Справа № 480/4714/23
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2023-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2023 р.Справа № 480/4714/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Фермерського господарства "Поділля-Інвест" на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 26.07.2023, головуючий суддя І інстанції: Н.В. Савицька, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, по справі №480/4714/23

за позовом Фермерського господарства "Поділля-Інвест"

до Головного управління ДПС у Сумській області , Державної податкової служби України

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

18 травня 2023 року Фермерське господарство "Поділля-Інвест" (надалі також позивач, ФГ "Поділля-Інвест") звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Сумській області (надалі також відповідач -1, ГУ ДПС у Сумській області, податковий орган), Державної податкової служби України (надалі також відповідач -2, ДПС України), в якому просило:

- визнати протиправними та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Сумській області від 22.06.2022 №6949155/34072036, рішення №6949153/34072036 від 22.06.2022, рішення №6949145/34072036 від 22.06.2022, рішення №6949148/34072036 від 22.06.2022 про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних ФГ «Поділля-Інвест» від 02 лютого 2022 року №1, податкової накладної №2 від 03.02.2022, податкової накладної №3 від 04.02.2022, податкової накладної №4 від 07.02.2022;

- зобов`язати ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну ФГ «Поділля-Інвест» від 02 березня 2022 року №1, податкову накладну №2 від 03 лютого 2022 року, податкову накладну №3 від 04.02.2022, податкову накладну №4 від 07 лютого 2022 року, датою їх фактичного подання.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 26 липня 2023 року позов ФГ "Поділля-Інвест" залишено без розгляду.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив скасувати зазначену ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 26 липня 2023 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилався на протиправність оскаржуваної ухвали з огляду на те, що суд першої інстанції не вказав в ухвалі від 26 липня 2023 року про визнання причин пропуску звернення до суду неповажними. Зазначив, що уповноважена особа позивача дізналася про наявність спірних рішень лише 18.04.2023, за що була притягнута до відповідальності. Покликався на те, що з моменту введення воєнного стану працівники підприємства переведені на дистанційну роботу та просив врахувати, рекомендації Верховного Суду та Ради суддів України виважено підходити до питань, пов`язаних із застосуванням строків звернення до суду та процесуальних строків.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а скаргу без задоволення.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомили, що не є перешкодою для розгляду цієї справи в силу приписів ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України).

09.10.2023 від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 09.10.2023, постановленої без виходу до нарадчої кімнати, відповідачу відмовлено у задоволенні клопотання про розгляд справи в режимі відео конференції, у зв`язку з тим, що всупереч приписів ч. 2 ст. 195 КАС України така заява подана менш ніж за п`ять днів до судового засідання.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в її межах, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм процесуального права, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що предметом позову є правомірність рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Сумській області від 22.06.2022 №6949155/34072036, рішення №6949153/34072036 від 22.06.2022, рішення №6949145/34072036 від 22.06.2022, рішення №6949148/34072036 від 22.06.2022 про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, які були отримані позивачем 22.06.2022.

Позивач звернувся до суду з цим позовом 18.05.2023.

Залишаючи без розгляду позов ФГ "Поділля-Інвест", суд першої інстанції виходив з пропуску позивачем шестимісячного строку звернення до суду з позовом. Зазначені доводи позивачем не можливо вважати такими, що об`єктивно унеможливлюють звернення останнього до суду за захистом своїх прав у строки, передбачені ч.5 ст. 122 КАС України.

Суд апеляційної інстанції погоджується з мотивами та висновками суду першої інстанції з таких підстав.

За приписами ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою цієї статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з п. 56.18 ст. 56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

З аналізу наведених правових норм слідує, що строк звернення до суду з цим позовом визначається статтею 122 КАС України і становить шість місяців з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Дані висновки колегії суддів узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 11 жовтня 2019 року у справі № 640/20468/18.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної вище зазначеній постанові у справі № 640/20468/18, спеціальні строки для звернення до суду з позовом про скасування рішень контролюючих органів, що не пов`язані з нарахуванням грошових зобов`язань, зокрема рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН та зобов`язання її зареєструвати, після проведення процедури адміністративного оскарження та отримання рішення про залишення скарги без задоволення, нормами ПК України не визначені, тобто не врегульовують спірне в цій справі питання. З прийняттям чинної редакції КАС України та відмінним правовим регулюванням, визначеним частиною четвертою статті 122 КАС України, інші рішення контролюючих органів, які не стосуються нарахування грошових зобов`язань платника податків, за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац третій пункту 56.18 статті 56 ПК України), оскаржуються в судовому порядку в такі строки:

а) тримісячний строк для звернення до суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги було прийнято та вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені ПК України. При цьому такий строк обчислюється з дня вручення скаржнику рішення за результатами розгляду його скарги на рішення контролюючого органу;

б) шестимісячний строк для звернення до суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги не було прийнято та/або вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені ПК України. При цьому такий строк обчислюється з дня звернення скаржника до контролюючого органу із відповідною скаргою на його рішення.

Як встановлено з матеріалів справи, предметом оскарження є рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Сумській області від 22.06.2022 №6949155/34072036, рішення №6949153/34072036 від 22.06.2022, рішення №6949145/34072036 від 22.06.2022, рішення №6949148/34072036 від 22.06.2022 про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позивачем разом із заявою про поновлення строків звернення до суду надані копії спірних рішень, на яких, за твердженням позивача, директором 22.06.2022 накладено резолюцію, якою ОСОБА_1 наказано «оскаржити згідно норм чинного законодавства, підготувати пакет документів для адвокатів до 01.07.2022».

Із зазначеного слідує, що ФГ "Поділля-Інвест" дізналося про існування оскаржених рішень 22.06.2022, тобто в день їх прийняття податковим органом.

Позивач звернуся до суду з адміністративним позовом 18.05.2023, тобто поза межами шестимісячного строку звернення до суду.

Поважними причинами пропуску строку визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду по справі №577/3931/16- а від 03.10.2019.

Враховуючи зазначені позивачем обставини щодо поважності пропуску строку (як у заяві до суду першої інстанції про поновлення строку так і в апеляційній скарзі) колегія суддів вважає правомірними висновки суду першої інстанції щодо відсутності підстав для поновлення строку звернення до суду.

Посилання апелянта на організаційні складності в роботі ФГ "Поділля-Інвест", а саме неналежне виконання трудових обов`язків відповідальним працівником, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки зазначена причина пропуску строку звернення до суду не підтверджує об`єктивну неможливість звернення до суду в строки передбачені КАС України.

Стосовно посилання апелянта на введення воєнного стану та висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 29 вересня 2022 року по справі № 500/1912/22 та рекомендації Ради суддів України, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до правового висновку, висловленого у пункті 68 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц: висновки суду, у тому числі касаційної інстанції, формуються виходячи із конкретних обставин справи. Тобто, на відміну від повноважень законодавчої гілки влади, до повноважень суду не належить формулювання абстрактних правил поведінки для життєвих ситуацій, які підпадають під дію певних норм права. При цьому під судовим рішенням в подібних правовідносинах розуміються такі рішення, у яких є аналогічними предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, і відповідно, має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Так, у наведеній справі суд касаційної інстанції вказав на те, що сам факт запровадження воєнного стану в Україні, без обґрунтування неможливості звернення до суду саме позивачем у встановлені строки, у зв`язку із запровадження такого, не може безумовно вважатись поважною причиною для безумовного поновлення цих строків. (п. 49).

Так предметом розгляду справи № 500/1912/22 була виплата учаснику бойових дії щорічної разової грошової допомоги до 5-го травня у меншому розмірі, а подання позову відбулося з пропуском строку звернення до суду менше ніж на один місяць.

Задовольняючи касаційну скаргу у справі № 500/1912/22 суд касаційної інстанції виходив саме з того (п. 50), що суди попередніх інстанцій не звернули увагу на ту обставини, що позивач є учасником бойових дій та відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №65/2022 «Про загальну мобілізацію» мобілізований у першу хвилю (оперативні резервісти, колишні військовослужбовці та ветерани АТО та ООС). Саме ці обставини, на думку суду касаційної інстанції могли свідчити про пропуск строку звернення позивача до суду за захистом його прав з поважних причин та є підставою для поновлення судом строків, встановлених частиною другою статті 122 КАС України.

Натомість, позивач у цій справі не надав доказів проходження військової служби усіма уповноваженими особами ФГ "Поділля-Інвест", що свідчить про нерелевантність вказаної постанови Верховного Суду від 29 вересня 2022 року по справі № 500/1912/22 у контексті спірних правовідносин.

Жодних підстав неможливості подати цей позов у період з 23.06.2022 по 23.12.2022, з огляду на введення воєнного стану, крім самого факту ведення воєнного стану апелянт суду не повідомив, що також не є підставою вважати пропущений позивачем строк таким, що пропущений з поважних причин.

На переконання колегії суддів представником позивача не наведено жодних поважних причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до п. 8 ч. 7 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Підсумовуючи викладене колегія суддів вважає правомірними висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання поважними вказаних позивачем причин пропуску строку звернення до суду з позовом, а відтак наявність підстав для залишення позову без розгляду.

Ухвалюючи це судове рішення, колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України» (п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття цього судового рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За змістом частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції відповідає нормам процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній ухвалі, у зв`язку з чим підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства "Поділля-Інвест" - залишити без задоволення.

Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 26 липня 2023 року по справі № 480/4714/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.А. Спаскін О.В. Присяжнюк
Повний текст постанови складено 16.10.2023.