Справа № 990/119/23
Суддя: Гриців Михайло Іванович
Дата ухвалення: 2023-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 вересня 2023 року

м. Київ

Справа № 990/119/23

Провадження № 11-130заі23

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Гриціва М.І.,

суддів БанаськаО. О., Воробйової І. А., Григор`євої І. В., Гудими Д. А., Єленіної Ж. М., Кишакевича Л. Ю., Крет Г. Р., Лобойка Л. М., Мартєва С. Ю., Пількова К. М., Прокопенка О. Б., Ткача І. В., Уркевича В. Ю., Усенко Є. А., Шевцової Н. В.

розглянула в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід судді Великої Палати Верховного Суду Гриціва Михайла Івановича від участі у справі за позовом ОСОБА_1 до Деснянського районного суду міста Києва, Київського апеляційного суду про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, і

ВСТАНОВИЛА:

1. У червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Деснянського районного суду міста Києва від 04 вересня 2017 року по справі № 754/8062/17 та Апеляційного суду міста Києва від 07 листопада 2017 року у справі № 33/796/2543/2017;

- зобов`язати переглянути за нововиявленими та виключними обставинами постанову Деснянського районного суду міста Києва від 04 вересня 2017 року у справі № 754/8062/17 та постанову Апеляційного суду міста Києва від 07 листопада 2017 року у справі № 33/796/2543/2017;

- скасувати постанову Деснянського районного суду міста Києва від 04 вересня 2017 року у справі № 754/8062/17 (провадження № 3/754/2949/17) та постанову Апеляційного суду міста Києва від 07 листопада 2017 року у справі № 33/796/2543/2017 у зв`язку з нововиявленими і виключними обставинами та закрити провадження у справі № 754/8062/17 відносно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, розпочате за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на підставі пункту З статті 247 цього Кодексу у зв`язку з неосудністю особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність.

2. Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалою від 19 червня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 передав за належністю до Київського окружного адміністративного суду, бо позивач під час звернення з цим позовом до Верховного Суду порушив правила інстанційної підсудності.

3. ОСОБА_1 не погодився з рішенням суду першої інстанції і 17 серпня 2023 року подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 надійшла до Великої Палати Верховного Суду 21 серпня 2023 року. За протоколом щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями упродовж з 21 по 25 серпня 2023 року автоматизований розподіл справ не відбувався з підстав, передбачених підпунктом 2.3.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду (або рішення зборів суддів Великої Палати Верховного Суду від 10 липня 2020 року № 1).

28 серпня 2023 року шляхом автоматизованого розподілу судових справ між суддями справу призначено судді-доповідачу Гриціву М. І.

4. Суддя Великої Палати Верховного Суду ухвалою від 04 вересня 2023 року заяву ОСОБА_1 залишив без руху та надав йому строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Недоробки стосовно порядку подання апеляційної скарги зводилися до того, що апелянт подав апеляційну скаргу про перегляд рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 червня 2023 року з пропуском строку його оскарження. ОСОБА_1 клопотав про поновлення цього строку, але його посилання на обізнаність з датою винесення оскарженої ухвали суду від часу ознайомлення з текстом ухвали Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 03 липня 2023 року, який він отримав під розписку листом з рекомендованим повідомленням 03 серпня 2023 року, не були визнані підставовими і винятковими для поновлення строку. Суд запропонував скаржнику назвати причини, якщо такі є, які реально стали йому на заваді вчасно звернутися з апеляційною скаргою на оскаржене судове рішення, і водночас були би поважними для поновлення строку.

22 вересня 2023 року від ОСОБА_1 на адресу Великої Палати Верховного Суду надійшла заява про відвід судді Гриціва М. І. від розгляду цієї справи. Автор заяви про відвід судді вважає, що є обставини, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності цього судді.

На думку заявника, суддя Гриців М. І. не може відповідати принципам неупередженості, зокрема, за об`єктивним критерієм, бо його поведінка свідчить про можливість вирішення ним справи без дотримання закону.

5. Велика Палата Верховного Суду перевірила обґрунтування заяви ОСОБА_1 про відвід судді Гриціва М. І. й виснувала, що нема підстав для її задоволення.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Не без того, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Саме тому не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Частиною першою статті 129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 36 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), згідно з частиною першою якої суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований у результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 КАС України.

З огляду на нормативний зміст пункту 4 частини першої статті 36 КАС України відвід судді може бути заявлений і з інших підстав, відмінних від перелічених у пунктах 1-3, 5 частини першої цієї ж статті. У будь-якому разі оцінюватися має саме те, чи викликають певні обставини розумний сумнів у неупередженості або об`єктивності судді у стороннього спостерігача.

Як на підставу для відводу судді ОСОБА_1 посилається на приписи статті 36 КАС України, нормативна конструкція яких, з-поміж іншого, містить узагальнений перелік найпоширеніших обставин, доведення наявності яких може бути підставою для відводу судді.

Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що стандарт безсторонності ґрунтується насамперед на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно із законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово «неупереджений» передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді - як реальної, так і суб`єктивної.

Варто зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції «неупередженість (безсторонність) судді».

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має встановлюватися згідно з:

«об`єктивним критерієм», який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

«суб`єктивним критерієм», який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи, і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки, як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі, тощо).

Велика Палата Верховного Суду підкреслює, що не може бути підставою для відводу суддів заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

ОСОБА_1 у заяві про відвід судді Гриціва М. І. зазначає, що у нього виник сумнів у неупередженості судді при розгляді цієї справи. Неупередженість побачив через вибудувану ним самим призму майнової, адміністративної або іншої залежності судді та членів його сім`ї. Попри таке бачення обставин, ключовим (домінуючим) аргументом його заяви, як видно з її змісту, заявник називає сумніви в неупередженості судді, які викликало їх судове рішення судді-доповідача про залишення апеляційної скарги про перегляд ухвали Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 червня 2023 року без руху та мотиви її ухвалення.

Але обставин, з наявністю яких закон пов`язує відведення судді від розгляду саме справи за його позовом або які якимсь чином прямо чи опосередковано впливали на об`єктивність чи безсторонність розгляду цієї справи, заявник не зазначив.

Фактично доводи ОСОБА_1 на обґрунтування заяви про відвід судді зводяться до незгоди з постановленим суддею процесуальним рішенням про залишення без руху його апеляційної скарги.

За правилами частини четвертої статті 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Отож, наведені ОСОБА_1 обставини на обґрунтування заяви про відвід судді Гриціва М. І. не знайшли свого підтвердження; підстав для висновку про наявність передумов для відводу судді, визначених статтею 36 КАС України, немає.

Керуючись статтями 36, 39, 40 Кодексу адміністративного судочинства України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Великої Палати Верховного Суду Гриціва Михайла Івановича від участі у справі за позовом ОСОБА_1 до Деснянського районного суду міста Києва, Київського апеляційного суду про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М. І. Гриців

Судді: О. О. Банасько С. Ю. Мартєв

І. А. Воробйова К. М. Пільков

І. В. Григор`єва О. Б. Прокопенко

Д. А. Гудима І. В. Ткач

Ж. М. Єленіна В. Ю. Уркевич

Л. Ю. Кишакевич Є. А. Усенко

Г. Р. Крет Н. В. Шевцова

Л. М. Лобойко