Справа № 160/1216/23
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2023-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

17 жовтня 2023 рокуСправа №160/1216/23

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Букіної Л.Є., розглянувши у порядку письмового провадження у м. Дніпрі заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення Третього апеляційного адміністративного суду у справі №160/1216/23 від 30.06.2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

У провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 березня 2023 року у справі №160/1216/23 позов задоволено повністю.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 30.05.2023 року апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України задоволено частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 березня 2023 року в адміністративній справі № 160/1216/23 скасовано.

Позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо відмови ОСОБА_1 в підготовці та надані оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 29.01.2020, на 01.01.2021 та на 01.01.2022 для проведення перерахунку пенсії.

Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення станом на 29.01.2020, на 01.01.2021 та на 01.01.2022 відповідно до вимог статей 43, 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ«Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ст. 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із визначенням посадового окладу та окладу за військовим званням, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017, із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії для перерахунку з 01.02.2020, 01.02.2021 та 01.02.2022 основного розміру пенсії ОСОБА_1 .

Виконавчий лист у справі №160/1216/23 отримано 30.06.2023 року.

Зазначений виконавчий лист у справі №160/1216/23 пред`явлено до виконання у Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Постановою від 11.07.2023 року старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було відкрито виконавче провадження №72225194 з виконання виконавчого листа по справі №160/1216/23 виданого 30.06.2023.

02.08.2023 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження №72225194, на підставі п. 9 ч.1 ст. 39 та ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у постанові про закінчення виконавчого провадження №72225194 від 02.08.2023, 01.08.2023 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надійшла заява представника МВС України від 24.07.2023 вих. №12/6-1045 про закінчення виконавчого провадження, з огляду на те, що рішення суду виконано, оскільки на виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 30.05.2023 року у справі №160/1216/23, Департаментом пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України видано довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку пенсії від 11.07.2023 року №49/8578.

На адресу суду від позивача надійшла заява про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення Третього апеляційного адміністративного суду у справі №160/1216/23 від 30.06.2023 року

В обгрунтування заяви позивачем вказано те, що рішення суду відповідачем у добровільному та примусовому порядку в повному обсязі не виконано, адже у спірних довідках не зазначено відомості про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, а саме: не зазначено відомості про надбавку за особливості проходження служби та не зазначено відомості про розмір премії

Враховуючи вимоги ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України), судом вирішено розглянути подану заяву у письмовому провадженні.

Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання судового рішення, суд зазначає таке.

Відповідно дост.129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно із ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Отже, рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи.

Відповідно до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх висновках, викладених в рішеннях від 28.11.1999 по справі «Вгитагезси V. Котапіа» («Брумареску проти Румунії») та від 24.07.2003 по справі «КуаЬукН V. Киззіа» («Рябих проти Росії»), зазначив, що одним з основоположних аспектів принципу верховенства права є юридична визначеність, яка передбачає, що в разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, яке набрало законної сили, не може ставитися під сумнів.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права; Конституція України має найвищу юридичну силу, її норми є нормами прямої дії, а тому органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 8, частина друга статті 19 Основного Закону України).

Відповідно до ч.1, 4, 5, 6 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Враховуючи положення статті 383 КАС України, Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 у справі №806/2143/15 звертав увагу, що статті 382 і 383 Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Постановою Верховного Суду від 30 квітня 2020 у справі №2804/2076/17 постановлено, що сам факт відсутності певного результату (виплати коштів за судовим рішенням) не може бути достатнім підтвердженням того, що суб`єкт владних повноважень допустив саме протиправну бездіяльність. Про протиправність може свідчити, зокрема, те, що суб`єкт владних повноважень бездіяв за обставин, коли мав реальну можливість реалізувати свої повноваження, повинен був це зробити, але не зробив (чи зробив несвоєчасно, з порушенням процедури чи інших вимог), що спричинило порушення прав та інтересів особи.

Суд зазначає, що громадяни мають бути впевненими у своїх законних очікуваннях, а також в тому, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано.

Тобто набуте право не може бути скасоване чи звужене (правові позиції Конституційного Суду України в таких рішеннях: від 22.09.2005 № 5-рп/2005, від 29.06.2010 №17-рп/2010, від 22.12.2010 №23-рп/2010, від 11.10.2011 №10-рп/2011).

Як уже попередньо зазначено, що постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 30.05.2023 року серед іншого зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення станом на 29.01.2020, на 01.01.2021 та на 01.01.2022 відповідно до вимог статей 43, 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ«Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ст. 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із визначенням посадового окладу та окладу за військовим званням, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017, із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії для перерахунку з 01.02.2020, 01.02.2021 та 01.02.2022 основного розміру пенсії ОСОБА_1 .

Відповідно до наведеного, у довідках про розмір грошового забезпечення позивача станом на 29.01.2020, на 01.01.2021 та на 01.01.2022 має бути обов`язково зазначено щомісячні додаткові види грошового забезпечення, зокрема надбавки за особливості проходження служби та премії.

Натомість, у довідці про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку пенсії від 11.07.2023 року №49/8578 не зазначено відомості про надбавку за особливості проходження служби та не зазначено відомості про розмір премії.

Наведене свідчить, що дії відповідача, вчинені на виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 30.05.2023 року у справі №160/1216/23, в частині встановлення надбавки за особливості проходження служби у розмірі 0% від посадового окладу та встановлення премії у розмірі 0%, є незаконними та протиправними.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного суду України від 16.09.2015 у справі № 21-1465а15, від 02.02.2016 у справі № 804/14800/14.

Відповідно до абзацу10 пункту 9 рішення Конституційного суду України від 30.01.2003 №3 рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до вимог частини 1 статті 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Відповідно до довідки від 22.04.2023 року №22/6-1653, виданої позивачеві станом на 05.03.2019 року, надбавка за особливості проходження служби складає 50 %, а премія 50%.

За таких обставин, з метою ефективного судового захисту прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення станом на 29.01.2020, на 01.01.2021 та на 01.01.2022 відповідно до вимог статей 43, 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ст. 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із визначенням посадового окладу та окладу за військовим званням, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017, із зазначенням надбавки за вислугу років 50%, а також відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, а саме: надбавка за особливості проходження служби 50 %; надбавка за службу в умовах режимних обмежень 20 %; надбавка за класну кваліфікацію або кваліфікаційну категорію 7 %; премія 50 %, для перерахунку з 01.02.2020, 01.02.2021 та 01.02.2022 основного розміру пенсії ОСОБА_1 .

На переконання суду, задоволення заяви у означений спосіб виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Частиною 5 статті 249 КАС України визначено, що з метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

З метою забезпечення виконання зазначених вище вимог зобов`язального характеру, суд встановлює відповідачеві 15 денний строк.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 241, 248, 249, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення Третього апеляційного адміністративного суду у справі №160/1216/23 від 30.06.2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України, вчинені на виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 30.05.2023 року у справі №160/1216/23.

Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України вжити заходи щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню щодо не виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 30.05.2023 року у справі №160/1216/23, а саме: надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення станом на 29.01.2020, на 01.01.2021 та на 01.01.2022 відповідно до вимог статей 43, 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІ І«Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ст. 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із визначенням посадового окладу та окладу за військовим званням, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017, із зазначенням надбавки за вислугу років 50%, а також відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, а саме: надбавка за особливості проходження служби 50 %; надбавка за службу в умовах режимних обмежень 20 %; надбавка за класну кваліфікацію або кваліфікаційну категорію 7 %; премія 50 %, для перерахунку з 01.02.2020, 01.02.2021 та 01.02.2022 основного розміру пенсії ОСОБА_1 .

Установити Міністерству внутрішніх справ України 15-денний строк з дня отримання (вручення) копії цієї ухвали для подання до суду доказів вжиття зазначених в цій ухвалі заходів.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду протягом 15 днів з дня її складення.

Суддя Л.Є. Букіна