Справа № 520/5458/23
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2023-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Білова О.В.

16 жовтня 2023 р. Справа № 520/5458/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Ральченка І.М. , Бегунца А.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу у місті Харкові справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и в:

14.03.2023 позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, яким просить:

- визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі ГУ ПФУ в Миколаївській області, пенсійний орган) № 2859/03.04-пр від 07.11.2022 року та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі ГУ ПФУ в Харківській області) № 1198-1195/Ш-03/8-2000/23 від 19.01.2023 року, якими повторно відмовлено в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 ;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області при призначенні пенсії за віком зарахувати до страхового стажу періоди її роботи з 03.11.1982 року по 02.09.1991 року;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області призначити та виплачувати їй з 31.05.2022 року пенсію за віком.

Також позивач просить допустити до негайного виконання рішення суду в частині виплати заборгованості з виплати пенсії з 31.05.2022 року.

Крім того, позивач просить вирішити питання щодо відшкодування на її користь судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою, у розмірі 7000 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.09.2022 року у справі № 520/6167/22, яке набрало законної сили 27.10.2022 року, зобов`язано ГУ ПФУ в Миколаївській області повторно розглянути її заяву від 28.06.2022 року про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків суду. На виконання рішення суду у справі № 520/6167/22, ГУ ПФУ в Миколаївській області повторно розглянуло її заяву та прийняло рішення № 2859/03.04-пр від 07.11.2022 року, яким знов відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю страхового стажу, посилаючись при цьому на ті ж самі обставини, що і у першому своєму висновку та під час розгляду справи № 520/6167/22. 09.01.2023 року вона звернулась до ГУ ПФУ в Харківській області для повторного розгляду її заяви про призначення пенсії за віком, враховуючи рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.09.2022 року у справі № 520/6167/22. Проте, ГУ ПФУ в Харківській області погодилось з рішенням ГУ ПФУ в Миколаївській області.

У відзиві на позов відповідач ГУ ПФУ в Миколаївській області, заперечуючи проти позовних вимог ОСОБА_1 , вказує, що 28.06.2022 року позивач звернулась (за місцем проживання) із заявою про призначення пенсії за віком до ГУ ПФУ в Харківській області. 06.07.2022 року за принципом екстериторіальності ГУ ПФУ в Миколаївській області розглянуто заяву від 28.06.2022 року та додані до неї документи та прийнято рішення № 12 про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV) у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Позивачем оскаржено рішення пенсійного органу № 12 від 06.07.2022 року в судовому порядку. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.09.2022 року у справі № 520/6167/22 визнано протиправним та скасовано рішення № 12 від 06.07.2022 року, зобов`язано ГУ ПФУ в Миколаївській області повторно розглянути її заяву від 28.06.2022 року про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків суду. На виконання рішення суду від 26.09.2022 року, 07.11.2022 року повторно розглянуто заяву позивача від 08.06.2022 року та додані до неї документи та прийнято рішення № 2859/03.04-пр про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону № 1058-IV у зв`язку з відсутністю необхідного стажу. Страховий стаж позивача склав 28 років 05 місяців 22 дні.

Відповідач зазначає про те, що із архівної довідки від 28.06.2022 року № Ш-10 відсутні підстави для зарахування до страхового стажу позивачки періоду роботи з 10.06.1983 року по 02.09.1991 року, оскільки не підтверджено дату звільнення та документи тресту їдалень московського району м. Харкова з особового складу за 1986-1991 роки, відомості про нарахування заробітної плати за 1982-1991 роки, особові картки форми Т-2 на зберігання до архівного фонду не надходили.

Крім того ГУ ПФУ в Миколаївській області зазначає, що відсутність інформації про час витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт не дає можливості з`ясувати складність та обсяг наданих адвокатом послуг, що унеможливлює визначити чи є розмір витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, як це передбачено ч. 9 ст. 139 КАС України. Вважає, що вимога позивач про відшкодування витрат на правничу допомогу в розмірі 7000 грн. є необґрунтованою та безпідставною.

ГУ ПФУ в Харківській області не скористалось своїм правом на подання відзиву на позов.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.04.2023 року (рішення ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження) адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Так, судовим рішенням визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Миколаївській області від № 2859/03.04-пр від 07.11.2022 року про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1

ГУ ПФУ в Миколаївській області зобов`язано призначити з 31.05.2022 року ОСОБА_1 пенсію за віком, зарахувавши до страхового стажу період роботи з 03.11.1982 року по 09.06.1983 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Судом проведено розподіл судових витрат - стягнуто на користь ОСОБА_1 з ГУ ПФУ в Миколаївській області за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору в розмірі 429,44 грн.

Висновок суду першої інстанції вмотивований тим, що за наданою позивачкою довідкою з архівної установи підтверджено факт її роботи з 03.11.1982 року по 09.06.1983 року в тресті їдалень Московського району м. Харкова, що відповідає порядку підтвердження трудового стажу, визначеного в п. 17 Порядку № 637, то стаж позивачки з урахуванням періоду з 03.11.1982 року по 09.06.1983 року, складає більше 29 років, що є достатнім для призначення їй пенсії за віком.

Крім того суд погодився з доводами відповідача ГУ ПФУ в Миколаївській області щодо необхідності застосування абз. 1 п. 17 Порядку № 637 для підтвердження стажу з 10.06.1983 року по 02.09.1991 року, оскільки надана архівна довідка не підтверджує дані щодо роботи позивачки після 09.06.1983 року, а неможливість встановити належність печатки певному підприємству, яка міститься під записом від 02.09.1991 року про звільнення ОСОБА_1 , є достатньою та належною обставиною, що свідчить про неточність запису про періоди її роботи. Проведення перевірки довідки від 28.06.2022 № Ш-10, виданої Комунальним підприємством Міський архів на підставі первинних документів, відповідач обґрунтовано вважав недоцільним.

Також суд зазначив, що вимоги позову щодо зобов`язання виплатити пенсію є передчасними, оскільки рішення про призначення пенсії до ГУ ПФУ в Харківській області не надходило, з огляду на що на момент розгляду справи не встановлено порушень вказаним відповідачем прав ОСОБА_1 .

Щодо вимог позову про скасування листа ГУПФУ в Харківській області від 19.01.2023 року № 1198-1195/Ш-03/8-2000/23, суд зазначив, що вказаний лист не є рішенням пенсійного органу як суб`єкта владних повноважень та не породжує будь-яких правових наслідків для позивачки, з огляду на що позовні вимоги в частині скасування листа ГУПФУ в Харківській області від 19.01.2023 року № 1198-1195/Ш-03/8-2000/23 задоволенню не підлягають.

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі ГУ ПФУ в Миколаївській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить його скасувати та прийняте нове, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Аргументи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, за своїм змістом аналогічні аргументам, наведеним у відзиві на адміністративний позов. Крім того, відповідач зазначив, що судом першої інстанції не надано належної оцінки доказам, наявних в матеріалах справи, що підтверджують зарахування спірного періоду роботи з 03.11.1982 року по 09.06.1983 року до страхового стажу 28 років 05 місяців 22 дні.

Вимоги апеляційної скарги в частині скасування судового рішення про відмову у задоволені вимог адміністративного позову ОСОБА_1 відповідачем невмотивовані.

Відзив на апеляційну скаргу від позивача не надходив, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Судове рішення в апеляційному порядку позивачкою ОСОБА_1 не оскаржено.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

В даному випадку, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не є складними, виходячи з визначення справ незначної складності.

Письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом (п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України).

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

За приписами ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення на підставі ст. 317 КАС України слід частково скасувати, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі Закон №1058-IV) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31.12.2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, - з 01.01.2022 року по 31.12.2022 року - не менше 29 років.

Судом встановлено, що 28.06.2022 року позивачка ОСОБА_1 , народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до ГУ ПФУ в Харківській області із заявою про призначення пенсії за віком (а.с. 20-21).

Рішенням ГУ ПФУ в Миколаївській області № 12 від 06.07.2022 року в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону № 1058-IV відмовлено, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Не погоджуючись з таким рішенням пенсійного органу, позивачка оскаржила його у судовому порядку, і рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.09.2022 року по справі № 520/6167/22 рішення ГУ ПФУ в Миколаївській області від 06.07.2022 року № 12 визнано протиправним та скасовано, ГУ ПФУ в Миколаївській області зобов`язано повторно розглянути заяву позивача від 28.06.2022 року про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків суду.

В обґрунтування прийнятого рішення судом зазначено, що згідно із ч. 3 ст. 44 Закону № № 1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Отже, пенсійний орган в силу діючого законодавства наділений повноваженнями вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Суд зазначив, що відповідачем не надано до суду доказів вчинення ним дій щодо перевірки записів у трудовій книжці позивача, які підтверджували наявний стаж для призначення пенсії. Тобто, органом пенсійного фонду не вчинено заходів, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення» та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», для з`ясування обставин наявності у позивача необхідного стажу для призначення пенсії. Більш того, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено невідповідність записів про періоди роботи в трудовій книжці позивача. За наведених обставин суд дійшов висновку, що відповідачем не здійснювалась перевірка, яка відноситься до його повноважень, на відповідність дотримання умов, передбачених чинними положеннями Закону для призначення позивачу пенсії за віком.

Виконуючи судове рішення, ГУ ПФУ в Миколаївській області повторно розглянуто заяву позивачки про призначення пенсії за віком, за наслідками розгляду - 07.11.2022 року відповідачем прийнято рішення № 2859/03.04-пр про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону № 1058-IV, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Рішення відповідача вмотивовано тим, що за даними трудової книжки позивачки та виходячи з інформації архівної довідки КП «МІСЬКИЙ АРХІВ» від 28.06.2022 року № Ш-10, страховий стаж ОСОБА_1 складає 28 років 05 місяців 22 днів. За даними трудової книжки ОСОБА_1 період її праці з 03.11.1982 року по 02.09.1991 року неможливо зарахувати до страхового стажу, оскільки запис про звільнення позивачки засвідчений відбитком печатки, по відтиску якої неможливо визначити назву підприємства. В свою чергу, із наданої позивачкою Архівної довідки убачається, що підтвердити її звільнення з їдальні № 241 Тресту столових Московського району не уявляється можливим, оскільки до архіву не передані до зберігання накази по особовому складу за 1986-1991 роки, відомості по заробітній платі столових №№ 241, 243 за 1982 1991 роки та особисті картки Т-2 за 1991 рік.

В рішенні відповідачем також зазначено, що листом від 27.10.2022 року позивачку ОСОБА_1 повідомлено про можливість підтвердження стажу роботи відповідно до положень п.п. 17, 18 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (далі постанова № 637).

Як убачається із Форми РС право (ПС 12), стаж для розрахунку права ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV становить 28 років 5 місяців 22 дні, до якого зараховано періоди: з 01.09.1977 року по 25.05.1979 року 1 рік 8 місяців 25 днів; з 05.10.1979 року по 18.08.1981 року 1 рік 10 місяців 14 днів; з 19.08.1981 року по 17.12.1981 року 3 місяці 29 днів.; з 18.12.1981 року по 14.09.1982 року 8 місяців 27 днів; з 15.09.1982 року по 02.11.1982 року 1 місяць 18 днів; 03.11.1982 року по 09.06.1983 року 7 місяців 7 днів; з 10.06.1983 року по 23.11.1983 року 5 місяців 14 днів; з 02.09.1991 року по 10.08.1992 року 11 місяців 9 днів; з 11.08.1992 року по 28.08.2000 року 8 років 18 днів; з 29.08.2000 року по 15.04.2002 року 1 рік 7 місяців 17 днів; з 16.04.2002 року по 18.11.2002 року 7 місяців 3 дні; з 19.11.2002 року по 31.12.2003 року 1 рік 1 місяць 13 днів; з 01.01.2004 року по 09.04.2007 року 3 роки 4 місяці; 15.05.2007 року по 08.05.2008 року 11 місяців 25 днів; з 26.04.2011 року по 31.10.2015 року 4 роки 3 місяці 18 днів; з 01.11.2015 року по 14.04.2016 року 5 місяців 15 днів; з 18.10.2019 року по 05.03.2020 року 4 місяці 19 днів; з 21.04.2020 року по 24.08.2020 року - 4 місяці 4 дні; з 14.09.2020 року по 26.02.2021 року 5 місяців 17 днів.

Період праці позивачки ОСОБА_1 з 23.11.1983 року до 02.09.1991 року до страхового стажу пенсійним органом не зарахований.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» унормовано, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1 та 2 1 постанови № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Документи можуть бути подані в електронному вигляді з накладенням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису.

Документи, визначені цим Порядком, є підставою для внесення відомостей до частини персональної електронної облікової картки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що відображає трудову діяльність застрахованої особи, в тому числі за період до 1 січня 2004 року (пункт 1).

У разі коли документи про стаж роботи не збереглися, підтвердження стажу роботи здійснюється органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків (пункт 2).

Отже, основним документом на підтвердження стажу роботи є трудова книжка, та за відсутності останньої або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Такими документами, зокрема, є архівні та уточнюючі довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання, тощо.

За відсутності трудової книжки або у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених вище документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. Також, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків.

Відповідно до п.п. 4.1 п. 4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 року за № 110, у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Матеріали справи підтверджують ту обставину, що запис № 11 трудової книжки (серії НОМЕР_1 ) позивачки ОСОБА_1 має незначний відтиск печатки, з якого неможливо встановити достовірність та юридичну силу означеного запису, оскільки з означеного фрагменту відтиску неможливо встановити назву підприємства або організації (а.с. 37).

Архівна довідка КП «МІСЬКИЙ АРХІВ» від 28.06.2022 року № Ш-10 не підтверджує дані щодо роботи позивачки у період часу з 23.11.1983 року по 02.09.1991 року, оскільки на зберігання до архівної установи не були передані накази по особовому складу їдалень, відомості про нарахування заробітної плати, особові картки працівників (а.с. 24).

Матеріали справи не посвідчують тієї обставини, що позивачка ОСОБА_1 скористалась положеннями постанови № 637 та надала пенсійному органу інші документи, у тому числі показання свідків, для підтвердження свого трудового стажу у період з 23.11.1983 року по 02.09.1991 року.

Таким чином, стаж роботи позивачки у період з 23.11.1983 року по 02.09.1991 року є непідтвердженим.

За наведеного, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість вимог адміністративного позову ОСОБА_1 та дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимог апеляційної скарги, скасування рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.04.2023 року, в частині якою судом задоволено вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 та прийняття нове судове рішення про відмову у задоволенні цих вимог.

Інші доводи та заперечення учасників справи означених висновків колегії суддів не спростовують.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

За наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення (п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України).

Підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права (п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України). Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 292, 293, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2023 року скасувати, в частині якою судом задоволено вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від № 2859/03.04-пр від 07.11.2022 року про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 та про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області призначити з 31 травня 2022 року ОСОБА_1 пенсію за віком, зарахувавши до страхового стажу період роботи з 03.11.1982 року по 09.06.1983 року, з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні цих вимог ОСОБА_1 .

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л.В. Мельнікова
Судді І.М. Ральченко А.О. Бегунц