Справа № 560/12011/23
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2023-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2023 року Справа№560/12011/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шинкарьової І.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частин НОМЕР_1 про зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Донецького окружного адміністративного суду з Хмельницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивача) до Військової частин НОМЕР_1 (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

- зобов`язати відповідача надати направлення позивача на огляд медико-соціальної експертної комісії для встановлення ступеня втрати працездатності внаслідок отриманих поранень під час бойових дій;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу при пораненні відповідно до ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Позовні вимоги вмотивовані тим, що позивач отримував, під час безпосередньої участі у бойових діях, поранення, проте направлення на проведення огляду у медико-соціальної експертної комісії відповідачем не було надано, внаслідок чого одноразова допомога при пораненні не була нарахована та виплачена. Позивач вказує, що неодноразово звертався до керівництва Військової частини НОМЕР_1 з питань належної виплати одноразової допомоги при пораненні, проте жодної відповіді не було надано.

05.09.2023 від військової частини НОМЕР_1 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив щодо задоволення позовних вимог. В обґрунтування своєї правової позиції відповідач зазначив, що позивач жодного разу не звертався до військового командування військової частини НОМЕР_1 з рапортом (заявою або іншим зверненням) про направлення його для проходження МСЕК. Доказів звернення до Відповідача невідомого адвоката з адвокатським запитом щодо позивача до позовної заяви не додано. Вказує, що після проходження останнього ВЛК (Позивача визнано придатним до військової служби), Позивач до місця розташування військової частини не повернувся. Отже, Позивач рапорт по команді про направлення його на МСЕК не подавав. З 29.11.2022 по теперішній час місце перебування ОСОБА_1 невідоме.

Крім того, вказує, що самовільно залишивши місце служби, позивач увів в оману командування військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ). Відповідно до повідомлення військової частини НОМЕР_2 №1171/3425 від 11.05.2023, 10.05.2023 до ВЧ НОМЕР_2 був доставлений солдат ОСОБА_1 з травмою у вигляді двокісточкового перелому лівої гомілки. Зі слів ОСОБА_1 , травму отримав, катаючись на електросамокаті, знаходячись у службовому відрядженні у м. Хмельницькому.

Зазначає, що для отримання направлення на МСЕК (ВКК/ВЛК) військовослужбовець має бути присутнім у військової частині, має подати рапорт по команді та на підставі наданих підтвердних медичних документів командиром частини буде прийнято відповідне рішення за рапортом та надане відповідне направлення.

Також вказує, що позивач не проходив МСЄК та не має відповідної довідки. Вимоги Позивача про виплату йому одноразової грошової допомоги є передчасними.

З огляду на викладене вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Ухвалою суду від 15.08.2023 прийнято до провадження позовну заяву та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Витребувано у ОСОБА_1 докази звернення через представника позивача до Військової частин НОМЕР_1 із адвокатським запитом; докази звернення із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, відповідно до постанови КМУ від 25.12.2013 № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві».

Ухвалою суду від 03.10.2023 повторно витребувано у позивача вище вказанні документи.

Вивчивши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1 проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 дана обставина не є спірною, та визнається сторонами.

З наданої виписки із медичної карти стаціонарного хворого вбачається, що позивач з 02.04.2022 - 11.04.2022 знаходився на стаціонарному лікуванні у КП «ХМЛ», діагноз: вогнепальне наскрізне поранення (21.03.2022) лівого вуха та привушної ділянки. Акубаротравма лівого вуха. Перфорація БП зліва. Комбінована глухота на ліве вухо зі збереженням слуху на праве вухо;

З виписки ВЛК від 15.06.2022 № 5471 позивач з 03.06.2022 - 15.06.2022 знаходився на стаціонарному лікуванні у Вінницькій обласній психоневрологічній лікарні. Виписаний до розположення В/Ч НОМЕР_3 від 15.06.2022.

Згідно з копією довідки військової комісії військової частини НОМЕР_2 від 15.07.2022 №1477 стан позивача після вибухової травми (12.05.2022). акубаротравма у вигляді лівобічної нейросенсорної приглухуватості, посттравматична перфорація барабанної перетинки зліва. Травма, пов`язана з проходженням військової служби. Довідка про обставини травми не видана. Визнаний придатним до військової служби.

Згідно з копією довідки військової частини НОМЕР_4 від 02.11.2022 №1278/3027 проведено медичний огляд позивача ВЛК в/ч НОМЕР_4 «02» листопада 2022 року. Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії). Наслідки кульового поранення лівого вуха, лівої білявушної ділянки, перфорація барабанної перетинки лівого вуха (21.03.2022) у вигляді лівобічної хронічної нейросенсорної приглухуватості із сприйняттям ШМ AS=0м, АD=5м. Поранення, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби. Викривлення перетинки носа із помірним порушенням носового дихання. Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби. На підставі статті _ графи ІІ Розкладу хвороб придатний до військової служби.

Відповідач зазначає що з 29.11.2022 - до теперішнього часу - до місця розташування мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_1 не повернувся. Місце його знаходження невідоме.

21.01.2023 - проведено службове розслідування, за висновками якого встановлено, що ОСОБА_1 самовільно залишив пункт дислокації військової частини без законних на то підстав. За результатами подано звернення до ТУ ДБР про внесення відомостей про вчинення злочину до ЄРДР.

Відповідачем надано витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 21.01.2023 №229 «Про підсумки службового розслідування стосовно нез`явлення на службу з лікувального закладу солдата ОСОБА_1 ».

За результатами проведеного службового розслідування, з метою недопущення подібних випадків в подальшому та притягнення винних осіб до відповідальності наказано:

За нез`явлення на службу з лікувального закладу з метою ухилитися від військової служби, невихід на службу без поважних причин та самоусунення від виконання службових обов`язків, порушення вимог ст.11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.1, 3, 4 дисциплінарного статуту Збройних Сил України на стрільця-санітара 2 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 1 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону солдата ОСОБА_1 накласти дисциплінарне стягнення "СУВОРА ДОГАНА", утримати премію та додаткову грошову винагороду за листопад 2022 року як надмірно виплачену.

Згідно з витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.12.2022 № 336 позивача, стрільця-санітара 2 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 1 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону, зняти з усіх видів забезпечення з 29.11.2022, у зв`язку з самовільним залишенням військової частини. Вилучено зі складу сил і засобів об`єднаних сил для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях.

Згідно з витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24.12.2022 № 359 Відповідно до п.п.14 п.116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, нижчепойменованих осіб військової частини НОМЕР_1 увільнено від займаних посад та зарахувати у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 , як таких, що скоїли дезертирство з 24.12.2022, а саме позивача, стрільця-санітара 2 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 1 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону. Підстава: витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 24.12.2022 № 255-РС.

До матеріалів справи також було додано доповідну військової частини НОМЕР_2 від 11.05.2023 №1171/3425 з якої вбачається, що 10.05.2023 до військової частин НОМЕР_2 доставлений солдат по мобілізації військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кулеметник, призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 в лютому 2022 року. Діагноз: Закритий двокісточковий перелом (10.05.2023) лівої гомілки зі зміщенням уламків. Обставини травми: зі слів військовослужбовця травму отримав в місті Хмельницькому, перебуваючи у службовому відрядження під час катання на електросамокаті, внаслідок падіння. Кров на вміст алкоголю відібрано. Стан хворого відносно задовільний, госпіталізований до травматологічного відділення.

Також надано витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань (Номер кримінального провадження: 0001272) Дата реєстрації провадження (виділення матеріалів досудового розслідування): 01.12.2022 (Правова кваліфікація кримінального правопорушення: (КК України 2001) СТ.407 Ч.5) у якому мається короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: 04.10.2022 стрілець-санітар 2 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 1 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону солдат ОСОБА_1 був направлений на військово-лікарську комісію для визначення ступеню придатності до військової служби після «Вогнепальне осколкове поранення області куприка, правого і лівого стегна». Станом на 29.11.2022 до місця розташування мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_1 не повернувся. Місце знаходження невідоме.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо невидачі направлення на проходження лікарської комісії та не виплати позивачу одноразової грошової допомоги при пораненні відповідно до ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», позивач звернувся до суду із даною позовною заявою.

Вирішуючи спір між сторонами, суд виходить з наступного.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України «Про військову службу і військовий обов`язок» від 25.03.1992 №2232-XII (далі Закон №2232-XII).

Відповідно до приписів ч.10 ст.1 Закону №2232-XII та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи, наказом Міністра оборони України 14.08.2008 №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за №1109/15800 (далі - Положення №402).

Згідно п.1.1 гл.1 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Згідно з п.1.3 гл.2 розділу І Положення №402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

Відповідно до п.3 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою КМУ від 03.12.2009 № 1317 (далі Положення №1317), медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я (тобто лікарського закладу) після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності (тобто після закінчення лікування).

П.13 Положення №1317, встановлено, що ступінь втрати працездатності військовослужбовців і військовозобов`язаних у період проходження ними служби (зборів) встановлюється у відсотках з метою виплати страхових сум за державним обов`язковим особистим страхуванням у день розгляду комісією таких документів:

1) копії свідоцтва про хворобу, виданого за затвердженою Міноборони формою військово-лікувальним закладом або територіальним центром комплектування та соціальної підтримки у разі визнання військово-лікарською комісією військовослужбовця або військовозобов`язаного в період проходження служби (зборів) не придатним за станом здоров`я для подальшого проходження служби (зборів) унаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання. Ступінь втрати працездатності застрахованого військовослужбовця або військовозобов`язаного встановлюється з дня проведення військово-лікарською комісією його огляду, але не пізніше дати звільнення такого військовослужбовця або військовозобов`язаного з військової служби;

2) довідки про придатність військовослужбовця або військовозобов`язаного до військової служби, що видана військоволікувальним закладом або територіальним центром комплектування та соціальної підтримки за затвердженою Міноборони формою, якщо:

застрахованого визнано обмежено придатним до військової служби (зборів) або професійної діяльності у разі втрати ним здоров`я внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання, одержаного у період проходження військової служби (зборів), але не підлягає звільненню з військової служби (зборів);

ступінь втрати працездатності військовослужбовця або військовозобов`язаного встановлюється на підставі поданих військово-лікарською комісією документів;

застрахованого визнано військово-лікарською комісією придатним до військової служби (зборів) у разі втрати ним здоров`я внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання, одержаного у період проходження військової служби (зборів). Ступінь втрати працездатності застрахованого встановлює комісія після закінчення його лікування.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24.03.1999 № 548-XIV (далі Статут).

Відповідно до вимог ст.12 Статуту, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові.

Відповідно до вимог ст.14, із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Відповідно до п.2.1.6 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затвердженої наказом Генерального штабу Збройних Сил України 07.04.2017 №124, (далі Інструкція з діловодства у Збройних Силах України), рапорт (заява) - письмове звернення військовослужбовця (працівника) до вищої посадової особи з проханням (надання відпустки, матеріальної допомоги, поліпшення житлових умов, переведення,- звільнення тощо) чи пояснення особистого характеру.

Наведені вище положення передбачають право подання рапортів з питань, що виникають під час проходження військової служби.

Командир військової частини за результатами розгляду рапорту (заяви) військовослужбовця, зобов`язаний протягом місяця розглянути рапорт (заяву) військовослужбовця та надати відповідь по суті порушених питань.

При цьому командир має приймати рішення та діяти на власний розсуд одноосібно приймаючи відповідні рішення за рапортом військовослужбовця.

На даний час законодавством чітко не визначено та не передбачено ряд моментів при подачі рапортів військовослужбовцями, як-то реєстрація, термін розгляду, оформлення відповіді командира по суті.

Разом з тим, наведені вище положення передбачають право військовослужбовця на проходження військово-лікарської комісії за наявності достатніх підстав, переведення до іншого підрозділу тощо, а також ініціювання цих питань та подання рапортів з питань, що виникають під час проходження військової служби.

Також згідно з п.3.11.6 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, документи, в яких не зазначено строк виконання, повинні бути виконані не пізніше ніж за 30 календарних днів із моменту реєстрації документа у військовій частині (установи), до якої надійшов документ.

Командир військової частини зобов`язаний протягом місяця розглянути рапорт (заяву) військовослужбовця та надати відповідь по суті порушених питань. При цьому суд не ставить під сумнів право командира діяти на власний розсуд, одноосібно приймати відповідні рішення з цього приводу.

Враховуючи те що, доказів звернення до військового командування військової частини НОМЕР_1 з рапортом (заявою або іншим зверненням) про направлення його для проходження МСЕК. А також доказів звернення до Відповідача адвоката з адвокатським запитом щодо ОСОБА_1 до позовної заяви не додано. Суд не має підстав вважати, що відповідачем вчинено протиправну бездіяльність щодо не видачі у встановленому порядку направлення на медико-соціальну експертну комісію для встановлення групи інвалідності/визначення відсотку втрати працездатності.

Крім того, прийняття рішення за наслідками розгляду рапорту, у тому числі, про надання направлення на огляд для проходження МСЕК, належить виключно до компетенції відповідача.

Таким чином, позовні вимоги про зобов`язання військову частину НОМЕР_1 надати направлення позивачу на огляд медико-соціальної експертної комісії для встановлення ступеня втрати працездатності внаслідок отриманих поранень під час бойових дій не підлягають задоволенню.

Стосовно позовної вимоги про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу при пораненні відповідно до ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», суд вказує, що відповідно до ч. 6 ст. 2 Закону № 2232 (види військової служби), позивач проходив військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, а також особою, звільненою з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби.

Відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України № 975 від 25.12.2013:

п.3. Днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

п.11. Військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи:

заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності;

завірену копію довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.

Таким чином, виходячи з вищенаведеного, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Оскільки позивач не проходив МСЄК та не має відповідної довідки. Вимоги позивача про виплату йому одноразової грошової допомоги є передчасними.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які відображають принципи адміністративної процедури.

Згідно зі ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Решта доводів та аргументів сторін висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994, серія A, № 303-A, п. 29).

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 243-246, 255, 293, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до Військової частин НОМЕР_1 (юридична адреса: АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) про зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Повний текст рішення складено та підписано 16.10.2023.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В. Шинкарьова