Справа № 460/20186/23
Суддя: Д.П. Зозуля
Дата ухвалення: 2023-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

13 жовтня 2023 року м. Рівне №460/20186/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Зозулі Д.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

Приватного підприємства "Теплогазбуд"
доГоловного управління ДПС у Рівненській області
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство "Теплогазбуд" (далі ПП "Теплогазбуд", позивач) звернулося з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області (далі - ГУ ДПС у Рівненській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення Комісії регіонального рівня Головного управління ДПС у Рівненській області про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку №27424 від 27.06.2023 та зобов`язання Головного управління ДПС у Рівненській області виключити Приватне підприємство "Теплогазбуд" з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Комісії регіонального рівня ГУ ДПС у Рівненській області №27424 від 27.06.2023 ПП "Теплогазбуд" включено до ризикових платників податку на додану вартість, при цьому в якості підстав для прийняття такого рішення вказано пункт 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Позивач не погоджується з таким рішенням відповідача, оскільки ПП "Теплогазбуд" надавало податковому органу пояснення та копії документів, які спростовують правомірність прийнятого рішення щодо віднесення Позивача до ризикових платників податку, але податковим органом, на думку позивача, надані пояснення та документи не були враховані. Наголошує на тому, що всі ознаки ризиковості, які вказує у оскаржуваному рішенні податковий орган спростовуються належним чином оформленими первинними документами та поясненнями, а оскаржуване рішення є необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам законодавства. З наведених підстав просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 28.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У встановлений судом строк, відповідач надав відзив на адміністративний позов, в якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні адміністративного позову, зазначивши, що оскаржуване рішення про відповідність ПП "Теплогазбуд" критеріям ризиковості платника податку прийняте обґрунтовано, з підстав того, що документи, надані платником податків до повідомлення, є недостатніми для спростування ризиковості, оскільки Позивач не спростував виявлені податковим органом ризиковості ведення господарської діяльності, зокрема недостатньої кількості трудових ресурсів для здійснення господарської діяльності, постачання товарів/послуг за рахунок сформованого реєстраційного ліміту у зв`язку з придбанням товарів, не пов`язаних з господарською діяльністю платника податку. Наголошує на тому, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту, оскільки прийняття рішення щодо ризиковості платника податку відноситься до дискреційних повноважень податкового органу, а тому суд позбавлений процесуальної можливості перебирати на себе повноваження щодо оцінки повноти надання документів платника податків та прийняття рішення щодо його виключення з переліку ризикових. Представник відповідача вважає, що рішення про віднесення платника податків до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості не порушує прав та інтересів позивача. З врахуванням викладеного вважає, що оскаржуване рішення Комісії є обґрунтованим та прийнятим з дотриманням вимог чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини та просить у задоволенні позову відмовити повністю, а розгляд справи здійснювати за участі представника відповідача.

Ухвалою суду від 13.10.2023 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи за участю уповноваженого представника Головного управління ДПС у Рівненській області.

Представником позивача до суду надана відповідь на відзив, в якій зазначено, що у відзиві на позов податковим органом не спростовано доводи, викладені у позовній заяві, не міститься доводів неналежності, поданих позивачем документів, їх не відповідності встановленим вимогам або того, що вони не підтверджують факти і обставини на які посилається позивач. Позивач зазначає, що оскаржуване рішення податковим органом було прийняте не у зв`язку із якоюсь конкретною податковою накладною як цього вимагає законодавство, а у зв`язку із виявленням податковим органом інформації у своїх інформаційних базах щодо незначної кількості трудових ресурсів та торгівлі товарами, які не пов`язані з його господарською діяльністю, що не заборонено законодавством. Щодо твердження представника відповідача про неправомірність обраного способу захисту, то позивач вказує, що можливість судового оскарження рішення про відповідають критеріям ризиковості платника податку гарантовано п.6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1165 від 11.12.2019 та п.17.1.7. ст.17 Податкового кодексу України. Просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач правом на подання заперечень у встановлений судом строк не скористався.

Розглянувши подані представниками сторін документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Приватне підприємство "Теплогазбуд" () згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстроване 23.01.2003 року за номером запису: 0005342.

Основним видом економічної діяльності позивача за КВЕД є 41.20 - Будівництво житлових і нежитлових будівель. Також позивач здійснює такі види економічної діяльності як: 46.13 - Діяльність посередників у торгівлі деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами; 46.14 - Діяльність посередників у торгівлі машинами, промисловим устаткованням, суднами та літаками; 46.15 - Діяльність посередників у торгівлі меблями, господарськими товарами, залізними та іншими металевими виробами; 46.18 - Діяльність посередників, що спеціалізуються в торгівлі іншими товарами; 46.19 - Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 46.49 - Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення; 46.73 - Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; 46.90 - Неспеціалізована оптова торгівля; 47.99 - Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами.

З 06.10.2008 ПП "Теплогазбуд" зареєстровано як платник податку на додану вартість з індивідуальним податковим номером 66.

Позивач зареєстрований за адресою: 33025, Рівненська обл., місто Рівне, вулиця М.Чурай, будинок 9.

Всі вищезазначені дані стосовно позивача є загальновідомими і загальнодоступними за Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань.

13.03.2023 Комісією регіонального рівня Головного управління ДПС у Рівненській області прийнято рішення про відповідність/невідповідність платників податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку №8538878/32300672, яким прийнято рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку відповідно до п.8 Критеріїв ризиковості платника податку.

ПП "Теплогазбуд" у зв`язку із вказаним рішенням подало до податкового органу пояснення за №1 від 19.06.2023 з долученими до нього документами, за наслідками розгляду яких Комісією регіонального рівня Головного управління ДПС у Рівненській області прийнято рішення відповідність/невідповідність платників податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку №27424 від 27.06.2023, яким з урахуванням отриманих від платника податку інформації та копій відповідних документів прийнято рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку відповідно до п.8 Критеріїв ризиковості платника податку з підстав того, що наданими копіями документів не спростовано факту проведення ризикової господарської діяльності ПП "Теплогазбуд", а зокрема, за такими ознаками ведення ризикової діяльності як недостатня кількість трудових ресурсів для здійснення господарської діяльності, відповідно до задекларованих обсягів та постачання товарів/послуг за рахунок сформованого реєстраційного ліміту (СУМнакл) у зв`язку з придбанням товарів, не пов`язаних з господарською діяльністю платника податку.

Позивач не погодився з рішенням відповідача №27424 від 27.06.2023 та оскаржив його до суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (далі ПК України) визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 на виконання вимог пункту 201.16 статті 201 ПК України затверджено Порядок з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №1165), який визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, права та обов`язки їх членів.

Відповідно до пункту 5 Порядку №1165 (тут і далі по тесту в редакції станом на час прийняття оскаржуваного рішення) платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2). Додатком 1 до Порядку №1165 встановлено наступні Критерії ризиковості платника податку на додану вартість:

1. Платника податку на додану вартість (далі - платник податку) зареєстровано (перереєстровано) на підставі недійсних (втрачених, загублених) та підроблених документів згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.

2. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління неіснуючим, померлим, безвісти зниклим особам згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.

3. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами, що не мали наміру провадити фінансово-господарської діяльності або здійснювати повноваження, згідно з інформацією, наданою такими особами.

4. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) та ним проваджено фінансово-господарську діяльність без відома і згоди його засновників і призначених у законному порядку керівників згідно з інформацією, наданою такими засновниками та/або керівниками.

5. Платник податку - юридична особа не має відкритих рахунків у банку/небанківського надавача платіжних послуг, крім рахунків у Казначействі (крім бюджетних установ).

6. Платником податку не подано контролюючому органу податкової звітності з податку на додану вартість за два останніх звітних (податкових) періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України (далі - Кодекс), з урахуванням вимог підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення Кодексу.

7. Платником податку на прибуток підприємств не подано контролюючому органу фінансової звітності за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Кодексу, з урахуванням вимог підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення Кодексу.

8. У контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Пунктом 6 Порядку №1165 передбачено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено та/або подано податкову накладну/розрахунок коригування для реєстрації в Реєстрі, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється

Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.

Законодавцем установлена певна послідовність прийняття рішення про відповідність платника податку на додану вартість Критеріям ризиковості платника податку на додану вартість.

Так, рішенню Комісії щодо відповідності платника податку Критеріям ризиковості платника податку на додану вартість має передувати складання та направлення таким платником податкової накладної/розрахунку коригування, за наслідками чого здійснюється моніторинг платника податку, податкової накладної/розрахунку коригування.

При цьому, встановленню наявності у контролюючих органах податкової інформації, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, яка стала відома контролюючому органу у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, має передувати моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування, поданої для реєстрації.

Отже, питання відповідності підприємства Критеріям ризиковості платника ПДВ має розглядатись Комісією регіонального рівня за наслідками подання товариством для реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування та моніторингу платника податку і податкової накладної/розрахунку коригування, що направлена для реєстрації. При цьому моніторинг проводиться в автоматизованому порядку.

Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення. Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4). У рішенні зазначається підстава та інформація, за якою встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

У разі відповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку згідно з пунктом 8 додатка 1 у відповідних полях рішення зазначаються детальна інформація, за якою встановлено відповідність критеріям ризиковості платника податку, тип операції (придбання/постачання), період здійснення господарської операції, код згідно з УКТЗЕД/Державним класифікатором/умовним кодом товару, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції, дата включення платника податку, задіяного в ризиковій операції, до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

У рішенні про відповідність платника податку вимогам пункту 8 додатка 1 комісія регіонального рівня зазначає наявну інформацію, що свідчить про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, виявлену під час моніторингу господарських операцій, відображених у податкових накладних/розрахунках коригування, поданих для реєстрації в Реєстрі, у тому числі податкових накладних/розрахунках коригування, реєстрацію яких зупинено.

Документами, необхідними для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, можуть бути:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством;

інші документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Інформацію та копії документів, подані платником податку, комісія регіонального рівня розглядає протягом семи робочих днів, що настають за датою їх надходження, та приймає відповідне рішення.

За результатами розгляду інформації та копій документів комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, яке платник податку отримує в електронному кабінеті у день його прийняття (додаток 4).

Виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

У разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Комісія регіонального рівня постійно проводить моніторинг щодо відповідності/невідповідності платників податку критеріям ризиковості платника податку.

Відповідно до пункту 25 Порядку №1165 комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Комісія регіонального рівня діє в межах повноважень, визначених цим Порядком та Порядком прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим Мінфіном.

Суд встановив, що оскаржуваним рішенням позивача визнано таким, що відповідає критеріям ризиковості платника податку на підставі п.8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Аналізуючи вищевикладене, суд зазначає, що положеннями Порядку №1165 передбачено певний алгоритм дій контролюючого органу, за результатом виконання якого ним може бути прийнято рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку.

Пунктом 5 Порядку №1165 визначено, що перевірці відповідності критеріям ризиковості платника податку показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, підлягає тільки той платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації.

Тобто, процедура перевірки особи щодо її відповідності критеріям ризиковості платника податку ініціюється лише після подання таким платником податків для реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації.

Право комісії регіонального рівня щодо розгляду питання про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку самостійно ініціювати процедуру розгляду вказаного питання лише з підстав наявності податкової інформації Порядком №1165 не передбачено.

При цьому відповідно до пункту 6 Порядку №1165 виявлення обставин та/або отримання інформації може бути самостійною підставою тільки для розгляду комісією регіонального рівня питання виключення платника податку з переліку платників, а не щодо включення його до такого переліку.

Як слідує з наявних в матеріалах справи витягів з протоколу №79/17-00-18-00-07 від 03.03.2023 та протоколу №154/17-00-18-00-07 від 27.06.2023 засідання комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрів податкових накладних Головного управління ДПС у Рівненській області відповідачем при первісному розгляді питання про віднесення позивача до ризикових платників податку було прийнято рішення про відповідність позивача пункту 8 критеріїв ризиковості платника податку на підставі доповідної записки управління з питань виявлення та опрацювання податкових ризиків інформації наданої управлінням з питань виявлення та опрацювання податкових ризиків за №398/17-00-18-00-13 від 03.03.2023, зміст якої викладений у зазначених витягах з протоколів. Зокрема, у вказаній інформації відповідач зазначає, що основний вид діяльності ПП "Теплогазбуд" будівництво житлових і нежитлових будівель, а згідно даних ЄРПН впродовж 2022 лютого 2023 підприємством здійснено придбання будматеріалів проте постачання послуг та реалізація таких матеріалів відсутні, при цьому фактично впродовж вказаного часу підприємство надавало послуги автомобіля ЗІЛ, екскаватора та здійснювало реалізацію щебеню вапнякового фр.20-50мм із здійсненням націнки на такий товар 163,5%. З вказаного слідує, що розгляд і прийняття регіональною комісією рішення щодо відповідності позивача пункту 8 критеріїв ризиковості платника податку було здійснено за самостійною ініціативою податкового органу при відсутності для цього підстав, визначених Порядком №1165, тобто без встановлення факту складення та/або подання позивачем для реєстрації в Реєстрі конкретної податкової накладної/розрахунку коригування, що не відповідає жодній з ознак безумовної реєстрації.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача не спростував того, що прийняття рішення про відповідність позивача пункту 8 критеріїв ризиковості платників податку на додану вартість не було пов`язане з реєстрацією позивачем у ЄРПН конкретної податкової накладної або розрахунку коригування, які б дали підстави податковому органу стверджувати про ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної у такій податковій накладній/розрахунку коригування.

Аналізуючи оскаржуване рішення, яке було прийнято відповідачем за наслідками подання позивачем пояснень та документів на їх підтвердження, вбачається, що відповідач також не стверджує про конкретну податкову накладну/розрахунок коригування, які б подавав на реєстрацію до ЄРПН позивач і які б давали підстави податковому органу приймати рішення про ризиковість платника податку.

Суд звертає увагу на те, що контролюючий орган, формулюючи висновок про відповідність платника податку п.8 Критеріїв ризиковості платника податку, має оцінювати ризиковість здійснення конкретної господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування, з урахуванням наявної податкової інформації.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що рішення відповідача про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, яким позивача віднесено до ризикових, прийнято не за наслідками подання останнім податкової накладної/розрахунку коригування для реєстрації, що суперечить положенням Порядку № 1165. Зазначений висновок відповідає правовій позиції висловленій Верховним Судом у постанові від 23.06.2022 у справі №640/6130/20.

Згідно з Додатком 4 Порядку №1165 в рішенні про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку обов`язково зазначається підстава його прийняття, зокрема, відповідний пункт критеріїв ризиковості платника податку та у разі відповідності пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку розшифровується, яка саме податкова інформація.

Загальними вимогами, які висуваються до акту індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Суд зазначає, що в оскаржуваному рішенні №27424 від 27.06.2023 відповідачем вказано, що таке рішення прийняте з урахуванням отриманих від платника податку інформації та копій відповідних документів від 19.06.2023 №1, при цьому у рішенні зазначено, що підставою для віднесення позивача до таких, що відповідають критеріям ризиковості платника податку на підставі пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку є те, що позивачем не надано копій документів, які можуть свідчити про невідповідність критеріям ризиковості платника податку та деталізовано, що наданими копіями документів не спростовано факту проведення ризикової діяльності ПП "Теплогазбуд", а саме не в повному обсязі надано документи щодо придбання будматеріалів (договорів, видаткових накладних, ТТН, розрахунків з постачальниками), відсутні документи щодо залишків товарів на складах (інвентаризаційні описи, складські квитанції та ін.), регістри бухгалтерського обліку, розрахунковий документ, первинні документи щодо транспортування, договір з додатками до нього, складські документи (інвентаризаційні описи), банківська виписка з особових рахунків.

Разом з тим, будь-яких доказів на підтвердження податкової інформації, на підставі якої прийняте оскаржуване рішення про включення позивача до переліку ризикових платників податків, відповідачем надано не було. Суд звертає увагу на те, що податкова інформація наявна у контролюючого органу щодо сумніву у порядку організації та ведення господарської діяльності та високий розмір націнки та товари, які реалізовував суб`єкт господарювання, є лише припущенням, яке саме по собі не може свідчити про вчинення підприємством порушень та не підтверджує ризиковість платника податків.

З приводу ж наведених у оскаржуваному рішенні тверджень відповідача, то суд зазначає, що оскаржуване рішення не містить встановлених обставин, які б свідчили про невиконання позивачем чи його контрагентами договірних зобов`язань за господарськими операціями або встановлення обставин, які б свідчили про нереальність чи ризиковість господарських операцій між позивачем та його контрагентами за якими позивачем було подано у 2022 - лютому 2023 на реєстрацію до ЄРПН відповідні податкові накладні.

Згідно з п.44-46 Порядку №1165, Комісія контролюючого органу перевіряє подані платником податку копії документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів, з даними, що надходять або можуть бути отримані з інших джерел інформації (реєстри, що ведуться державними органами, документи, зокрема електронні). Відповідачем не надано суду доказів, які досліджувалися в ході засідання комісії, та які слугували підставою для прийняття оскаржуваного рішення про відповідність позивача критеріям ризиковості, а також доказів додержання вимог п.44 Порядку №1165 - результатів проведених звірок/перевірок інформаційних джерел та наданих позивачем документів при прийнятті оскаржуваного рішення.

Рішення №27424 від 27.06.2023 не містить жодних відомостей про здійснення податкового контролю - актів перевірок, копій документів, відповідей на запити, виявлення недостовірності даних, що містяться у податковій звітності платника податків, відсутність конкретних первинних документів тощо. Тобто, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували інформацію про факти порушення податкового законодавства позивачем.

Верховний Суд у постановах від 16.12.2020 по справі №340/474/20, від 05.01.2021 по справі №640/10988/20, від 05.01.2021 по справі №640/11321/20 та від 20.01.2022 по справі №160/2840/20 зазначав, що при вирішенні спорів такої категорії суди попередніх інстанцій, з огляду на правове регулювання і характер цих відносин, мають досліджувати і надавати оцінку змісту оскаржуваного рішення, змісту протоколу засідання комісій та наданих податковим органом документів, порядку прийняття рішення та повноваженням комісії контролюючого органу.

Також суд касаційної інстанції наголошує, що Комісія, приймаючи рішення з посиланням на те, що у контролюючих органів наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на них законодавством завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, має обґрунтувати суду, на підставі якої саме інформації комісія дійшла такого висновку, та надати належні, допустимі докази в підтвердження цієї інформації.

Проте відповідач належних та допустимих доказів на підтвердження податкової інформації, яка стала для нього підставою для прийняття оскаржуваного рішення, суду не надав, як не представив і результатів проведених перевірок поданих платником копій документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів, з даними, що надходять або можуть бути отримані з інших джерел інформації, тобто доказів додержання вимог пунктів 44, 46 Порядку №1165 при прийнятті Комісією відповідача спірного рішення.

Суд звертає увагу, що вказаний у оскаржуваному рішенні код податкової інформації, яка є підставою для прийняття рішення по відповідність платника критеріям ризиковості платника податку 07, містить тлумачення як «недостатня кількість трудових ресурсів, необхідних для здійснення господарської операції в обсягах, зазначених у податковій накладній/розрахунку коригування (за відсутності інформації щодо придбання послуг з використання робіт, які необхідні для здійснення господарської операції)». Тобто зазначаючи вказаний код податковий орган на виконання принципу обґрунтованості свого рішення має вказати щодо якої саме господарської операції по якій було складено конкретну податкову накладну або розрахунок коригування у платника податків було задіяно недостатню кількість трудових ресурсів. У даній же справі, як встановлено судом, оскаржуване рішення було прийнято відповідачем не у зв`язку із конкретною податковою накладною або розрахунком коригування, і в обґрунтування свого рішення відповідач не посилається на конкретну господарську операцію, що дає підстави для висновку суду про те, що посилання відповідача на недостатню кількість трудових ресурсів, необхідних для здійснення господарської операції, є безпідставним, оскільки неможливо встановити щодо якої саме господарської операції іде мова в оскаржуваному рішенні і у зв`язку із чим податковий орган вважає, що позивачу недостатньо задіяних ним удових ресурсів.

Суд зауважує, що податкова інформація, наявна у контролюючого органу, є лише статистичними даними, які самі по собі не можуть свідчити про вчинення підприємством порушень та не підтверджує ризиковість платника податків. Будь-яка податкова інформація, зокрема, надана іншими контролюючими органами носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні закону, а тому припущення щодо недостатності трудових ресурсів для здійснення певної господарської операції мало бути доведено відповідачем належними і допустимими доказами, але у даній справі відповідачем не було надано суду таких доказів.

Стосовно зазначеного в оскаржуваному рішенні коду податкової інформації, яка є підставою для прийняття рішення по відповідність платника критеріям ризиковості платника податку 14 «постачання товарів/послуг за рахунок сформованого реєстраційного ліміту (СУМнакл) у зв`язку з придбанням товарів, не пов`язаних з господарською діяльністю платника податку», то суд зазначає, що матеріали справи свідчать про те, що позивачем надавалися податковому органу документи та пояснення з обґрунтуванням того, що позивач здійснює діяльність не тільки по будівництву житлових і нежитлових будівель, а і торгівельну діяльність, в рамках яких ним і придбавалися такі товари як листи (код УКТЗЕД 7208), арматура (код УКТЗЕД 7214), арматура (код УКТЗЕД ), вікна Rehau (код УКТЗЕД ), плити піно полістирольні (код УКТЗЕД 3921). Законодавство станом на час здійснення господарських операцій з придбання і станом на час прийняття оскаржуваного рішення не містить заборони придбання суб`єктами господарювання зазначених товарів з будь-якою метою. Доказів використання придбаних позивачем товарів поза межами господарської діяльності відповідачем суду не надано і матеріали справи не містять.

Долучені позивачем до позовної заяви договірні, первинні, бухгалтерські та банківські документи спростовують твердження відповідача про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податку та засвідчують наявність господарських відносин з контрагентами, оформлені документами, що відповідають вимогам ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Стосовно ж визначення потреби підприємства у придбанні певних видів товарів, то суд зазначає, що ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Нормативно-правовими актами на час спірних відносин не надано податковому органу повноважень на визначення порядку та способу ведення діяльності суб`єктами господарювання, в тому числі визначення доцільності придбання в межах такої діяльності певних товарів, робіт чи послуг. Частиною 5 ст.19 Господарського кодексу України встановлено, що незаконне втручання та перешкоджання господарській діяльності суб`єктів господарювання з боку органів державної влади, їх посадових осіб при здійсненні ними державного контролю та нагляду забороняються.

Жодних доказів на спростування наданих позивачем документів в частині правомірності його господарських операцій з ТОВ "Мехтехнобуд" (за договором суборенди від 01.10.2022), ТОВ "Рокитнівський скляний завод" (за договором №996 від 23.03.2020), ФОП ОСОБА_1 (за договором оренди транспортних засобів №1-10-22 від 03.10.2022), ФОП ОСОБА_2 (за договором перевезення вантажу №5 від 02.12.2022), ФОП ОСОБА_3 (за договором перевезення вантажу №32/22 від 29.12.2022), ФОП ОСОБА_4 , (за договором перевезення вантажу №000124 від 11.11.2022), ПП "Артем-буд" (за договором перевезення вантажу №32/22 від 12.12.2022), ТОВ "А-Бетон Україна" (за договором про надання послуг по перевезенню №22-03/01 від 22.03.2021), ФОП ОСОБА_5 (за договором перевезення вантажу №000010 від 01.11.2022), ТОВ «Так Транс Плюс» (за договором перевезення вантажу автомобільним транспортом №26/04/2022 від 26.04.2022), ПрАТ "Тернопільський кар`єр" (за Договором №23/03/2020-1 від 23.03.2020), ТОВ "Ла-Транс Україна" (за договором про надання послуг по перевезенню №19-12/01 від 19.12.2022), відповідачем суду не надано.

З приводу твердження відповідача про ненадання йому позивачем в повному обсязі документів щодо придбання будматеріалів, регістрів бухгалтерського обліку, розрахункових документів, первинних документів щодо транспортування, то суд зауважує, що вказана інформація, наведена в оскаржуваному рішенні безвідносно до конкретної господарської операції позивача, зазначеної у поданій ним для реєстрації податковій накладній, що відповідно ставить позивача у стан правової невизначеності щодо підстав визнання відповідності критеріям ризиковості та документів, які необхідно подати на підтвердження невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Водночас, матеріали справи свідчать, що позивачем було надано податковому органу ряд документів на підтвердження реальності його господарської діяльності, наявності штату, необхідного обладнання та його забезпечення, а саме: договори, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, акти приймання-передачі, оборотно-сальдові відомості, акти звірок, журнали-ордери і відомості по рахунках 361 та 631, банківські виписки та інші. Поряд з цим, результатів проведеної перевірки поданих платником податку копій документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в них, з даними, що надходять або можуть бути отримані з інших джерел інформації (реєстри, що ведуться державними органами, документи, зокрема електронні) відповідачем суду не повідомлено та матеріали справи не містять. Натомість, долучені позивачем до позовної заяви первинні документи спростовують твердження відповідача про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податку.

За результатом повного та всебічного розгляду матеріалів справи, суд приходить до висновку, що податковим органом не встановлено конкретних фактичних обставин, що впливають на визначення ризиків, а також приписів податкового законодавства, ризик порушення яких існує в досліджуваній господарській операції позивача, відповідач не довів ризиковість господарської операції позивача за наявності об`єктивних ознак неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг, дані про які зазначено у певній податковій накладній/розрахунку коригування, та/або ймовірності уникнення платником податку на додану вартість виконання свого податкового обов`язку.

Крім того, суд звертає увагу про те, що при розгляді питання виключення платника податку з переліку платників на підставі поданої інформації та копій документів контролюючий орган не може здійснювати повний аналіз господарської операцій позивача на предмет її реальності. Змістовна оцінка господарської операції може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки, підстави та порядок проведення якої визначено нормами ПК України.

Суд також звертає увагу на те, що оскаржуване рішення є підставою для автоматичного зупинення реєстрації податкових накладних в Єдиному державному реєстрі податкових накладних і це створює перешкоди в здійсненні господарських операцій. Наявність запису в базах даних податкового органу про ПП "Теплогазбуд" як ризикове підприємство порушує права та охоронювані законом інтереси платника, оскільки не дозволяє виконувати покладений на останнього обов`язок щодо реєстрації податкових накладних, що, у свою чергу, фактично позбавляє можливості позивача належним чином проводити свою господарську діяльність.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено, що існують підстави для застосування до позивача пункту 8 Критеріїв ризиковості платників податку з відповідним внесенням до переліку ризикових суб`єктів господарювання.

Загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства.

Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.02.2020 по справі №360/1776/19.

При цьому суд враховує, що прийняття контролюючим органом рішення про присвоєння особі ознаки ризикового платника податків змінює правовий режим реєстрації податкових накладних в Реєстрі, з абсолютною невідворотністю призводить до зупинення реєстрації будь-якої складеної цією особою податкової накладної в Реєстрі.

Отже, оскаржуване рішення саме по собі значно погіршує правове становище платника податків, покладаючи на нього додатковий тягар у наданні пояснень і документів у виправдання правомірності реєстрації податкової накладної до Комісії регіонального рівня. Окрім того, прийняття такого рішення суб`єктом владних повноважень впливає на ділову репутацію позивача, адже контрагенти позивача будучи обізнаними про віднесення позивача до переліку ризикованих платників уникатимуть господарських правовідносин з таким платником, що значно може відобразитися на фінансово економічному стані платника.

Право на оскарження в судовому порядку рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника випливає з норм пункту 6 Порядку №1165, за якими у разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Право на звернення до суду також передбачено в затвердженій формі Рішення (додаток 4 до Порядку №1165), а саме Рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Таким чином, законом прямо передбачено право платника податків на оскарження у судовому порядку рішення податкового органу про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 16.12.2020 року по справі №340/474/20, від 05.01.2021 у справі №640/11321/20, від 05.01.2021 у справі №640/10988/20.

Приписами ч.2 ст.6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював особливу важливість принципу "належного урядування". Цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах "Беєлер проти Італії" (Beyeler v. Italy), "Онер`їлдіз проти Туреччини" (Oneryildiz v. Turkey), "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia) і "Тошкуце та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Рівненській області про відповідність платника податку на додану вартість ПП "Теплогазбуд" критеріям ризиковості платника податку №27424 від 27.06.2023 є протиправним та підлягає скасуванню.

Стосовно покликання представника відповідача на постанову Верховного Суду від 20.11.2019 у справі №480/4006/18, то суд зазначає, що правова позиція, викладена у такому рішенні не підлягає до врахування у даній справі з огляду на те, що вона стосується застосування норм права, які містилися у Постанові Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" №117 від 21.02.2018, яка втратила чинність на підставі Постанови Кабінету Міністрів України №1165 від 11.12.2019, а отже, норми якої не підлягають до застосування при вирішенні справи щодо оскарження рішення відповідача №27424 від 27.06.2023.

Суд зауважує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Така правова позиція узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 08.11.2019 по справі № 227/3208/16-а.

Суд звертає увагу на те, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги про зобов`язання Головного управління ДПС у Рівненській області виключити ПП "Теплогазбуд" з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку також слід задовольнити.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч.1 ст.2 КАС України).

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який у пункті 110 рішення від 23.07.2002 у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління".

Під час розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б твердження позивача, з огляду на зазначене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ПП "Теплогазбуд" є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач при зверненні до суду з даним позовом платіжною інструкцією від 23.08.2023 №0.0..1 сплатив судовий збір у розмірі 2684,00грн.

Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 2684,00грн. підлягає стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань.

Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 16000 грн., суд зазначає наступне.

Пунктом 1 частини 3 статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було винесене судове рішення у справі, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Відповідно до ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

На виконання вимог ч.4 ст.134 КАС України, стороною позивача надано суду копію договору про надання правової допомоги від 21.08.2023, укладеного між позивачем та Адвокатським бюро "Миколи Бляшина", звіт про надану правову допомогу з описом наданої правової допомоги із зазначенням кількості годин, витрачених адвокатом на надання послуг станом на 28.09.2023, рахунок від 28.09.2023р.

Згідно п.1.1. Договору про надання правової допомоги від 21.08.2023, його предметом є обов`язок адвоката надати правничу допомогу стосовно представництва інтересів в суді у справі про визнання протиправним і скасування рішення Комісії регіонального рівня Головного управління ДПС у Рівненській області про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку №27424 від 27.06.2023р. та зобов`язання виключити ПП "ТЕПЛОГАЗБУД" з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку. Вартість правничої допомоги відповідно до п.3.1. Договору становить 16000,00грн. На час ухвалення судового рішення доказів оплати позивачем правничої допомоги адвоката суду не надано.

Дослідивши надані докази, суд зазначає, що з приводу надання правничої допомоги, у наданих документах міститься опис наданих послуг саме по даним спірним правовідносинам, тобто наявні усі дані, які дають можливість ідентифікувати надані послуги та прослідкувати взаємний зв`язок із даними спором.

Водночас, Верховний Суд 21.01.2020 року у справі №904/1038/19 зазначив, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з правовою допомогою, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, визначеним статтями 19, 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", а також враховуючи предмет спору, значення справи для сторін та конкретні обставини справи, суті виконаних послуг, затрачений адвокатом час на надання правничої допомоги, суд прийшов до висновку, що заявлена до відшкодування сума у 16000,00грн, є надмірною, неспівмірною із складністю справи та фактичним обсягом наданих адвокатом послуг, а тому підлягає зменшенню у зв`язку з відсутністю ознак співмірності, визначених частиною п`ятою статті 134 КАС України.

Відтак, з огляду на складність справи, суд, виходячи з критерію пропорційності, вважає, що розмір витрат на правничу допомогу, що підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Рівненській області повинен становити 8000,00 грн.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Приватного підприємства "Теплогазбуд" до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення і зобов`язання вчинення певних дій задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Рівненській області №27424 від 27.06.2023 про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Рівненській області виключити Приватне підприємство "Теплогазбуд" (ідентифікаційний код юридичної особи 32300672) з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Рівненській області на користь Приватного підприємства "Теплогазбуд" витрати по сплаті судового збору в сумі 2684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 копійок) та на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн (вісім тисяч гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 13 жовтня 2023 року

Учасники справи:

Позивач - Приватне підприємство "Теплогазбуд" (вул. М. Чурай, буд. 9, м. Рівне, Рівненська область,33025, ЄДРПОУ/РНОКПП 32300672)

Відповідач - Головне управління ДПС у Рівненській області (вул. Відінська, буд. 12,м. Рівне,Рівненська обл.,33023, ЄДРПОУ/РНОКПП 44070166)

Суддя Д.П. Зозуля