Справа № 280/5065/23
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2023 року Справа № 280/5065/23 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Батрак І.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

до Державної установи «Центр пробації» (04050, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, буд. 81, )

треті особи Філія Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, вул. Матросова, буд. 26, ), Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-б, )

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом (з урахуванням уточнення) до Державної установи «Центр пробації» (далі ДУ «Центр пробації», відповідач), треті особи Філія Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області (далі ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області, третя особа 1), Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі ГУ ПФУ в Запорізькій області, третя особа 2), в якому просить:

визнати протиправними дії відповідача 1 щодо відмови в підготовці та направленні до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області подання та документів для призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

зобов`язати відповідача 1 підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області подання та документи для призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

На обґрунтування позовних вимог у позовній заяві зазначає, що звернувся до ДУ «Центр пробації» із заявою про підготовку та направлення до ГУ ПФУ в Запорізькій області необхідних документів для призначення пенсії, однак отримав відповідь на подану заяву, з якої вбачається, що оскільки календарної вислуги не вистачає для призначення пенсії за вислугою років, то відповідач не вбачає підстав для направлення до ГУ ПФУ в Запорізькій області документів для призначення пенсії позивачу. Вважає вказану відмову щодо підготовки та направлення документів для призначення пенсії протиправною, з огляду на те, що відповідно до п. "а" ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб», в редакції, що діяла на момент звільнення позивача, пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у п. "б"-"д", "ж" ст. 12 цього закону, незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше. Так, позивач зазначає, що пільгова вислуга років позивача складає 26 років 03 місяці 10 днів, що є достатньою для призначення пенсії відповідно до вказаного закону. Тобто, після звільнення позивача зі служби ДУ «Центр пробації» мало підготувати та направити необхідні документи для призначення пенсії до ГУ ПФУ в Запорізькій області.

Ухвалою суду від 12.07.2023 позовна заява залишена без руху та позивачу надано строк для усунення зазначених судом недоліків позовної заяви. У встановлений судом строк недоліки позовної заяви позивачем було усунуто.

Ухвалою судді від 15.08.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами в порядку, визначеному статтею 262 КАС України.

Відповідач позов не визнав, 25.09.2023 на адресу суду надіслав відзив (вх. №42319), у якому, зокрема пояснює, що на день звільнення зі служби вислуга років позивача у календарному обчисленні становить 19 років 08 місяців 15 днів. Наголошує, що відповідно до п. "а" ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» пенсія за вислугу років призначається особам … незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 01 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше. Таким чином, у позивача відсутня необхідна кількість вислуги років для підготовки та надання документів для призначення пенсії за вислугу років до ГУ ПФУ в Запорізькій області, а тому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

12.09.2023 від третьої особи 2 через систему «Електронний суд» надійшли пояснення, в яких зазначає, що календарна вислуга років позивача відповідно до наказу Директора ДУ «Центр пробації» №481/к від 04.10.2022 встановлена 21 роки 06 місяців 28 днів. Виходячи з вищенаведеного, оскільки нормою Закону визначено як обов`язкову умову для призначення пенсії особам, звільненим з 1 жовтня 2020 року по теперішній час (позивача звільнено 07.10.2022), вислугу 25 календарних роки і більше, а позивач має вислугу 21 роки 06 місяців 28 днів., вважає, що відповідачем правомірно не було направлено документи для призначення пенсії за вислугу років.

Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

ОСОБА_1 проходила службу в системі Державної кримінально-виконавчої служби України з 01.09.2002 по 16.05.2022, що підтверджується трудовою книжкою НОМЕР_2 від 16.07.1998.

Згідно з наказом ДУ «Центр пробації» від 25.04.2022 № 120/к майора внутрішньої служби ОСОБА_1 (М-099779), старшого інспектора Заводського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області, звільнено зі служби відповідно до п. 5 ст. 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» та п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням) 16 травня 2022 року.

Відповідно до розрахунку до вислуги років на момент звільнення позивач мав трудовий стаж у календарному обчисленні - 19 років 08 місяців 15 днів; у пільговому обчисленні 26 років 03 місяці 10 днів.

31.05.2023 позивач звернувся до ДУ «Центр пробації» із заявою про підготовку та направлення до ГУ ПФУ в Запорізькій області необхідних документів для призначення пенсії за вислугу років.

Листом від 14.06.2023 №246/П-280/10/Ян-23 відповідач повідомив, що оскільки календарна вислугу років позивача менша, ніж передбачена Законом, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, підстав для надання до ГУ ПФУ в Запорізькій області документів для призначення пенсії за вислугу років немає. Поінформував, що призначення пенсії особам рядового та начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України на підставі пільгової вислуги років Законом та Постановою не передбачено.

Вважаючи, що відповідач протиправно не скерував документи до ГУ ПФУ в Запорізькій області, ОСОБА_1 звернулась до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб №2262-ХІІ від 09.04.1992 (далі - Закон №2262-ХІІ). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону №2262-XII пенсія за вислугу років призначається особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж», «з» ст. 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині 3 статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

За приписами п. «б» ч. 1 ст. 12 Закону №2262-XII особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «з» ст. 1-2 цього Закону, в разі досягнення ними на день звільнення зі служби 45-річного віку, крім осіб, зазначених у ч. 3 ст. 5 цього Закону, за наявності у них страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ, Національній поліції, на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України.

Суд з`ясував, на момент звільнення позивач мав загальний трудовий стаж у календарному обчисленні - 19 років 08 місяців 15 днів; у пільговому обчисленні 26 років 03 місяці 10 днів.

Однак, у даному випадку, у даній справі підлягає розгляду питання щодо наявності чи відсутності обов`язку у відповідача оформити та направити документи до відповідного Пенсійного фонду для вирішення питання щодо призначення пенсії чи відмови у такому. Суд не надає у даній справі оцінки наявності чи відсутності у позивача необхідного стажу для виходу на пенсію за вислугою років відповідно до положень Закону №2262-ХІІ.

Положеннями ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» від 23.06.2005 №2713-IV (далі - Закон №2713-IV) визначено, що держава забезпечує соціальний захист персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України відповідно до Конституції України, цього Закону та інших законів України.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що пенсійне забезпечення осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби здійснюється відповідно до №2262-XII. При звільненні зі служби особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби користуються правовими і соціальними гарантіями відповідно до Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист».

Особам рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби встановлюється пільговий залік вислуги років для призначення пенсії - один місяць служби за сорок днів; особам, які проходять службу у воєнізованих формуваннях і установах виконання покарань, призначених для тримання засуджених до довічного позбавлення волі, - один місяць служби за півтора місяця, а в установах виконання покарань, призначених для тримання і лікування інфекційних та психічно хворих засуджених, - один місяць служби за два місяці за переліком посад і в порядку, що затверджуються Міністерством юстиції України (ч. 4 ст. 23 Закону №2713-IV).

Згідно зі ст. 17 Закону №2262-ХІІ особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д», «з» ст. 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються служба в органах внутрішніх справ, поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України, Державній кримінально-виконавчій службі України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.

У відповідності до ч. 4 ст. 17 Закону №2262-ХІІ при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

Відповідно до ст. 17-1 Закону №2262-ХІІ порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначених вимог Закону №2262-ХІІ постановою Кабінету Міністрів України затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей від 17.07.1992 №393 (далі - Порядок №393).

Згідно з п. 1 Порядку №393 для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону №2262-ХІІ особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» і «з» статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються, зокрема, служба в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, Державній кримінально-виконавчій службі, податковій міліції на посадах начальницького і рядового складу, в Службі судової охорони на посадах молодшого, середнього і вищого складу, в Національному антикорупційному бюро, Бюро економічної безпеки на посадах начальницького складу з дня призначення на відповідну посаду.

За приписами п. 2-1 Порядку для призначення пенсій обчислення календарної вислуги років проводиться згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови.

У силу пп. «в» п. 3 Порядку №393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах, крім іншого, один місяць служби за півтора місяці у військових частинах і підрозділах внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії з охорони дипломатичних представництв, консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних організацій в Україні, у підрозділах Управління державної охорони, Служби судової охорони, що визначаються в установленому порядку, а також у підрозділах спеціального призначення Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, установ виконання покарань органів внутрішніх справ, воєнізованих формуваннях Державної кримінально-виконавчої служби, у частинах і підрозділах (загонах) спеціального призначення внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії та у підрозділах міліції особливого призначення за Переліком посад і умовами (в порядку), що визначаються керівниками відповідних міністерств і відомств.

У свою чергу, ст. 17 Закону №2262-ХІІ визначено види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії, а ст. 17-1 Закону №2262-ХІІ встановлено саме порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим законом. У свою чергу, вказаною нормою передбачено, що цей період та пільгові умови встановлюються саме Кабінетом Міністрів України. Отже, Законом №2262-ХІІ передбачені пільгові умови для призначення пенсій за вислугу років, які встановлюються урядом, шляхом прийняття підзаконних нормативно-правових актів.

Разом з тим, суд зазначає, що питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, та постанови Кабінету Міністрів України №1522 від 02.11.2006 «Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян» врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України №3-1 від 30.01.2007 (далі - Порядок №3-1).

Пунктом 1 Порядку №3-1 визначено, що заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи міністерств та відповідних служб.

Відповідно до положень Порядку №3-1 на уповноважені структурні підрозділи міністерств та відповідних служб покладено функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів.

Пунктами 12 і 13 Порядку №3-1 передбачено, що уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи.

Уповноважений структурний підрозділ надає допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії.

У разі, якщо підготовлені не всі необхідні для призначення пенсії документи, подаються наявні документи, а документи, яких не вистачає, подаються додатково в строки, визначені пунктом 6 цього Порядку.

Копії документів, необхідних для призначення пенсії, що подаються уповноваженими структурними підрозділами до органів, що призначають пенсії, мають бути завірені цими уповноваженими структурними підрозділами в установленому порядку.

Копії документів, необхідних для призначення пенсії, що подаються безпосередньо заявниками до органів, що призначають пенсії, завіряються органами, що призначають пенсії.

З аналізу вказаних правових норм висновується, що на ДУ «Центр пробації», у випадку вирішення питання про призначення пенсії відповідно до вище вказаного Закону, покладено функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсію, необхідних для призначення пенсії документів.

Аналогічна правова позиція щодо обов`язку державного органу на підготовку та подання документів до органів, що призначають пенсію викладена Верховним Судом, зокрема у постановах від 08.06.2021 у справі №360/3326/18, від 07.09.2021 у справі №761/28991/17.

Щодо вказаного вище факту обов`язку оформлення та подання до Пенсійного фонду документів, відповідач не заперечує, але наголошує на наявності у особи права на призначення їй пенсії за вислугу років.

Суд зауважує, що висновки щодо наявності чи відсутності у позивача права на призначення пенсії за вислугу років має бути розглянуто уповноваженим на те органом, а саме Пенсійним фондом на підставі аналізу та перевірки необхідних документів з урахуванням положень Закону №2262-ХІІ та Порядку №393. Та, в разі наявності спору щодо призначення пенсії, вказані правовідносини підлягають вирішенню в судовому порядку між особою та пенсійним органом.

Виходячи з викладеного, суд зазначає, що рішення щодо призначення або відмови в призначенні певного виду пенсії відповідно до Закону №2262-ХІІ приймають органи Пенсійного фонду України згідно з положеннями ст. 49 вказаного Закону.

Аналізуючи зміст зазначених норм та положень, суд висновує, що виключно органи Пенсійного фонду України уповноважені приймати рішення про призначення або відмову у призначенні пенсії тим категоріям осіб, на яких розповсюджується дія Закону №2262-ХІІ.

Водночас, на ДУ «Центр пробації», у випадку вирішення питання про призначення пенсії відповідно до вище вказаного Закону позивачу, покладено лише функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсію необхідних для цього документів.

За таких обставин, отримавши заяву позивача про підготовку документів для призначення пенсії, ДУ «Центр пробації» в межах своїх повноважень мало лише підготувати такі документи та направити їх до ГУ ПФУ в Запорізькій області для вирішення питання про призначення/відмови у призначенні пенсії, вирішувати питання щодо наявності чи відсутності необхідного для призначення пенсії знаходиться поза межами повноважень структурного підрозділу ДУ «Центр пробації».

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач протиправно відмовив позивачу в підготовці та направленні до пенсійного органу документів, необхідних для призначення позивачеві пенсії чи відмови у її призначенні та перевищив свої повноваження щодо вирішення питання чи наявне у позивача право на призначення пенсії за вислугу років чи ні.

Вказана позиція суду узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 22.06.2022 у справі №761/29252/17 (адміністративне провадження №К/9901/52719/18).

Тому, суд приходить до висновку, що належним та ефективним захистом прав позивача є зобов`язання ДУ «Центр пробації» підготувати та направити до ГУ ПФУ в Запорізькій області документи, передбачені Порядком № 3-1, для вирішення питання про призначення пенсії за вислугою років ОСОБА_1 на підставі п. "а" ч. 1 ст. 12 Закону №2262-ХІІ.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до ст. 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності своїх дій, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч. 1 ст. 143 КАС України).

У силу вимог ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача документально підтверджені платіжною інструкцією №0.0..1 від 06.07.2023 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1073,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ДУ «Центр пробації».

Керуючись ст. ст. 9, 139, 242-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Державної установи «Центр пробації» (04050, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, буд. 81, ), треті особи Філія Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, вул. Матросова, буд. 26, ), Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-б, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Державної установи «Центр пробації» щодо відмови в підготовці та направленні до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області документів, передбачених Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1, для вирішення питання призначення пенсії за вислугою років ОСОБА_1 на підставі пункту "а" частини 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Зобов`язати Державну установу «Центр пробації» підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області документи, передбачені Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1, для вирішення питання про призначення пенсії за вислугою років ОСОБА_1 на підставі пункту "а" частини 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної установи «Центр пробації» сплачену суму судового збору у розмірі 1073,60 грн. на користь ОСОБА_1 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя І.В. Батрак