Справа № 761/13839/23
Суддя: Аббасова Н. В.
Дата ухвалення: 2023-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/547/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2023 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Аббасова Н.В. розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти № 7 батальйону №4 полку № 1 УПП в м. Києві ДПП лейтенанта поліції Кучер Юлії Володимирівни, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

в с т а н о в и в:

У квітні 2023 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до Інспектора роти № 7 батальйону № 4 полку № 1 УПП в м. Києві ДПП лейтенанта поліції Кучер Юлії Володимирівни (далі - відповідач-1), Департаменту патрульної поліції (далі - відповідач-2) про визнання протиправної та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії БАБ № 027734 від 27.12.2022 року.

Позовні вимоги, мотивовані тим, що постановою інспектора роти №7 батальйону №4 полку №1 УПП в м. Києві ДПІП лейтенанта поліції Кучер Юлії Володимирівни серія БАБ № 027734 від 27.12.2022 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді шрафу в розмірі 425 грн. за ч. 1 ст. 126 КУпАП за те, що 27.12.2022 року о 22:50 годині в м. Київ по вул. Бакинський, 37а, ставши учасником ДТП не пред?явив посвідчення водія відповідної категорії на право керування транспортним засобом та реєстраційний документ на транспортний засіб, чим порушив п.п. 24а ПДР.

Не погоджуючись з постановою, ОСОБА_1 звернувся до суду з даною позовною заявою та клопотанням про поновлення строку на оскарження постанови.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.04.2023 матеріали позову передані на розгляд судді Аббасовій Н.В.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22.04.2023 відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

21.07.2023 року від відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача - Департаменту патрульної поліції просив у задоволенні позову відмовити. Відзив обґрунтовано тим, що доказами на підтвердження вини позивача є відеозапис здійсненний за допомогою нагрудної відеокамери Відповідача-1, де ОСОБА_1 на неодноразову законну вимогу інспектора не пред`являє для перевірки документи.

У відповідності до ч.8 ст. 262 КАС України, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі не викликались.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 КАС України у справах, визначених статтями 263-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.6 ст. 162 КАС України.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №027734 від 27.12.2022, о 22 год 50 хв. за адресою: Бакинський 37 а у місті Київ, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем ВАЗ 2102, номерний знак НОМЕР_1 , став учасником дорожньої транспортної пригоди в ході перевірки документів при перевірці не пред?явив посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1.(б) та п. 2.4 (а) правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі - ПІДР) за що передбачена адміністративна відповідальність, згідно ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Внаслідок чого відповідачем-1 винесена вище вказана постанова, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності шляхом накладення на нього штрафу в сумі 425 грн. 00 коп.

Згідно з ч. 1 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КпАП України.

Так, відповідачем 2 надано відеозапис, здійснений за допомогою нагрудної камери відповідача 1, де ОСОБА_1 на неодноразову законну вимогу інспектора не пред`явив документи для перевірки.

Згідно з ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи: 1) перевірка документів особи; 2) опитування особи; 3) поверхнева перевірка і огляд; 4) зупинення транспортного засобу; 5) вимога залишити місце і обмеження доступу до визначеної території; 6) обмеження пересування особи, транспортного засобу або фактичного володіння річчю; 7) проникнення до житла чи іншого володіння особи; 8) перевірка дотримання вимог дозвільної системи органів внутрішніх справ; 9) застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису; 10) перевірка дотримання обмежень, установлених законом стосовно осіб, які перебувають під адміністративним наглядом, та інших категорій осіб; 11) поліцейське піклування.

Окремо необхідно наголосити, що Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 у справі № 338/1/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. А для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП мав би надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

З огляду на вище викладене, з урахуванням правової позиції суду вищої інстанції, відповідачем надано докази вчинення правопорушення, що передбачено ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У відповідності п. 2.4 ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих правил, а також: а) пред`явити для перевірки документи зазначені в п. 2.1.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, відсутність вищезазначених документів у водія виключає його право на керування транспортним засобом. З цього слідує, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу може бути предметом перевірки при встановленні права особи на керуванням транспортним засобом, а також на вимогу Інспектора водій зобов`язаний пред`явити вищезазначені документи.

Так, відмова позивача пред`явити на вимогу поліцейського реєстраційний документ на транспортний засіб чи інші передбачені законом документи свідчить про відсутність у позивача таких документів, та порушення нею п. 2.1. ПДР.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупність, суд приходить до висновку, що адміністративний позов є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Інспектора роти № 7 батальйону № 4 полку № 1 УПП в м. Києві ДПП лейтенанта поліції Кучер Юлії Володимирівни, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя Н.В. Аббасова