверджений командувачам військ Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Як видно з цього Плану, позивача призначено на нижчу посаду командира кулеметного взводу стрілецького батальйону Військової частини НОМЕР_3 (шпк «старший лейтенант», ВОС 020003).

Не погоджуючись з діями Військової частини НОМЕР_1 щодо складання Плану переміщення військовослужбовців на посади номенклатури призначення командувача військ Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в частині, що стосується ОСОБА_1 , останній звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що в умовах дії особливого періоду переміщення на посади передбачені штатами воєнного часу, за новою спеціальністю здійснюється без проведення відповідної підготовки (перепідготовки), без рішення атестаційної комісії на підставі Плану переміщення, а також без згоди військовослужбовців, за винятком випадків, визначених пунктом 112 Положення №1153/2008.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, в межах доводів та вимог апеляційної скарги колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.

Згідно з частинами 1, 2 статті 17 Конституції України визначено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Відповідно до статті 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Згідно з пунктом 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Статтею 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» визначено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Так, Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №2102-ІХ.

У подальшому, воєнний стан неодноразово продовжувався та триває й на час розгляду справи.

Відповідно до частин 1, 2, 4, 14 статті 2 Закону України 25.03.1992 року №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232-XII), військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Проходження військової служби здійснюється, зокрема, громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом, які вважаються військовослужбовцями. Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Спеціальними нормами, які регулюють проходження військової служби, є Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затверджене Указом Президента України від 10.12.2008 року №1153/2008 (далі - Положення №1153/2008).

Згідно пунктом 2 цього Положення, громадяни проходять військову службу у Збройних Силах України (далі - військова служба) в добровільному порядку або за призовом. За призовом громадяни проходять, зокрема: військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Відповідно до пункту 12 Положення №1153/2008, встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Розділом IV (п.п.80-144) Положення №1153/2008 врегульовано порядок призначення на посади та звільнення з посад.

Зокрема, у пункті 82 визначено види посад та вимоги при призначенні на посаду, а саме, такі види посад, як: вищі, рівнозначні та нижчі. Крім того, у підпункті 3 пункту 82 Положення №1153/2008 визначено підстави, за яких військовослужбовця може бути призначено на нижчі посади, а саме: у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів у разі неможливості призначення на рівнозначну посаду; за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії; з урахуванням професійних, ділових і моральних якостей - на підставі висновку атестування; за віком або сімейними обставинами - на особисте прохання; у зв`язку з перебуванням із близькими особами у відносинах прямої організаційної та правової залежності - у разі неможливості призначення на рівнозначну посаду; у порядку виконання накладеного дисциплінарного стягнення - відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України; у разі скасування військовослужбовцю допуску до державної таємниці - на посаду, що не передбачає такого допуску, - за рішенням відповідного командира (начальника), прийнятим у порядку, визначеному Міністерством оборони України, у разі неможливості призначення на рівнозначну посаду; вагітних військовослужбовців-жінок за їх клопотанням відповідно до медичного висновку - на посади з меншим обсягом роботи, а також військовослужбовців-жінок, які мають дітей віком до трьох років, за їх клопотанням у разі неможливості виконання ними обов`язків на займаних посадах та за відсутності рівнозначних посад; за ініціативою військовослужбовця (крім військовослужбовців, які займають посади, за якими передбачені первинні військові звання офіцерського, сержантського і старшинського складу) на нижчу на один ступінь посаду на підставі рішення посадової особи відповідно до номенклатури посад.

Згідно пунктом 83 Положення №1153/2008, військовослужбовці призначаються на посади і переміщуються по службі за основною або спорідненою спеціальністю з урахуванням досвіду служби, рівня їх професійної компетентності, особистих якостей і досягнень та відповідності характеристикам посад, визначених Міністерством оборони України. У разі коли є потреба призначення військовослужбовців на посади за новою спеціальністю, їх призначенню на ці посади має передувати відповідна підготовка (перепідготовка). Для доукомплектування Збройних Сил України в умовах особливого періоду військовослужбовці можуть призначатися на посади, передбачені штатами воєнного часу, за новою спеціальністю з урахуванням набутого досвіду.

Відповідно до абзацу 2 пункту 256 Положення №1153/2008, залежно від правового режиму, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях, призначення військовослужбовців на посади та переміщення по службі проводяться наказами по особовому складу посадових осіб, які мають право призначення військовослужбовців на посади у мирний або у воєнний час згідно з номенклатурою посад.

Разом з тим, пункт 257 Положення №1153/2008 вказано, що атестування військовослужбовців в особливий період проводиться в порядку, визначеному Міністерством оборони України. У разі подання документів щодо подальшого службового використання, нагородження чи присвоєння чергових військових звань військовослужбовцям, які займають посади, передбачені штатами воєнного часу, на них складаються службові характеристики в порядку, визначеному Міністерством оборони України.

Для доукомплектування Збройних Сил України в особливий період просування військовослужбовців по службі здійснюється без дотримання вимог пунктів 85, 87 цього Положення, а призначення військовослужбовців на рівнозначні та нижчі посади здійснюється без згоди військовослужбовців, за винятком випадків, визначених пунктом 112 цього Положення.

Такими випадками, в силу вимог пункту 112, є: неможливість проходження військовослужбовцем військової служби у місцевості, до якої його переміщують, відповідно до висновку (постанови) військово-лікарської комісії; неможливість проживання членів сім`ї військовослужбовця за станом здоров`я в місцевості, до якої його переміщують, відповідно до документів, які це підтверджують; потреба у догляді за непрацездатними чи хворими батьками, дружиною (чоловіком) або особами, які виховували його з дитинства замість батьків і були визнані опікунами та мешкають окремо від сім`ї військовослужбовця, відповідно до документів, які це підтверджують.

Відповідно до Закону №2232-XII (із змінами і доповненнями) та Указу Президента України від 10.12.2008 року №1153 «Про Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 року №170 затверджено Інструкцію про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі - Інструкція №170).

Призначення на посади та звільнення з посад міститься у розділі IV цієї Інструкції.

Згідно з пунктом 4.1 Інструкції, призначення військовослужбовців на посади і переміщення по службі здійснюються з урахуванням результатів оцінювання на підставі Резерву кандидатів для просування по службі (далі - Резерв для просування по службі), Плану переміщення на посади, подань, службових документів, визначених пунктами 1.5, 1.6 розділу I цієї Інструкції (якщо в умовах воєнного часу неможливо оформити подання), та клопотань посадових осіб, а також рішень колегіальних органів, утворених відповідно до чинного законодавства України.

Підставами для видання наказів по особовому складу про призначення і переміщення військовослужбовців є: на нижчі посади - витяг із Плану переміщення на посади (пункт 4.11 Інструкції).

Відповідно до абзацу 9 пункту 4.13 Інструкції, в особливий період до введення воєнного стану просування по службі військовослужбовців здійснюється за основною або спорідненою спеціальністю з урахуванням досвіду служби без дотримання вимог пункту 87 Положення. З введенням воєнного стану призначення військовослужбовців на вищі посади здійснюється без дотримання вимог пунктів 85, 87 Положення. В особливий період, для доукомплектування Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту військовослужбовці за набутим досвідом служби можуть призначатися на посади, передбачені штатами воєнного часу, за новою спеціальністю без проведення відповідної підготовки (перепідготовки).

Як підтверджено матеріалами справи, 06.01.2023 року т.в.о. командира Військової частини НОМЕР_1 складено План переміщення військовослужбовців на посади номенклатури призначення командувача військ Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 », затверджений командувачам військ Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Відповідно до цього Плану, позивача призначено на нижчу посаду командира кулеметного взводу стрілецького батальйону Військової частини НОМЕР_3 (шпк «старший лейтенант», ВОС 020003).

Позивач вважає протиправними дії відповідача, Військової частини НОМЕР_1 , щодо складання Плану переміщення військовослужбовців на посади номенклатури призначення командувача військ Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в частині, що стосується позивача. Основними мотивами є те, що: 1) вказане не відповідає рівню його професійної компетентності та набутому за час служби досвіду; 2) позивач не проходив відповідної підготовки (перепідготовки); 3) не проводилося атестування військовослужбовця, в т.ч. не складалася службова характеристика; 4) позивач не брав участі у процедурі, що передує рішенню відповідного командира про його переміщення до нового місця служби на іншу посаду.

Стосовно рівня професійної компетентності позивача та досвіду служби, а також відсутності факту проведення відповідної підготовки (перепідготовки).

Відповідно до наявного в матеріалах справи атестаційного листа (а.с.143), позивач у 2015 році пройшов військову підготовку в Академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, здобув військово-облікову спеціальність 021000 («Бойове застосування механізованих з`єднань, військових частин і підрозділів»). У період з 19.06.2015 року по 18.07.2015 року проходив навчальні збори у Академії сухопутних військ, визнаний придатним до військової служби. За час навчання ОСОБА_1 зарекомендував себе дисциплінованим, організованим, сумлінним студентом. До занять з військової підготовки ставився старанно. Командні та методичні навички добрі, тактику дій механізованих підрозділів знає. Основні риси характеру: самокритичність, витримка, чесність. Військові статути Збройних Сил України знає та вірно ними керується. Стройова підготовка добра. Стрілецьку зброю знає та впевнено володіє нею. Фізично розвинутий добре. Отримав практичні навички в управлінні взводом під час виконання завдань.

Випускні екзамени (іспити) склав із загальною оцінкою «відмінно». Військову присягу на вірність Українському народові склав 18.07.2015 року. Згідно висновку атестації гідний присвоєння первинного військового звання «молодший лейтенант запасу».

Згідно витягу із протоколу №l4-15/251 від 15.07.2015 року засідання випускної екзаменаційної комісії Академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (а.с.142), дисципліну « ІНФОРМАЦІЯ_2 » склав на оцінку «відмінно».

Як вже зазначалось вище, військовослужбовці призначаються на посади і переміщуються по службі за основною або спорідненою спеціальністю з урахуванням досвіду служби, рівня їх професійної компетентності, особистих якостей і досягнень та відповідності характеристикам посад, визначених Міністерством оборони України. У разі коли є потреба призначення військовослужбовців на посади за новою спеціальністю, їх призначенню на ці посади має передувати відповідна підготовка (перепідготовка). Для доукомплектування Збройних Сил України в умовах особливого періоду військовослужбовці можуть призначатися на посади, передбачені штатами воєнного часу, за новою спеціальністю з урахуванням набутого досвіду.

Враховуючи, що на час виникнення спірних правовідносин в Україні діє особливий період, призначення на посади, передбачені штатами воєнного часу, за новою спеціальністю здійснюється без проведення відповідної підготовки (перепідготовки). Більше того, як підтверджено матеріалами справи та й не заперечується самим позивачем, останній два роки навчався за відповідною спеціальністю.

Щодо посилань позивача на п.7.14 Інструкції №170, згідно якого якщо в умовах особливого періоду неможливо оформити документи та забезпечити проведення щорічного оцінювання військовослужбовця протягом календарного року та у разі подання документів з питань призначення на посаду, звільнення з військової служби, нагородження чи присвоєння чергового військового звання на військовослужбовця складається службова характеристика, слід звернути увагу, що такий міститься у розділі VII «Проведення атестування». Втім, у спірному випадку, переміщення позивача на нижчу посаду має місце в умовах дії особливого періоду. Підставою для видання наказів по особовому складу про призначення і переміщення військовослужбовців, зокрема, на нижчі посади є витяг із Плану переміщення на посади (п.4.11 Інструкції).

Таким чином, в умовах дії особливого періоду переміщення військовослужбовця на нижчу посаду здійснюється без рішення атестаційної комісії, на підставі Плану переміщення. При цьому, вищезгаданий План долучений до матеріалів справи (а.с.55-57).

Стосовно посилань, що позивач не брав участі у процедурі, що передує рішенню відповідного командира про його переміщення до нового місця служби на іншу посаду, слід врахувати приписи абз.2 п.257 Положення №1153/2008, згідно яких для доукомплектування Збройних Сил України в особливий період призначення військовослужбовців на рівнозначні та нижчі посади здійснюється без згоди військовослужбовців, за винятком випадків, визначених пунктом 112 цього Положення.

Водночас судом не встановлено наявності обставин, наведених у п.112 Положення №1153/2008, які виключають можливість переведення позивача на нижчу посаду без його згоди.

Водночас слід зауважити, що під час воєнного стану в Україні у Збройних Силах України діють штати воєнного часу та відповідні ним номенклатури посад.

З врахуванням фактичних даних в контексті вищенаведених норм, складання плану переміщення військовослужбовців на посади номенклатури призначення командувача військ Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в частині, що стосується кандидатури лейтенанта ОСОБА_1 на посаду номенклатури старшого начальника проведено з дотриманням норм законодавства. Відтак, оскаржувані дії командира Військової частини НОМЕР_1 щодо складання такого плану є правомірними.

Отже, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції в оскаржуваній частині прийняв правильне рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд в оскаржуваній частині рішення дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Керуючись ст. 308, 310, 314, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Прийняти відмову від позову ОСОБА_1 в частині вимог щодо скасування наказу командувача військ оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_1 від 06 січня 2023 року №14 щодо призначення лейтенанта ОСОБА_1 на посаду командира кулеметного взводу стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_3 та про зобов`язання командира військової частини НОМЕР_1 утриматися від вчинення дій, які не належать до його компетенції.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 травня 2023 року в справі № 380/2232/23 в частині позовних вимог щодо скасування наказу командувача військ оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_1 від 06 січня 2023 року №14 щодо призначення лейтенанта ОСОБА_1 на посаду командира кулеметного взводу стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_3 та про зобов`язання командира військової частини НОМЕР_1 утриматися від вчинення дій, які не належать до його компетенції визнати нечинним та закрити провадження у справі у вказаній частині.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 травня 2023 року в справі № 380/2232/23 в оскаржуваній частині - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді В. С. Затолочний
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 16 жовтня 2023 року