Справа № 140/19267/23
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2023-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 року ЛуцькСправа № 140/19267/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О. О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) про визнання дій протиправними щодо відмови в перерахунку пенсії відповідно до вимог статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці, зобов`язання відповідача зарахувати до страхового та пільгового стажу період грудень 2010 року та з липня 2019 року по липень 2020 року у ВП Шахта Бужанська ДП Волиньвугілля; зобов`язання відповідача перерахувати та виплачувати пенсію на пільгових умовах відповідно до статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці з 12.01.2023 (дати звернення).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та з 29.07.2020 отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV). Зазначає, що звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії по трудовому каліцтву на підставі статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 №345-VI (далі Закон №345-VI) відповідно до Списку №1. Проте, листом від 01.03.2023 відповідач повідомив, що пільговий стаж по Списку №1 становить 12 років 04 місяці 23 дні, період з грудень 2010 року та з липня 2019 року по липень 2020 року на ВП «Шахта Бужанська» ДП «Волиньвугілля» не зараховано у зв`язку з несплатою страхових внесків роботодавцем, відтак не має права на перерахунок пенсії відповідно до статті 8 Закон №345-VI.

Позивач не погоджується з такою відмовою відповідача та зазначає, що відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 він понад 14 років працював на посаді гірника підземного III розряду з повним робочим днем під землею, що також підтверджується довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №866 від 07.08.2020, виданою ВП Шахта Бужанська ДП Волиньвугілля.

Відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991

№ 1788-XII (далі Закон № 1788-XII) час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах. Вказує, що 01.08.2021 йому встановлено ІІІ групу інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням, відтак станом на 12.01.2023 (день звернення за перерахунком пенсії відповідно до статті 8 Закону №345-VI) стаж роботи, що дає право на призначення пільгової пенсії по Списку №1, становив понад 15 років. Також зазначає, що згідно довідки форми ОК-5 у період грудень 2010 року та з липня 2019 року по липень 2020 року йому була нарахована та виплачена заробітна плата роботодавцем ВП Шахта Бужанська ДП Волиньвугілля, водночас несвоєчасна сплата роботодавцем сум нарахованого ЄСВ не залежала від позивача; обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 17.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

У відзиві на позовну заяву відповідач позовних вимог не визнав. В обґрунтування такої позиції зазначив, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області як одержувач пенсії по інвалідності внаслідок трудового каліцтва відповідно до Закону №1058-IV з 29.07.2020 та розмір пенсії при призначенні обчислено з урахуванням страхового стажу тривалістю 43 роки 2 місяці 14 дні (з них: 10 років 11 місяці 8 днів - пільгова робота з повним робочим днем під землею; 1 місяць 14 днів навчання за фахом, 20 років 9 місяців 27 днів - додатковий стаж); при призначенні пенсії до страхового та пільгового стажу не враховано періоди роботи у грудні 2010 року та з листопада 2017 року по липень 2020 року у ВП «Шахта «Бужанська» ДП «Волиньвугілля» у зв`язку з відсутністю сплати страхових внесків. На звернення позивача від 12.01.2023 ГУ ПФУ у Волинській області листом від 01.03.2023 відмовлено позивачу у перерахунку пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу, також проінформовано, що станом на 01.03.2023 розмір пенсії обчислено з урахуванням страхового стажу тривалістю 46 років 10 місяців 10 днів, з них: 12 років 4 місяці 23 дні - пільгова робота з повним робочим днем під землею, 1 місяць 14 днів - навчання за фахом та 20 років 9 місяців 27 днів - додатковий стаж; до страхового та пільгового стажу з повним робочим днем під землею не враховано періоди роботи у грудні 2010 року та з липня 2019 року по липень 2020 року у зв`язку з відсутністю сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України. В той же час, станом на час розгляду справи в суді відбулася сплата страхових внесків роботодавцем та відображення їх у системі персоніфікованого обліку за період липень-грудень 2019 року, страховий стаж позивача станом на серпень 2023 року склав 47 років 4 місяці 14 днів (з них: 12 років 6 місяців 8 днів - пільгова робота з повним робочим днем під землею; 1 місяць 14 днів навчання за фахом, 20 років 9 місяців 27 днів - додатковий стаж). Зауважує, що відповідно до норм статті 24 Закону №1058-IV до страхового стажу зараховується період, протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески; факт сплати страхових внесків підтверджується даними Державного реєстру, який є єдиним джерелом про наявність та періоди, за які було сплачено страхові внески. Натомість в Індивідуальних відомостях про застраховану особу форма ОК-5 інформація щодо сплати ЄСВ за період грудень 2010 року, січень-липень 2020 відсутня. Крім того, вважає безпідставною і вимогу позивача здійснити перерахунок пенсії згідно зі статтею 8 Закону №345-VI, оскільки пільговий стаж роботи позивача становить 12 років 6 місяців 08 днів, що є меншим 15 років, тобто, не виконується умова, встановлена названою статтею. З урахуванням наведеного просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Інших заяв по суті справи на адресу суду не надходило.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та з 29.07.2020 отримує пенсію по третій групі інвалідності від загального захворювання відповідно до норм Закону №1058-IV. При призначенні пенсії розмір пенсії розраховано, виходячи зі страхового стажу 43 роки 2 місяці 14 днів (з них: 10 років 11 місяців 8 днів пільгова робота за Списком №1; 1 місяць 14 днів навчання за фахом, 20 років 9 місяців 27 днів - додатковий стаж). Ці обставини підтверджуються рішенням про призначення пенсії від 03.09.2020 №25.

12.01.2023 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії по інвалідності на підставі статті 8 Закону №345-VI.

Листом від 01.03.2023 №5046-2311/П-02/8-0300/23 ГУ ПФУ у Волинській області повідомило позивача про те, що розмір пенсії позивача обчислено з урахуванням страхового стажу тривалістю 46 років 10 місяців 10 днів (з них: 12 років 4 місяці 23 дні - пільгова робота з повним робочим днем під землею; 1 місяць 14 днів - навчання за фахом; 20 років 9 місяців 27 днів - додатковий стаж). При призначенні пенсії до пільгового стажу з повним робочим днем під землею не враховано періоди роботи у грудні 2010 року та з липня 2019 року по липень 2020 року у ВП «Шахта «Бужанська» ДП «Волиньвугілля» у зв`язку з відсутністю сплати страхових внесків; зарахування до страхового стажу згаданих періодів роботи можливе за умови повної сплати страхових внесків роботодавцем та відображення їх у системі персоніфікованого обліку. Також було повідомлено, що у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового шахтарського стажу роботи 15 років, тому на позивача не поширюються норми Закону№345-VI.

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначено Законом №1058-IV.

Відповідно до статті 1 Закону №1058-IV у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік) - організація та ведення обліку відомостей про застраховану особу, що здійснюється відповідно до законодавства і використовується в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування в установленому законодавством порядку; роботодавець - власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання; фізична особа, яка використовує працю найманих працівників (у тому числі іноземців, які на законних підставах працюють за наймом в Україні); власник розташованого в Україні іноземного підприємства, установи, організації (у тому числі міжнародної), філії та представництва, який використовує працю найманих працівників, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування; страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Згідно з абзацом першим частини першої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною другою статті 24 Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Як передбачено частиною другою статті 24 Закону №1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону №1058-IV платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Згідно з частиною другою статті 20 Закону №1058-IV обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5-7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Як передбачено частинами четвертою - шостою, дев`ятою, десятою статті 20 Закону №1058-IV, сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць. Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Крім того, згідно з частиною шостою статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Системний аналіз вказаних вище нормативно-правових актів дає підстави для висновку про те, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески. При цьому, на думку суду, виходячи із змісту наведених вище правових норм, порушення страхувальником вимог законодавства щодо порядку та строків сплати страхових внесків тягне негативні наслідки лише щодо самого страхувальника (зокрема, у вигляді сплати недоїмки, штрафних санкцій та пені) та не може мати негативних наслідків для застрахованої особи у вигляді незарахування до страхового стажу періоду роботи, протягом якого такій особі нараховувалася заробітна плата, на яку у свою чергу нараховувалися страхові внески, проте не з вини застрахованої особи страхові внески не були зараховані на відповідні рахунки (зараховувалися в рахунок сплати заборгованих страхувальником сум недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення).

Крім того, несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї страхових внесків, не повинна порушувати законні права та інтереси застрахованої особи, зокрема, право на належне пенсійне забезпечення, оскільки обов`язок своєчасної сплати страхових внесків покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Така правова позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 23.03.2020 у справі №535/1031/16-а, від 30.09.2019 у справі №414/736/17, від 20.03.2019 у справі №688/947/17, від 27.03.2018 у справі №208/6680/16-а та ін.

Також суд зазначає, що згідно з пунктами 2, 3, 10 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, який затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за №1451/11731), під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80% робочого часу, встановленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637).

Пунктом 20 Порядку №637 обумовлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 , ОСОБА_1 з 19.07.2006 прийнятий на роботу гірником підземним ІІІ розряду у ВП «Шахта «Бужанська» ДП «Волиньвугілля»; 24.09.2007 направлений на курси по підготовці гірників очисного забою підземних з відривом від виробництва; 24.10.2007 направлений на виробничу практику по професії гірник очисного забою; 05.12.2007 у зв`язку із закінченням курсів присвоєно професія гірник очисного забою підземний V розряду і переведений на попереднє місце роботи гірником підземним ІІІ розряду; 08.07.2020 звільнений з роботи.

Довідкою ВП Шахта Бужанська ДП Волиньвугілля про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 07.08.2020 №866 підтверджується та обставина, що позивач з 19.07.2006 по 23.09.2007 виконував гірничі підземні роботи за професією гірник підземний, що передбачено Списком №1 розділ 1 підрозділ 1 пункт 1.1а; з 24.09.2007 по 23.10.2007 виконував гірничі підземні роботи за професією - курси з відривом від виробництва в НВ ВПУ по підготовці гірників очисного забою, отримував заробітну плату по підземних тарифах, що передбачено Списком №1 розділ 1 підрозділ 1 пункт 1.1а; з 24.10.2007 по 20.11.2007 виконував гірничі підземні роботи за професією проходив виробничу практику на робочому місці по професії гірник очисного забою, отримував заробітну плату по підземних тарифах, що передбачено Списком №1 розділ 1 підрозділ 1 пункт 1.1а; з 21.11.2007 по 04.12.2007 виконував гірничі підземні роботи за професією - курси з відривом від виробництва в НВ ВПУ по підготовці гірників очисного забою, отримував заробітну плату по підземних тарифах, що передбачено Списком №1 розділ 1 підрозділ 1 пункт 1.1а; з 05.12.2007 по 08.07.2020 виконував гірничі підземні роботи за професією гірник підземний, що передбачено Списком №1 розділ 1 підрозділ 1.

З індивідуальних відомостей про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) станом на 13.01.2023 слідує, що до страхового та пільгового стажу позивача не зараховано період його роботи у грудні 2010 року та з липня 2019 року по липень 2020 року.

Також з цих відомостей видно, що за грудень 2010 року та з липня 2019 року по липень 2020 року ОСОБА_1 була нарахована та виплачена заробітна плата.

Довідкою ВП Шахта Бужанська ДП Волиньвугілля від 14.07.2023 №598/9.3./01-19 підтверджується та обставина, що позивачу за період роботи грудень 2010 року, з липня 2019 року по липень 2020 року включно була нарахована та виплачена заробітна плата, з якої нараховано і сплачено єдиний соціальний внесок у встановленому законом розмірі.

Оскільки наявними у справі письмовими доказами підтверджується, що за грудень 2010 року та з липня 2019 року по липень 2020 року включно позивачу була нарахована та виплачена заробітна плата, на яку в свою чергу нараховувалися страхувальником страхові внески (єдиний внесок), тому у відповідача відсутні підстави не зараховувати вказаний період роботи до страхового та пільгового стажу позивача. Суд наголошує, що позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства зі страхових внесків не може бути підставою для незарахування до страхового стажу позивача періодів його роботи на такому підприємстві.

Також суд зазначає, що механізм державного соціального страхування передбачає державні гарантії реалізації застрахованими особами їхніх конституційних прав, а тому позивач не може бути позбавлений права на отримання соціальних гарантій через те, що орган, відповідальний за повноту та своєчасність сплати страхових внесків, своєчасно не вжив дієвих заходів, що призвело до порушення гарантованого державою права на отримання позивачем належної пенсії із солідарної системи з урахуванням страхового стажу. Застраховані особи самостійно, без сприяння державних органів, позбавлені можливості безпосередньо і оперативно впливати на повноту і своєчасність сплати роботодавцями страхових внесків.

В той же час в ході розгляду даної справи встановлено, що у серпні 2023 року позивачу здійснено перерахунок пенсії (вид перерахунку допризначення, сплата страхових внесків), розмір пенсії обчислено виходячи з страхового стажу 47 років 4 місяці 14 днів, з них: 12 років 6 місяців 8 днів - пільгова робота за Списком № 1, при цьому як до страхового, так і до пільгового стажу зараховано період роботи липень-грудень 2019 року, про що свідчать рішення про перерахунок пенсії від 22.08.2023 №25 та форма РС-право.

Беручи до уваги зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо незарахування до страхового та пільгового стажу позивача періодів роботи грудень 2010 року та з січня 2020 року по липень 2020 року у ВП Шахта Бужанська ДП Волиньвугілля (при цьому, суд враховує, що період липень-грудень 2019 року відповідачем у серпні 2023 року зараховано до страхового та пільгового стажу) та наявність у позивача права на перерахунок пенсії з урахуванням цього стажу.

Щодо позовних вимог в частині визнання дій відповідача протиправними щодо відмови в перерахунку пенсії відповідно до вимог статті 8 Закону №345-VI та зобов`язання перерахувати та виплачувати пенсію на пільгових умовах відповідно до статті 8 вказаного Закону, суд враховує наступне.

Статтею 1 Закону №345-VI визначено, що дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Статтею 8 Закону №345-VI передбачено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Суд зауважує, що статтею 8 Закону №345-VI передбачено не окремий вид пенсії, а додаткову соціальну гарантію шахтарям.

Мінімальний розмір пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, є додатковою гарантією для шахтарів, які працювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків за Списком №1, яка встановлена на випадок, коли після розрахунку у встановленому законом порядку розміру відповідної пенсії за віком така пенсія буде менша ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 13.11.2019 у справі №345/763/17.

При цьому, виходячи з положень наведеної норми, до кола працівників, на яких поширюється дія Закону №345-VI та встановлені пільги, належать тільки працівники, зазначені у Списку №1, які були зайняті на підземних роботах повний робочий день.

Верховний Суд у постанові від 22.09.2021 у справі №640/390/20 наголосив, що для призначення пенсії згідно Закону №345-VI необхідно мати стаж підземних робіт не менше ніж 15 років для чоловіків.

Частиною п`ятою статті 56 Закону № 1788-ХІІ встановлено, що час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах (статті 13 і 14).

Відповідна гарантія встановлена і положеннями частини четвертої статті 9 Закону України «Про охорону праці», згідно з якими час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і в пільгових розмірах у порядку, встановленому законом.

Пунктом 6 частини четвертої статті 10 Закону № 1788-ХІІ, зокрема, внесено зміни до Закону №1058-IV шляхом доповнення частини першої статті 24 вказаного Закону абзацом четвертим такого змісту: «Час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до страхового стажу для призначення пенсії за віком, а також до страхового стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах».

Верховний Суд у постанові від 18.04.2019 у справі №392/17/17, за результатами аналізу наведених правових норм, дійшов висновку, що законодавець зараховує час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням до стажу роботи тільки для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах відповідно до статей 13, 14 Закону № 1788-ХІІ. Отже, до пільгового стажу позивача зараховується період до того часу, коли позивач вийшов на пенсію за віком на пільгових умовах.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05.12.2019 у справі №185/8991/16-а, від 18.04.2019 у справі №392/17/17.

Отже, до пільгового стажу особи зараховується період до того часу, коли останній вийшов на пенсію за віком на пільгових умовах.

З матеріалів справи вбачається, що позивач з 29.07.2020 отримує пенсію по третій групі інвалідності відповідно до норм Закону №1058-IV.

З долученої до позовної заяви довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12 ААА №022609, позивачу 03.08.2021 встановлено третю групу інвалідності (професійне захворювання).

При цьому, судом не встановлено факту звернення позивача за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах та призначення йому такої пенсії, відтак зарахування часу його перебування на інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням до пільгового стажу із шкідливими умовами, на даний час не є можливим, оскільки не узгоджується з наведеними приписами законодавства.

З урахуванням наведеного, та враховуючи те, що позивач не набув необхідного стажу на підземних роботах, що дає право на перерахунок пенсії відповідно до статті 8 Закону 345-VI (не менш як 15 років), тому суд дійшов висновку про правомірність відмови відповідача у перерахунку пенсії відповідно до вимог статті 8 Закону №345-VI.

Підсумовуючи вищенаведене, виходячи із наданих суду статтею 245 КАС України повноважень, з метою ефективного захисту порушених прав позивача суд дійшов висновку про часткове задоволення позову шляхом прийняття рішення у спосіб визнання протиправними дій ГУ ПФУ у Волинській області щодо незарахування позивачу до страхового та пільгового стажу періодів роботи грудень 2010 року та з січня 2020 року по липень 2020 року у ВП Шахта Бужанська ДП Волиньвугілля (при цьому, суд враховує, що період липень-грудень 2019 року відповідачем у серпні 2023 року зараховано до страхового та пільгового стажу) та зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії з 12.01.2023, зарахувавши до страхового та пільгового стажу періоди роботи грудень 2010 року та з січня 2020 року по липень 2020 року у ВП Шахта Бужанська ДП Волиньвугілля та про відмову у задоволенні решти позовних вимог.

Згідно із частинами першою, третьою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволені частково, тому на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір, сплачений в сумі 1073,60 грн квитанцією від 10.04.2023, пропорційно до задоволених вимог в розмірі 536,80 грн.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо незарахування ОСОБА_1 до страхового та пільгового стажу періодів роботи грудень 2010 року та з січня 2020 року по липень 2020 року у ВП Шахта Бужанська ДП Волиньвугілля.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії з 12 січня 2023 року, зарахувавши до страхового та пільгового стажу періоди роботи грудень 2010 року та з січня 2020 року по липень 2020 року у ВП Шахта Бужанська ДП Волиньвугілля

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість грн. 80 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, будинок 22-В, ).

Суддя О. О. Андрусенко