Справа № 380/17341/23
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2023-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2023 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Коморного О.І. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування наказів Головного управління Національної поліції у Львівській області, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Обставини справи:

До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 з вимогами:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області від 31.05.2023р. №1888 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників Самбірського РВП ГУНП» в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області від 27.06.2023 року №267 о/с в частині звільнення старшого сержанта поліції ОСОБА_1 (0063586) поліцейського відділу реагування патрульної поліції Самбірського відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Львівській області з займаної ним посади;

- поновити старшого сержанта поліції ОСОБА_1 на посаді поліцейського відділу реагування патрульної поліції Самбірського відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Львівській області з 28.06.2023 року.

- стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 15.05.2023 будучи тверезим та їдучі з місця проживання в Самбірський РВП ГУНП у Львівській області на чергування та несення служби, яке мало розпочатися о 08:00 год., керував транспортним засобом марки Daewoo Tanos д.н.з. НОМЕР_1 . В населеному пункті Ралівка Самбірського району, був зупинений працівниками УГІ, які без будь-яких на те причин почали вимагати пройти тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера DRAGER 6820 (при тому муштук вже був прикріплений до алкотестера і пробний забір повітря не був зроблений). Бачачи таке порушення та діючи в межах Закону, а саме ст.266 КУпАП вказав, що не відмовляюся від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння але не довіряє такому приладу і запропонував проїхати в Самбірську ЦРЛ. Працівники УГІ погодилися і вони поїхали в Самбірську ЦРЛ, де пройдено тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою штатного газоаналізатора, про що лікарем о 08:05 год., складено висновок про не перебування в стані алкогольного сп`яніння. Присутніми були працівники УГІ: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , а також начальник ВРПП Самбірського РВП ОСОБА_4 .

Після приїхали в Самбірський РВП, де знову ж таки в присутності працівників УГІ: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , а також начальника Самбірського РВП - ОСОБА_7 , відповідального по РВП ОСОБА_8 було запропоновано пройти тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера DRAGER, за наслідком якого був результат - відсутність стану алкогольного сп`яніння. Однак, не зважаючи на відсутність ознак алкогольного сп`яніння, працівники УГІ повідомили, що буде проведено службове розслідування, бо будучи поліцейським, мав виконувати накази і нібито не мав права відмовлятися від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння на їхню вимогу будучи зупиненим, а зауваження з приводу порушення процедури проходження перевірки на стан алкогольного сп`яніння - є вчинком, що нібито дискредитує та підриває авторитет поліції.

28.06.2023 викликаний в Головне управління Національної поліції у Львівській області, де ознайомлений з наказом «Про особовий склад» №267о/с від 27.06.2023, згідно якого - старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , поліцейського відділу реагування патрульної поліції відділу реагування патрульної поліції Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області, звільнено з займаної посади, відповідно п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію», а саме у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України, підставою винесення зазначено наказ ГУНП у Львівській області від 31.05.2023 №1888.

08.06.2023 позивач ознайомлений з наказом ГУНП у Львівській області від 31.05.2023 №1888 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників Самбірського РВП ГУНП». Зазначає, що будь-яких інших документів надано не було, а тому 07.07.2023 звернувся з рапортом про надання всіх матеріалів, що послужили підставою для винесення наказу №267о/с, однак відповіді на такий рапорт на час подання позову не отримано. Через відсутність реагування на рапорт з приводу надання матеріалів, 12.07.2023 в інтересах позивача вчинено адвокатський запит, на який також не надійшла відповідь до подання позову.

Наголошує, що підставами для накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення послужили надумані обставини, що нібито 15.05.2023 о 07:20 год. керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а також за порушення етики поліцейського.

Зазначає, що відповідно до п.2.4 та п.2.5 Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Порядок і спосіб проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння визначений ст.266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу і швидкість реакції затвердженої Наказом МОЗ і МВС 09.11.2015 №1452/735.

Частиною 3 ст.266 КУпАП передбачено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до пунктів 1-3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови. Згідно з пунктом 9 розділу 2 Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Отже, 15.05.2023 позивач не відмовився проходити тест на стан алкогольного сп`яніння, однак з урахуванням ч.3 ст.266 КУпАП вимагав проходження тесту в закладі охорони здоров`я з об`єктивних причин.

Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції складеного лікарем Самбірської ЦРЛ від 15.05.2023 о 08:05 год. та чеком алкотестера DRAGER (який лише показали (не надали) встановлено, що позивач не перебував в стані алкогольного сп`яніння.

За таких обставин, позивач вважає наказ №1888 від 31.05.2023 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників Самбірського РВП ГУНП» в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції та наказ №267о/с від 27.06.2023 «Про особовий склад» Головного управління Національної поліції у Львівській області необґрунтованими, протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Ухвалою від 31 липня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 11 жовтня 2023 року поновлено позивачу строк звернення до суду з даним позовом та відмовлено відповідачу у задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду.

Відповідачем подано суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує, просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Обґрунтовуючи відзив відповідач зазначив, що 15.05.2023 до ГУНП у Львівській області надійшов рапорт працівників УГІ про те, що цього ж дня близько 07:20 мобільною групою УГІ ГУНП у складі: старшого інспектора ВСР УГІ ГУНП капітана поліції Романа Уніята, інспектора ВРПП Стрийського РУП ГУНП лейтенанта поліції Андрія Стецика та поліцейського ВРПП Стрийського РУП ГУНП старшого сержанта поліції Івана Заповського у с.Ралівка, Самбірського району, Львівської області за порушення вимог п.31.4.7.В ПДР України, було зупинено автомобіль марки «Део Ланос» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням поліцейського ВРПП Самбірського РВП старшого сержанта поліції ОСОБА_1 . Під час спілкування з старшим сержантом поліції ОСОБА_9 у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, яка не відповідає обстановці, у зв`язку з чим, останньому запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер» однак, останній будучи працівником поліції та згідно своїх функціональних обов`язків у службовій діяльності керується вимогами Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, свідомо затягував час, неодноразово здійснював телефонні дзвінки з розмов яких можна припустити, що останній розмовляв із своїм керівником капітаном поліції ОСОБА_10 та через деякий час, останній відмовився від проходження огляду за допомого газоаналізатора «Драгер» та з метою затягування часу повідомив, що проходитиме такий огляд у медичному закладі. Після чого, прибувши у Самбірську ЦРЛ, що за адресою: м. Самбір, вул. Шпитальна, 14, у вказаній медичні установі вже знаходився начальник ВРПП Самбірського РВП капітан поліції Тарас Вовк, який намагаючись перешкоджати роботі мобільної групи, передав своєму підлеглому Іванові Воробелеві предмет схожий на прилад, який призначений для швидкого визначення концентрації алкоголю в крові людини шляхом аналізу видихуваного ним повітря. При цьому, на неодноразові запитання лейтенанта поліції ОСОБА_11 , що саме передав начальник ВРПП Самбірського РВП ОСОБА_12 своєму підлеглому, останній повідомив, що «Драгер», який знаходиться у його власності. Враховуючи те, що в діях окремих працівників Самбірського РВП ГУНП у Львівській області вбачаються можливі ознаки дисциплінарного проступку просили ініціювати проведення службового розслідування.

Наказом ГУНП у Львівській області №1688 від 16.05.2023 призначено службове розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни зі сторони окремих працівників Самбірського РВП ГУНП у Львівській області.

24.05.2023 дисциплінарною комісією складено висновок службового розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни зі сторони окремих працівників Самбірського РВП ГУНП у Львівській області.

Дисциплінарна комісія дійшла до висновку, що відомості, які стали підставою для призначення службового розслідування вважати такими, що підтвердилися, зокрема, факт грубого порушення службової дисципліни поліцейським ВРПП Самбірського РВП ГУНП у Львівській області старшим сержантом поліції ОСОБА_1 .

Наказом ГУНП у Львівській області №1888 від 31.05.2023 року «Про застосування дисциплінарного стягнення до окремих працівників поліції Самбірського РВП ГУНП» за грубе порушення службової дисципліни, основних обов`язків поліцейського, передбачених п.2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», п.2, 6, 11, 13 ч.3 ст.1 та ч.5 ст.15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, п.п.1.1,1.4, 1.8 п.1 наказу ГУНП у Львівській області «Про покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування» від 27.04.2023 №1470, а також вчинення дій, що дискредитує його, як поліцейського та підриває авторитет поліції, на підставі п.7 ч.3 ст.13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, застосовано до поліцейського ВРПП Самбірського РВП ГУНП у Львівській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення - звільнення зі служби в поліції.

Наказом ГУНП у Львівській області №267 о/с від 27.06.2023 ОСОБА_1 звільнено зі служби з поліції відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» за п.6 ч.1 ст.77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Наголошує, що ОСОБА_1 допустив грубе порушення службової дисципліни та вчинив дисциплінарний проступок, що дискредитує його, як поліцейського та підриває авторитет поліції, тому дисциплінарна комісія прийшла до висновку про недоцільність подальшого проходження служби та виконання функціональних обов`язків старшим сержантом поліції ОСОБА_1 .

Зазначає, що ОСОБА_1 відноситься до категорії працівників, які схильні до порушення службової дисципліни, зокрема за період проходження служби до нього 8 раз застосовувались дисциплінарні стягнення, зокрема 3 протягом 2022 року та 2 потягом 2023 року за порушення службової дисципліни, в тому числі діюче дисциплінарне стягнення (догана).

Враховуючи наведене, відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову.

Позивачем подано відповідь на відзив, в якій зазначає, що відповідач вказує на те, що під час спілкування з ОСОБА_1 , працівники УГІ нібито виявили ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим було запропоновано пройти тест на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою Драгер, що на думку відповідача - останній будучи працівником поліції «неправомірно» відмовився, затягував час, телефонував кудись. Однак, це лише припущення працівників УГІ та сторони відповідача, оскільки з наданих стороною відповідача відео вбачається, що працівники УГІ в ході розмови виражалися нецензурно, пропонували залишити належний ОСОБА_1 транспортний засіб на автодорозі з порушенням ПДР, що привело до дискусії, яку відповідач на даний час вважає затягуванням часу, а також на пропозицію пройти тест на стан алкогольного сп`яніння зазначив, що не довіряє наявному приладу Драгер, тому відразу ж вимагав проїхати до закладу охорони здоров`я. Таке право водія передбачено ст.266 КУпАП і не може вважатися порушенням.

Що стосується спілкування з безпосереднім керівником Вовком, зазначає, що його було повідомлено про запізнення на роботу, оскільки наявна ситуація з зупинкою та проходженням тесту на алкогольне сп`яніння. Приїзду безпосереднього керівника до закладу охорони здоров`я та подальших його вимог не очікував і не міг передбачити. На вимогу керівника Вовка, який таким чином прикривав себе з метою уникнення відповідальності як безпосередній керівник, продув наданий керівником прилад Драгер (результат 0,0 проміле), що підтвердило те, що ОСОБА_13 перебував в тверезому стані.

Наголошує, що повідомлення керівника про можливе спізнення є обов`язком, а не затягуванням часу чи правопорушенням, як вважає відповідач.

Зазначає, що результат огляду в Самбірській ЦРЛ підтвердив, що ОСОБА_1 не перебуває в стані алкогольного сп`яніння, а відтак вимоги та припущення працівників УГІ були безпідставні. Черговий огляд на стан алкогольного сп`яніння відбувся в кабінеті начальника Самбірського РВП, де знову ж таки результат був 0,0 проміле.

Наголошує, що не встановлення фактичних (а не видуманих) дисциплінарних проступків, тобто відсутності доказів вчинення дисциплінарного проступку (вживання алкоголю та інших порушень), є підставним для визнання протиправними та скасування наказів ГУНП у Львівській області «Про особовий склад» №267о/с від 27.06.2023 та від 31.05.2023 №1888 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників Самбірського РВП ГУНП».

Враховуючи наведене, позивач просить задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідачем подано додаткові письмові пояснення в яких зазначає, що додаткова винагорода в розмірі до 30000,00 гривень, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168 та Порядком та умовами виплати додаткової винагороди поліцейським на період дії воєнного стану, який затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 28.11.2022 №775 є тимчасовим видом грошового забезпечення, а відповідно до Порядку №260 до складу грошового забезпечення входять виключно доплати, які мають постійний характер, а відтак, зазначена винагорода не має бути врахована при обчисленні суми середнього заробітку поліцейського, тому вважає, що у разі задоволення позову, судом при обчисленні суми середнього заробітку має бути взята до уваги саме довідка про грошове забезпечення, де не враховано додаткову винагороду, яка виплачується в період дії правового режиму воєнного стану.

Просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Суд всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та,-

встановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, РНОКПП НОМЕР_2 .

Позивач у період з 30.03.2009 по 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ, а з 07.11.2015 по 28.06.2023 в Національній поліції України, зокрема з 18.02.2021 на посаді поліцейський відділу реагування патрульної поліції Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, про що свідчить послужний список ОСОБА_1 за особистим №0063586.

16.05.2023 на адресу начальника ГУНП у Львівській області від мобільної групи УГІ ГУНП у складі: старшого інспектора ВСР УГІ ГУНП капітана поліції Романа Уніята, інспектора ВРПП Стрийського РУП ГУНП лейтенанта поліції Андрія Стецика та поліцейського ВРПП Стрийського РУП ГУНП старшого сержанта поліції Івана Заповського надійшов рапорт від 15.05.2023 в якому зазначено, що у с. Ралівка, Самбірського району, Львівської області було зупинено автомобіль марки «Део Ланос» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням поліцейського ВРПП Самбірського РВП старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чуква Самбірського району, в Національній поліції з 07.11.2015, в займаній посаді з 18.01.2021, має діюче дисциплінарне стягнення - догана, застосоване наказом ГУНП №1114 від 30.03.2023, який перебував у форменому одязі, без вогнепальної зброї. Під час спілкування з старшим сержантом поліції ОСОБА_9 у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, яка не відповідає обстановці. У зв`язку з чим, останньому запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер» однак, останній будучи працівником поліції та згідно своїх функціональних обов`язків у службовій діяльності керується вимогами Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, свідомо затягував час, неодноразово здійснював телефонні дзвінки з розмов яких можна припустити, що останній розмовляв із своїм керівником капітаном поліції ОСОБА_10 та через деякий час, останній відмовився від проходження огляду за допомогою газоаналізатора «Драгер» та з метою затягування часу повідомив, що проходитиме такий огляд у медичному закладі. Прибувши у Самбірську ЦРЛ, що за адресою: м. Самбір, вул. Шпитальна, 14, у вказаній медичні установі вже знаходився начальник ВРПП Самбірського РВП капітан поліції Тарас Вовк, який намагався перешкоджаючи роботі мобільної групи, передав своєму підлеглому ОСОБА_14 предмет схожий на прилад, який призначений для швидкого визначення концентрації алкоголю в крові людини шляхом аналізу видихуваного ним повітря. При цьому, на неодноразові запитання лейтенанта поліції ОСОБА_11 : «що саме передав начальник ВРПП Самбірського РВП Тарас Вовк своєму підлеглому», останній повідомив, що «Драгер», який знаходиться у його власності. При цьому слід зазначити, що в цей час ОСОБА_15 здійснював видих у прилад переданий йому капітаном поліції ОСОБА_10 . На запитання лейтенанта поліції ОСОБА_11 : «чи наявні на цей прилад документи про його сертифікацію», капітан поліції ОСОБА_12 повідомив, що «ні, це прилад його особиста річ та повідомив, що жодних порушень він не вчиняє». Працівниками медичної установи Самбірської ЦРЛ проведено процедуру освідування, за результатами якого старший сержант поліції ОСОБА_15 в стані алкогольного сп`яніння не перебував.

Наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області №1688 від 16.05.2023 «Про призначення службового розслідування, створення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків» призначено службове розслідування у формі письмового провадження за фактом можливих порушень службової дисципліни зі сторони окремих працівників Самбірського РВП ГУНП у Львівській області та на час проведення службового розслідування відсторонено від виконання службових обов`язків поліцейського ВРПП Самбірського РВП ГУНП старшого сержанта поліції ОСОБА_1 та визначено робоче місце службовий кабінет №7 Самбірського РВП ГУНП, розташованого за адресою: м. Самбір, вул. Степана Бандери, 2.

Наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області №1786 «Про допуск до виконання службових обов`язків окремих працівників ВРПП Самбірського РВП ГУНП» у зв`язку з завершенням 24.05.2023 службового розслідування, допущено до виконання службових обов`язків за займаною посадою поліцейського ВРПП Самбірського РВП ГУНП у Львівській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 з 24.05.2023.

За результатами службового розслідування проведеного у формі письмового провадження за фактом можливого порушення службової дисципліни зі сторони окремих працівників Самбірського РВП ГУНП у Львівській області дисциплінарною комісією складено висновок від 24.05.2023, яким встановлено, що « 15.05.2023 працівниками мобільної групи було зупинено автомобіль марки «Део Ланос» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням поліцейського ВРПП Самбірського РВП старшого сержанта поліції Воробля Івана Андрійовича, в якого було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, проте на місці зупинки пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» останній відмовився, при цьому поводив себе зухвало та песимістично, на законні вимоги працівників мобільної групи не реагував, відмовлявся надавати свої анкетні дані, та в черговий раз пред`являти своє службове посвідчення. Постійно критикував дії працівників ГУНП, робив зауваження щодо форменого одягу та взуття, вводив в оману працівників мобільної групи щодо несправності його автомобіля, перешкоджав працівникам поліції (мобільної групи) виконувати їх службові обов`язки, при цьому не виконував їх законних вимог щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, або в медичному закладі, хоча в своїй службовій діяльності постійно керується нормами Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735», тобто чітко усвідомлював процедуру та послідовність огляду на стан алкогольного сп`яніння, проте свідомо затягував час (огляд на стан алкогольного сп`яніння з моменту виявлення проводиться до двох годин), з метою уникнення проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі цим самим старший сержант поліції ОСОБА_1 будучи зобов`язаним, як працівник поліції відповідно до статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» неухильно дотримуватись положень Конституції України, законів України та нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, унаслідок особистої недисциплінованості та повного ігнорування вимог нормативно-правових актів і доручень МВС України, НП України та ГУНП у Львівській області, щодо неухильного дотримання службової дисципліни, в результаті чого проявив зверхнє та зневажливе ставлення по відношенню до своїх колег та установлених норм поведінки, що цілком не характеризує його як чесного, гідного, сумлінного та дисциплінованого поліцейського, який проходить службу в органах Національної поліції України. Разом з цим, такими своїми діями старший сержант поліції ОСОБА_1 допустив грубе порушення службової дисципліни, зокрема вимоги передбачених пунктом 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктами 2, 6, 11, 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, підпунктами 1.1, 1.4, 1.8 пункту 1 ГУНП у Львівській області від 27.04.2023 №1470 «Про покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування» та вчинив дисциплінарний проступок, що дискредитує його, як поліцейського та підриває авторитет поліції, тому дисциплінарна комісія приходить до висновку про недоцільність подальшого проходження служби та виконання функціональних обов`язків старшим сержантом поліції ОСОБА_1 .

Згідно характеристики на старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , вбачається, що за період несення служби в ВРПП Самбірського РВП ГУНП зарекомендував себе на посередньому рівні. Свої функціональні обов`язки знає, але не завжди їх виконує. Старший сержант поліції ОСОБА_1 у своїй, службовій діяльності не завжди дотримується вимог і законів, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції».

Висновок службового розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни зі сторони окремих працівників Самбірського РВП ГУНП у Львівській області затверджений начальником Головного управління Національної поліції у Львівській області Олександром Шляховським 24.05.2023.

Позивачем під час службового розслідування надано письмові пояснення від 18.05.2022, які також наявні у висновку службового розслідування від 24.05.2023, в яких позивач пояснив, що « 15.05.2023 приблизно о 07.20 я виїхав з дому за вищевказаною адресою, на автомобілі «Део Ланус» д.н.з. НОМЕР_3 , який належить моїй дружині ОСОБА_16 , та яким на даний час я користуюсь. Після чого, на автодорозі Т-14-15 напрямком «Мостиська-Самбір- Борислав», мене зупинили працівники УГІ ГУНП, які перебували у формену одязі на службовому автомобілі, де в подальшому попросили мене припаркуватись, надалі перевірили моє посвідчення водія, та свідоцтво про реєстрацію т/з, та під час розмови повідомили про те, що за зовнішніми ознаками я можу перебувати в стані алкогольного сп`яніння, котрі самі я не пригадую, в подальшому на запитання чи я вживав спиртні напої, я повідомив що ні. Разом з тим, запропонували мені пройти тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер», проте я повідомив, що на місці зупинки я проходити такий тест не буду, оскільки даний прилад на мою думку міг показувати недостовірний результат, на що я сам запропонував пройти огляд в медичному закладі, а саме в Самбірській ЦРЛ, згідно ч.3 ст.266 КУпАП. Водночас, я перепаркував свій автомобіль без порушення ПДР, і разом із працівниками мобільної трупи направився у медичний заклад. У свою чергу, я зателефонував до відповідального по РВП ОСОБА_17 та повідомив про вищевказане, а також до свого безпосереднього керівника ОСОБА_4 та попросив останнього привести мені до медичного закладу його власний «алкотестр», на що він погодився. По приїзді до медичного закладу, мені ОСОБА_4 передав «алкотестр», після чого я направився в туалет, що зробити видих, а слід за мною підійшли два працівника УГІ, я в той час намагався зробити видих, однак жодного результату не було, після чого я пішов у кабінет чергового лікаря та пройшов тест на стан алкогольного сп`яніння - висновок №332 о 08.05 від 15.05.2023, результат - тверезий. Прибувши до територіального підрозділу, я вкотре пройшов тести на стан сп`яніння на вимоги працівників УГІ ГУНП у присутності керівника ОСОБА_7 , відповідального по РВП ОСОБА_17 , керівника УГІ ОСОБА_5 , результат якого - тверезий, що було зафіксовано на нагрудний відеореєстратор працівника ОСОБА_18 .

Запитання: Чи ознайомленні ви із вимогами щодо дотримання службової дисципліни поліцейськими визначених частиною 2, 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII?

Відповідь: «Так, ознайомлений».

Запитання: Чому Ви, як працівник поліції, який керується у службовій діяльності вимогами Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів, ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, відмовились пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу (с. Ралівка, Самбірського району, Львівської області) за допомогою газоаналізатора «Драгер»?

Відповідь: «Я відмовився у зв`язку із тим, що згідно ч.3 ст.266 КУпАП, огляд на стан сп`яніння може проводитись у медичному закладі».

Запитання: Чому Ви перебуваючи у Самбірській ЦРЛ, що за адресою: м. Самбір, вул. Шпитальна, 14 здійснили видих у прилад (зовні схожий для швидкого визначення концентрації алкоголю в крові людини шляхом аналізу видихуваного ним повітря), який Вам було передано керівником ОСОБА_10 ?

Відповідь: «Я хотів бути впевнений в тому, що тверезий».

Запитання: На передодні Ви вживали алкогольні напої?

Відповідь: «Ні, не вживав».

Запитання: Скільки протоколів за ст.130 КУпАП Ви склали протягом 2022-2023 років?

Відповідь: «Приблизно 14».

Запитання: Скільки осіб Ви возили протягом 2022-2023 років в медичний заклад на освідчення, де за ознаками на стан сп`яніння вони були тверезі?

Відповідь: «Приблизно 8».

Хочу зазначити, що будь яких порушень в своїх діях не вбачаю. По відношенню до працівників мобільної групи поводився коректно».

Наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області №1888 від 31.05.2023 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників Самбірського РВП ГУПН» за грубе порушення службової дисципліни, основних обов`язків поліцейського передбачених п.2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», п.2,6,11,13 ч.3 ст.1 та ч.5 ст.15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, п.п.1.1,1.4,1.8 п.1 наказу ГУНП у Львівській області «Про покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування» від 27.04.2023 №1470, а також вчинення дій, що дискредитує його як поліцейського та підриває авторитет поліції, на підставі п.7 ч.3 ст.13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, до поліцейського відділу реагування патрульної поліції Самбірського РВП ГУНП у Львівській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 (0063586) застосовано дисциплінарне стягнення звільнення із служби в поліції та відповідно до п.3.2 розд.3 Положення №37 «Про преміювання поліцейських Головного управління Національної поліції у Львівській області» зменшено щомісячну премію на 99% за травень 2023 року.

Наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області №267о/с від 27.06.2022 відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України): старшого сержанта поліції ОСОБА_1 (0063586), поліцейського відділу реагування патрульної поліції Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області звільнено з 28.06.2023.

Позивач вважаючи наказ №1888 від 31.05.2023 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників Самбірського РВП ГУПН» в частині застосування дисциплінарного стягнення звільнення зі служби та наказ №267о/с від 27.06.2023 Головного управління Національної поліції у Львівській області протиправними та такими, що підлягають скасуванню звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

За правилами предметної підсудності встановленими ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби (п. 2 ч. 1).

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Спірні правовідносини, які склались у справі, врегульовано Конституцією України, Законами України «Про Національну поліцію», «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України».

Статтею 8 Конституції України установлено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до статті 38 Конституції України громадяни користуються рівним правом доступу до державної служби, а також до служби в органах місцевого самоврядування.

Згідно з статтею 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських та порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон №580-VIII).

Згідно ст.2 Закону №580-VIII, завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Статтею 6 Закону №580-VIII встановлено, що поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст.8 Закону №580-VIII поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Поліцейському заборонено виконувати злочинні чи явно незаконні розпорядження та накази. Накази, розпорядження та доручення вищих органів, керівників, посадових та службових осіб, службова, політична, економічна або інша доцільність не можуть бути підставою для порушення поліцейським Конституції та законів України. Під час дії воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

За приписами ч.1 ст.18 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно з ч.1 ст.64 Закону №580-VIII особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».

В силу приписів ст.23 Закону №580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема: 1) здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; 2) виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; 3) вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; 4) вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; 5) здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події; 5-1) здійснює екстрені комунікації за телефонним номером 102, оброблення та використання інформації, переданої поліції постачальниками електронних комунікаційних мереж та/або послуг у випадках та порядку, передбачених Законом України «Про електронні комунікації»; 8) у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; 9) доставляє у випадках і порядку, визначених законом, затриманих осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, та осіб, які вчинили адміністративне правопорушення; 14) вживає всіх можливих заходів для надання домедичної допомоги особам, які постраждали внаслідок кримінальних чи адміністративних правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в ситуації, небезпечній для їхнього життя чи здоров`я.

Частинами 1,2 ст.19 Закону №580-VIII визначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно п.6 ч.1 ст.77 Закону №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення (ч.2 ст.77 Закону №580-VIII).

День звільнення вважається останнім днем служби (ч.3 ст.77 Закону №580-VIII).

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначається Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України №2337-VIII від 15.03.2018 (далі - Дисциплінарний статут).

Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, осіб, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, співробітників Служби судової охорони та осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Нормою ч.1 ст.1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу (ч.2 ст.1 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Відповідно до ст.2 Дисциплінарного статуту за своїм службовим становищем поліцейські можуть бути керівниками або підлеглими стосовно інших поліцейських.

Керівник - це службова особа поліції, наділена правами та обов`язками з організації службової діяльності підлеглих їй поліцейських та інших працівників поліції і контролю за їхньою службовою діяльністю.

Керівник, якому поліцейський підпорядкований за службою, у тому числі тимчасово, є прямим керівником для нього. Найближчий до підлеглого прямий керівник є безпосереднім керівником.

Під час виконання службових обов`язків поліцейський підпорядковується лише своєму безпосередньому та прямому керівникові.

Забороняється втручання в службову діяльність поліцейських особами, які не є їхніми прямими керівниками, крім випадків, визначених Конституцією та законами України.

Згідно ст.3 Дисциплінарного статуту керівник несе відповідальність за дотримання підлеглими службової дисципліни. З метою забезпечення дотримання службової дисципліни керівник зобов`язаний, зокрема: 3) розвивати у підлеглих розумну ініціативу та самостійність під час виконання ними обов`язків поліцейського; 4) сприяти підвищенню підлеглими рівня кваліфікації, достатнього для виконання службових повноважень; 5) вивчати індивідуальні та професійні якості підлеглих, забезпечуючи прозорість і об`єктивність в оцінюванні їхньої службової діяльності; 6) забезпечити сприятливий стан морально-психологічного клімату в колективі, своєчасно вчиняти дії із запобігання порушенню службової дисципліни підлеглими та виникненню конфліктів між ними; 7) контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни, аналізувати її стан та об`єктивно доповідати про це безпосередньому керівникові, проводити профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень; 8) у разі виявлення порушення підлеглим службової дисципліни вжити заходів для припинення такого порушення та застосувати дисциплінарне стягнення до порушника або порушити клопотання про застосування стягнення уповноваженим керівником.

Статтею 11 Дисциплінарного статуту встановлено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (ст.12 Дисциплінарного статуту).

Частинами 1,2,3 ст.13 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Застосування до поліцейського інших видів дисциплінарних стягнень, не передбачених цим Статутом, забороняється (ч.5 ст.13 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до ч.1 ст.14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків (ч.2 ст.14 Дисциплінарного статуту).

Частиною 3 ст.14 Дисциплінарного статуту встановлено, що службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Згідно ч.4 ст.14 Дисциплінарного статуту підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою (ч.6 ст.14 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до ст.18 Дисциплінарного статуту під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами; 4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.

Представником поліцейського може бути адвокат, повноваження якого підтверджені копією свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, ордером та копією договору із представником. Представник користується правами поліцейського, щодо якого проводиться службове розслідування, крім прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо поліцейським і не може бути доручена представнику, а також користується правами з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами, з моменту надання дисциплінарній комісії підтвердних документів.

Відповідно до ч.1 ст.19 Дисциплінарного статуту, у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку (ч.2 ст.19 Дисциплінарного статуту).

Частиною 3 ст.19 Дисциплінарного статуту передбачено, що під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Відповідно до ч.4 ст.19 Дисциплінарного статуту обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Для цілей застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення можуть враховуватися й інші, не зазначені у частині четвертій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського (ч.5 ст.19 Дисциплінарного статуту).

Згідно ч.6 ст.19 Дисциплінарного статуту обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є: 1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння; 2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення; 3) вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього; 4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку; 5) вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, гендерної чи іншої нетерпимості.

Частиною 7 ст.19 Дисциплінарного статут встановлено, що у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби (ч.8 ст.19 Дисциплінарного статуту).

Частинами 9,10 ст.19 Дисциплінарного статуту передбачено, що за кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.

У разі вчинення дисциплінарного проступку кількома поліцейськими дисциплінарне стягнення застосовується до кожного окремо.

Законом України «Про внесення змін до законів України «Про Національну поліцію» та «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану» від 15.03.2022 №2123-IX, який набрав чинності 01.05.2022, Дисциплінарний статут Національної поліції України, доповнено розділом V «Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану».

Статтею 26 Дисциплінарного статуту встановлено, що у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження.

Службове розслідування за фактом порушення поліцейським службової дисципліни може проводитися як дисциплінарною комісією, так і однією особою, у тому числі безпосередньо уповноваженим керівником, який одноособово здійснює передбачені Статутом повноваження дисциплінарної комісії (далі - уповноважена особа).

Службове розслідування має бути завершене протягом 15 календарних днів з дня його призначення уповноваженим керівником. У разі потреби цей строк може бути продовжений керівником, який призначив службове розслідування, але не більш як на 15 календарних днів. До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні чи на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, розташованих на підконтрольних органам державної влади територіях (ч.3 ст.26 Дисциплінарного статуту).

За результатами службового розслідування уповноважена особа складає висновок. У разі проведення службового розслідування безпосередньо керівником, який його призначив, висновок не складається, а обставини вчинення дисциплінарного проступку відображаються в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності або в довідці про відсутність в діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку (ч.5 ст.26 Дисциплінарного статуту).

Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. У разі проведення службового розслідування безпосередньо керівником, який його призначив, днем завершення службового розслідування є день підписання наказу про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності або довідки про відсутність в діях поліцейського дисциплінарного проступку, яка підлягає реєстрації в органі поліції (ч.6 ст.26 Дисциплінарного статуту).

Частиною 1 ст.27 Дисциплінарного статуту під час проведення службового розслідування уповноважена особа зобов`язана запропонувати поліцейському або іншій особі, обізнаній з обставинами вчинення дисциплінарного проступку, надати пояснення.

Відповідно до ч.1,2 ст.29 Дисциплінарного статуту у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції (абз.1 ч.2 ст.29 Дисциплінарного статуту).

У разі повторного вчинення дисциплінарного проступку поліцейським протягом строку дії дисциплінарного стягнення у виді зауваження за результатами службового розслідування дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє (абз.5 ч.2 ст.29 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до ст.37 Закону України «Про запобігання корупції», Закону України «Про Національну поліцію», з метою формування в поліцейських почуття відповідальності стосовно дотримання професійно-етичних норм поведінки під час виконання службових обов`язків, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до Національної поліції України, наказом Міністерства внутрішніх справ України №1179 від 09.11.2016 затверджені Правила етичної поведінки поліцейських (далі-Правила №1179).

Відповідно п.1 розд.І Правил №1179, правила є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей, які поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Метою цих Правил є урегулювання поведінки поліцейських з дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції (п.2 розд.І Правил №1179).

Правила ґрунтуються на Конституції України, Законах України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції», інших законах України, актах Президента України та постановах Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України (п.3 розд.І Правил №1179).

Пунктом 4 розд.І Правил №1179 передбачено, що під час прийняття на службу до поліції особу ознайомлюють з вимогами цих Правил.

Згідно п.1 розд.ІІ Правил №1179, під час виконання службових обов`язків поліцейський, зокрема повинен:

- неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

- професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами;

- поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України;

- поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати;

- контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку;

- дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики.

Відповідно до п.2,3,4,5 розд.IV Правил №1179 незалежно від посади чи звання у відносинах із населенням поліцейський зобов`язаний: - бути тактовним та доброзичливим; - висловлювати вимоги чи зауваження, що стосуються особи, у ввічливій та переконливій формі; - надати можливість особі висловити власну думку; - до всіх потерпілих від злочинів або інших правопорушень проявляти повагу, охороняти їх безпеку та право на невтручання в особисте життя.

За будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.

Поліцейський повинен бути коректним та не повинен допускати застосування насильства чи інших негативних дій щодо членів суспільства, а також, незважаючи на провокації, повинен залишатися об`єктивним (п.4 розд.ІV Правил №1179).

З метою зменшення кількості випадків застосування поліцейських заходів примусу поліцейський повинен проявляти розсудливість, відкритість, почуття справедливості, володіти комунікативними навичками (переконання, ведення переговорів тощо), а в необхідних випадках мати керівні та організаційні якості (п.5 розд.ІV Правил №1179).

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2018 № 893 «Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України».

Цей Порядок визначає процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.

Згідно п.1 розд.ІІ цього Порядку службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

За змістом п.1 розд.V Порядку проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Відповідно до п.4 розд.V Порядку службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Пунктом 13 розд.V Порядку передбачено, що поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інші особи можуть надавати усні чи письмові пояснення з приводу відомих їм відомостей про діяння, що стало підставою для призначення службового розслідування.

За змістом пункту 1 розділу VІІ Порядку у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Аналіз наведених норм вказує на те, що дисциплінарна відповідальність поліцейського виникає у разі вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто у разі недотримання чи неналежного дотримання службової дисципліни.

Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно - щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.

Висновок службового розслідування повинен містити повне та об`єктивне дослідження обставин скоєння дисциплінарного проступку, тобто повинні бути встановлені обставини, за яких особа скоїла дисциплінарний проступок або які стали підставою для призначення службового розслідування, а також те, чи мали вони місце взагалі; час, місце, спосіб, мотив та мету вчинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Отже, в контексті спірних правовідносин в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки.

Дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни та має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку.

З матеріалів справи судом встановлено, що наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області №1688 від 16.05.2023 «Про призначення службового розслідування, створення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків» призначено службове розслідування у формі письмового провадження за фактом можливих порушень службової дисципліни зі сторони окремих працівників Самбірського РВП ГУНП у Львівській області.

За результатами службового розслідування проведеного у формі письмового провадження за фактом можливого порушення службової дисципліни зі сторони окремих працівників Самбірського РВП ГУНП у Львівській області дисциплінарною комісією складено висновок від 24.05.2023, яким встановлено, що « 15 травня 2023 року до ГУНП у Львівській області надійшов рапорт працівників УГІ про те, що цього ж дня близько 07:20 мобільною групою УГІ ГУНП (далі - мобільна група) у складі: старшого інспектора ВСР УГІ ГУНП капітана поліції Романа Уніята, інспектора ВРПП Стрийського РУП ГУНП лейтенанта поліції Андрія Стецика та поліцейського ВРПП Стрийського РУП ГУНП старшого сержанта поліції Івана Заповського у с. Ралівка, Самбірського району, Львівської області за порушення вимог п.31.4.7.В ПДР України, було зупинено автомобіль марки «Део Ланос» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням поліцейського ВРПП Самбірського РВП старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чуква Самбірського району, в Національній поліції з 07.11.2015, в займаній посаді з 18.01.2021, має діюче дисциплінарне стягнення - догана, застосоване наказом ГУНП №1114 від 30.03.2023, який перебував у форменому одязі, без вогнепальної зброї.

Під час спілкування з старшим сержантом поліції ОСОБА_19 у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, яка не відповідає обстановці. У зв`язку з чим, останньому запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер» однак, останній будучи працівником поліції та згідно своїх функціональних обов`язків у службовій діяльності керується вимогами Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, свідомо затягував час, неодноразово здійснював телефонні дзвінки з розмов яких можна припустити, що останній розмовляв із своїм керівником капітаном поліції ОСОБА_10 та через деякий час, останній відмовився від проходження огляду за допомого газоаналізатора «Драгер» та з метою затягування часу повідомив, що проходитиме такий огляд у медичному закладі. Після чого, прибувши у Самбірську ЦРЛ, що за адресою: м. Самбір, вул. Шпитальна, 14, у вказаній медичні установі вже знаходився начальник ВРПП Самбірського РВП капітан поліції Тарас Вовк, який намагаючись перешкоджати роботі мобільної групи, передав своєму підлеглому ОСОБА_20 предмет схожий на прилад, який призначений для швидкого визначення концентрації алкоголю в крові людини шляхом аналізу видихуваного ним повітря. При цьому, на неодноразові запитання лейтенанта поліції ОСОБА_11 : що саме передав начальник ВРПП Самбірського РВП ОСОБА_12 своєму підлеглому, останній повідомив, що «Драгер», який знаходиться у його власності. При цьому слід зазначити, що в цей час ОСОБА_15 здійснював видих у прилад переданий йому капітаном поліції ОСОБА_10 . На запитання лейтенанта поліції ОСОБА_11 : чи наявні на цей прилад документи про його сертифікацію, капітан поліції ОСОБА_12 повідомив, що «ні», це прилад його особиста річ та повідомив, що жодних порушень він не вчиняє. У подальшому працівниками медичної установи Самбірської ЦРЛ проведено процедуру освідування, за результатами якого старший сержант поліції ОСОБА_15 в стані алкогольного сп`яніння не перебував».

Також у висновку службового розслідування від 24.05.2023 зазначено, що «З метою всебічного дослідження факту можливого порушення службової дисципліни старшим сержантом поліції ОСОБА_1 23.05.2023 дисциплінарною комісією здійснено перегляд відеозаписів, в ході якого встановлено, що на відеозаписах назвою « 0000000__0005» (нагрудний відеореєстратор JN:G 21А3110 п 471884) тривалістю від 07:20:56 - 07:26:42, назвою « 0000000_515072145_0005» (нагрудний відеореєстратор SN: G21A3958) тривалістю з 07:21:11 - 07:36:08, працівником мобільної групи УГІ ГУНП, а саме інспектором ВРПП Стрийського РУП ГУНП лейтенантом поліції Стециком A.M. о 07:20:40 було помічено та зупинено автомобіль червоного кольору марки «Део Лонос» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням поліцейського ВРПП Самбірського РВП ГУНП старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , який перебував у форменому одязі, із розпізнавальними знаками. У подальшому під час спілкування ОСОБА_21 повідомив ОСОБА_1 , що в останнього наявні ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, яка не відповідає обстановці), у зв`язку із чим запропонував на місці пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер», на що ОСОБА_1 повідомив: «Я не довіряю вашому Драгеру»! При цьому, інспектор Стецик A.M. додатково роз`яснив ОСОБА_1 причину зупинки, проте ОСОБА_1 заперечує вказаний факт та стверджує, що переднє лобове (вітрове) скло не затоноване (водночас слід заначити, що під час перегляду відеозапису, дисциплінарна комісія вбачає, що в дійсності переднє лобове скло перебуває затемненим). Надали о 07:21:11 на прохання вийти з автомобіля ОСОБА_1 відмовляється та запитує: «Для чого»? та перепарковує свій автомобіль із проїзної частини дороги на узбіччя. О 07:22:02 ОСОБА_1 сидячи у автомобілі, на пропозицію поліцейського ОСОБА_22 , чи буде він проходити тест на стан алкогольного сп`яніння, відмовляється, а також о 07:22:24 на аналогічне чергове запитання інспектора ОСОБА_23 , відповів: «Їдемо у лікарню»! сказавши: «Я вже надавав свої дані»! О 07:25:40 на третю пропозицію працівників мобільної групи чи буде ОСОБА_1 проходити тест на стан алкогольного сп`яніння, останній повідомив, що поїде у лікарню. О 07:35:40 ОСОБА_24 повідомив про те, що його автомобіль не закривається, тому він переживає за свої особисті речі, які у ньому знаходяться. На відеозаписі назвою « 0000000__0006» нагрудний відеореєстратор JN: G 21А3110 п 471884) тривалістю з 07:27:52 - 07:32:40 ОСОБА_1 спочатку вказав на те, що йому необхідно перепаркувати автомобіль, після чого закрив бокове скло зі сторони водія, де перебував у закритому автомобілі декілька хвилин, не спілкуючись з працівниками мобільної групи. На відеозаписі назвою 0000000__0006 (нагрудний відеореєстратор SN: G21A3958) тривалістю з 07:36:13 - 07:51:11 « 0000000_ 0007» нагрудний відеореєстратор JN:G 21A3U0 п 471884) тривалістю з 07:35:01 - 07:44:57, де о 07:36:15 ОСОБА_1 вказує на те, що у нього погане самопочуття і йому потрібно прийняти таблетку для того, щоб понизити артеріальний тиск, після чого о 07:37:36 ОСОБА_1 перепаркував свій автомобіль в інше місце, та не виходячи з нього, запитав у інспектора Стецика A.M. чи буде він виносити постанову, щодо порушення п.31.4.7.В ПДР України, на що ОСОБА_21 відповів, що враховуючи те, що ОСОБА_1 самостійно погодився усунути вказане порушення, тому жодних адміністративних матеріалів складатись не буде. Також, ОСОБА_1 надалі заперечував, щодо правильності паркування свого авто, оскільки вважав, що відстань від автобусної зупинки є менша ніж 30 метрів, що є порушенням. О 07:41:20 ОСОБА_1 на свій мобільний телефон почав фіксувати на відеозапис працівників мобільної групи, які вкотре пояснили, що йому необхідно разом із ними проїхати до ближчого медичного закладу у зв`язку із проведенням огляду на стан алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 спочатку погодився, проте поліцейський почав робити зауваження інспектору ОСОБА_25 , щодо порушення ним форми одягу, неправомірності використання світловідбиваючого жилету, оскільки він не відповідного кольору і т.д. При цьому, вже вдруге почав наголошувати на тому, що його автомобіль не зачиняється та те, що з нього можуть викрасти його речі. На відеозаписі назвою « 8» (нагрудний відеореєстратор JN: G 21А3110 п 471884) тривалістю з 07:44:00 - 07:54:57, поліцейський ОСОБА_1 закриває свій автомобіль на сигналізацію (хоча попередньо стверджував, що він не закривається) та разом із працівниками мобільної групи сідає у службовий автомобіль та направляється до Самбірської ЦРЛ.

На відеозаписі назвою « 0000000__0007» (нагрудний відеореєстратор SN:G 21A3958) тривалістю від 07:51:15 - 08:06:11, 9 нагрудний відеореєстратор JN:G 21А3110 п 471884) тривалістю з 07:54:58 - 08:44:57, та відеозаписі « 0000000__0010» (нагрудний відеореєстратор JN: G 21А3110 п 471884) тривалістю від 08:04:59 - 08:11:40, о 08:00 приїхавши до лікарні біля входу знаходився начальник ВРПП Самбірського РВП ГУНП капітан поліції Вовк Т.Ю., який зайшов разом із працівниками мобільної групи та ОСОБА_24 до приймального відділення, після чого передав ОСОБА_1 пристрій зовні схожий на «алкотестер», який взявши його до рук одразу направився до туалету, де здійснив видих у вказаний пристрій, на запитання інспектора ОСОБА_23 , що це за прилад? та чи він є сертифікованим?, у відповідь капітан поліції ОСОБА_4 відповів: «Це мій особистий прилад»!, і вказав на те, що він його нікому не передавав, а ОСОБА_1 мав із собою, що суперечить дійсності. О 08:03:00 ОСОБА_1 зайшов до кабінету лікаря, після чого йому поміряли артеріальний тиск, надалі за участі лікаря пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотесту «Алкон», результат - 0,0 %.

Таким чином, переглядом вищевказаних відеозаписів, дисциплінарна комісія приходить до висновку, що старший сержант поліції ОСОБА_24 на місці зупинки поводив себе не професійно та некоректно, оскільки на законні вимоги працівників мобільної групи не реагував, постійно критикував їхні дії, та зокрема як поліцейський, який у своїй діяльності повинен розуміти та усвідомлювати порядок дій при огляді водія на стан сп`яніння, свідомо затягував час, щоб уникнути огляду у медичному закладі.

Таким чином, проведеним службовим розслідуванням установлено, що 15.05.2023 працівниками мобільної групи було зупинено автомобіль марки «Део Ланос» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням поліцейського ВРПП Самбірського РВП старшого сержанта поліції Воробля Івана Андрійовича, в якого було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, проте на місці зупинки пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» останній відмовився, при цьому поводив себе зухвало та песимістично, на законні вимоги працівників мобільної групи не реагував, відмовлявся надавати свої анкетні дані, та в черговий раз пред`являти своє службове посвідчення. Постійно критикував дії працівників ГУНП, робив зауваження щодо форменого одягу та взуття, вводив в оману працівників мобільної групи щодо несправності його автомобіля, перешкоджав працівникам поліції (мобільної групи) виконувати їх службові обов`язки, при цьому не виконував їх законних вимог щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, або в медичному закладі, хоча в своїй службовій діяльності постійно керується нормами Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735», тобто чітко усвідомлював процедуру та послідовність огляду на стан алкогольного сп`яніння, проте свідомо затягував час (огляд на стан алкогольного сп`яніння з моменту виявлення проводиться до двох годин), з метою уникнення проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі цим самим старший сержант поліції ОСОБА_1 будучи зобов`язаним, як працівник поліції відповідно до статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» неухильно дотримуватись положень Конституції України, законів України та нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, унаслідок особистої недисциплінованості та повного ігнорування вимог нормативно-правових актів і доручень МВС України, НП України та ГУНП у Львівській області, щодо неухильного дотримання службової дисципліни, в результаті чого проявив зверхнє та зневажливе ставлення по відношенню до своїх колег та установлених норм поведінки, що цілком не характеризує його як чесного, гідного, сумлінного та дисциплінованого поліцейського, який проходить службу в органах Національної поліції України. Разом з цим, такими своїми діями старший сержант поліції ОСОБА_1 допустив грубе порушення службової дисципліни, зокрема вимоги передбачених пунктом 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктами 2, 6, 11, 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, підпунктами 1.1, 1.4, 1.8 пункту 1 ГУНП у Львівській області від 27.04.2023 №1470 «Про покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування» та вчинив дисциплінарний проступок, що дискредитує його, як поліцейського та підриває авторитет поліції, тому дисциплінарна комісія приходить до висновку про недоцільність подальшого проходження служби та виконання функціональних обов`язків старшим сержантом поліції ОСОБА_1 ».

Наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області №1888 від 31.05.2023 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників Самбірського РВП ГУПН» до поліцейського відділу реагування патрульної поліції Самбірського РВП ГУНП у Львівській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 (0063586) застосовано дисциплінарне стягнення звільнення із служби в поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області №267о/с від 27.06.2022 старшого сержанта поліції ОСОБА_1 (0063586), поліцейського відділу реагування патрульної поліції Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області звільнено з 28.06.2023.

Разом з тим, суд враховує, що для притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності, обов`язковою умовою є підтвердження матеріалами службового розслідування факту умисного чи з необережності скоєння ним дисциплінарного проступку. Вирішуючи спір та встановлюючи істину в справі, суд повинен базуватися передусім на доказах, які належно, достовірно й достатньо підтверджують ті чи інші обставини таким чином, щоб в суду не залишалося щодо них жодного обґрунтованого сумніву.

Крім того, під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, попередню поведінку поліцейського та його ставлення до виконання службових обов`язків. Такі відомості повинні бути викладені у висновку службового розслідування.

Аналіз правових норм, що регулюють спірні правовідносини, дає підстави для висновку, що під час вирішення питання про те, чи є порушення дисципліни та чи є воно грубим, суд має виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку завдано ним (могло бути завдано) шкоду.

Підсумовуючи вказане, надаючи правову оцінку аргументам сторін, суд враховуючи зміст наданих пояснень, даючи аналіз висновку службового розслідування та оспорюваним наказам, приходить до висновку, що оскаржувані накази про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності не ґрунтується на самостійних підставах недотримання вимог Закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Правил етичної поведінки поліцейських, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності слугувало:

1) невиконання законних вимог щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, або в медичному закладі;

2) проявлення зверхнього та зневажливого ставлення по відношенню до своїх колег та уставлених норм поведінки.

Суд зазначає, що відповідно до рапорту поданого мобільною групою УГІ ГУНП, ОСОБА_1 було зупинено за порушення вимог п.31.4.7.В Правил дорожнього руху України під час якого на думку працівників поліції було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, яка не відповідає обстановці, проте в самому ж рапорті зазначено, що працівниками медичної установи Самбірської ЦРЛ проведено процедуру освідування, за результатами якого старший сержант поліції ОСОБА_15 в стані алкогольного сп`яніння не перебував.

Разом з тим, суд наголошує, що Головним управління Національної поліції у Львівській області не було долучено до матеріалів справи постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності як за порушення вимог п.31.4.7.В Правил дорожнього руху України так і за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п.31.4.7.В Правил дорожнього руху України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам - встановлено на скло додаткові предмети або нанесено покриття, які обмежують оглядовість з місця водія, і погіршують його прозорість.

Разом з тим, наявна примітка, в якій зазначено, що на верхній частині вітрового скла автомобілів і автобусів можуть бути прикріплені прозорі кольорові плівки. Дозволяється застосовувати тоновані стекла (крім дзеркальних), світлопропускання яких відповідає вимогам ГОСТ 5727-88. Дозволяється застосовувати занавіски на бокових вікнах автобусів.

Таким чином, відповідно до Правил дорожнього руху України, дозволено прикріплювати прозорі кольорові плівки та тонувати стекла світлопропускання яких відповідає вимогам ГОСТ 5727-88.

Відповідно до п.2.2.4 ГОСТ 5727-88 Світлопропускання скла, забезпечуючих видимість для водія, повинно бути не менше 75% - для вітрового скла, 70% - для скла, яке не є вітровим, які входять до нормативного поля обзору та визначає передню оглядовість.

Таким чином, суд зазначає, що працівник поліції, для встановлення дотримання нормативів п.2.2.4 ГОСТ 5727-88 зобов`язаний визначити світлоспускання вітрового скла за допомогою відповідного приладу.

Проте, судом з долучених відеоматеріалів вбачається, що жодних вимірювань світлоспускання вітрового скла на автомобілі «Део Ланос» д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , а також встановлення його відсоткового показника, під час його зупинки, працівником поліції здійснено не було, проте зазначено, що наявне порушення.

Більш того, з переглянутих відеоматеріалів вбачається, що ОСОБА_1 спитав, яким чином працівники поліції встановили, що порушено п.31.4.7.В Правил дорожнього руху України.

Крім того, суд звертає увагу, що технічні несправності, перераховані в п.п. 31.4. Правил дорожнього руху України мають бути підтверджені належним чином, зокрема, повинен був бути складений відповідний акт перевірки технічного стану автомобіля, тощо.

Однак, жодних актів перевірки автомобіля працівниками поліції на місці зупинки не складалися, що свідчить про те, що дисциплінарна комісія не могла бути впевнена в тому, що ОСОБА_1 порушено вимогу п.31.4.7.В Правил дорожнього руху України, у зв`язку з чим, суд вважає, що ОСОБА_1 такими діями не затягував час, а лише хотів встановити обставини, яким чином працівник поліції встановив, що на автомобілі, яким він керував було порушено світлопропускання скла, яке забезпечується для видимості водія.

Судом досліджені відеоматеріали долучені Головним управлінням Національної поліції у Львівській області до справи, з яких встановлено, що працівниками поліції не здійснювалася перевірка світлопропускання вітрового скла за допомогою відповідного приладу та не складалося відносно ОСОБА_1 протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення п.31.4.7.В Правил дорожнього руху України.

Більш того, з досліджуваних відеоматеріалів судом встановлено, що ОСОБА_26 не поводив себе зухвало та зверхньо, як стверджується у висновку Головного управління Національної поліції у Львівській області, затвердженого 24.05.2023, напроти, спокійно та виважено спілкувався з працівниками поліції, проявляючи повагу до працівників поліції.

Суд вважає, що поведінка позивача відповідає загальноприйнятим нормам та ніяк не свідчить про зверхнє ставлення, зухвалу та неналежну поведінку по відношенню до працівників поліції, що виключає висновок дисциплінарної комісії щодо дискредитації та підривання авторитету працівників поліції.

Зроблені позивачем зауваження щодо форменого одягу, ніяким чином не свідчить про прояв зухвалості та зверхнього ставлення до працівників поліції.

Щодо непроходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, суд зазначає наступне.

Відповідно до досліджених судом відеоматеріалів встановлено, що ОСОБА_26 на запитання працівників поліції щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер» повідомив, що не довіряє їхньому приладу, проте зазначив, що бажає пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі.

Відповідно до висновку комунального некомерційного підприємства Самбірської міської ради «Самбірська центральна лікарня» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №332, складеного 15.05.2023 о 08:05 год., у ОСОБА_1 15.05.2023 о 08:05 год. ознак сп`яніння не виявлено.

Крім того, суд зазначає, що ОСОБА_17 надано письмові пояснення від 18.05.2023 в яких зокрема зазначено, що «за деякий час мені подзвонив начальник ВРПП капітан поліції ОСОБА_12 , який повідомив, щоб я разом з поліцейським ВРПП ОСОБА_27 , зайшов в кабінет начальника Самбірського РВП. В кабінеті начальника Самбірського РВП в присутності працівників УГІ ГУНП у Львівській області, поліцейських, старший сержант поліції ОСОБА_15 пройшов тест на алкотестері «Драгер», результат був негативний 0,00% проміле».

ОСОБА_7 надав письмові пояснення від 18.05.2023 в яких зокрема зазначив, що «Так як працівник ОСОБА_1 відмовився проходити тестування на місці зупинки на а/с, було запропоновано повторно пройти тестування у мене в кабінеті на тестері працівників УГІ, де в подальшому тест показав відсутність алкоголю».

Таким чином, судом встановлено, що як матеріалами справи так і матеріалами службового розслідування не встановлено, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Посилання відповідача на факт затягування позивачем часу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, суд не беое до уваги, оскільки як зазначено в рапорті від 15.05.2023 та висновку службового розслідування від 24.05.2023, ОСОБА_1 зупинено 15.05.2023 близько 07:20 год. (що також встановлено з відеоматеріалів), а висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №332, складений 15.05.2023 о 08:05 год., свідчить про те, що ОСОБА_1 з моменту зупинки до моменту огляду в Самбірській центральній лікарні та складання висновку №332 від 15.05.2023 пройшло всього 45 хвилин.

Відповідно до п.2.5. Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення України встановлено, що особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (ч.1 ст.266 КУаАП).

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (ч.2 ст.266 КУаАП).

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється (ч.3 ст.266 КУаАП).

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я (ч.4 ст.266 КУаАП).

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч.5 ст.266 КУаАП).

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч.6 ст.266 КУаАП).

Відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законів України «Про Національну поліцію», «Про дорожній рух» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», постанови Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», з метою створення нормативно-правового підґрунтя діяльності патрульної поліції та закладів охорони здоров`я щодо виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 затверджена Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі-Інструкція №1452/735).

Відповідно до п.1 розд.І Інструкції №1452/735, інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Згідно п.2 розд.І Інструкції №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: - запах алкоголю з порожнини рота; - порушення координації рухів; - порушення мови; - виражене тремтіння пальців рук; - різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; - поведінка, що не відповідає обстановці (п.3 розд.І Інструкції №1452/735).

Відповідно до п.6 розд.І Інструкції №1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктом 7 розд.І Інструкції №1452/735 встановлено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Згідно п.9 розд.ІІ Інструкції №1452/735, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до п.4 розд.ІІІ Інструкції №1452/735, метою огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

Отже, відповідно до матеріалів справи, судом встановлено, що позивачем не вчинялися дії направлені на затягування часу для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння з моменту виявлення на думку працівників поліції ознак алкогольного сп`яніння.

Суд наголошує, що в матеріалах справи відсутні докази, які свідчать про те, що висновок комунального некомерційного підприємства Самбірської міської ради «Самбірська центральна лікарня» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №332, складений 15.05.2023 о 08:05 год., якимось чином викривляє результат огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки з моменту зупинки ОСОБА_1 до моменту його огляду в Самбірській центральній лікарні пройшло 45 хвилин, тобто огляд проведений не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення, як це передбачено Кодексом України про адміністративні правопорушення України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином суд дійшов висновку, що жодного дисциплінарного проступку позивач не вчиняв, зверхнє або зневажливе ставлення до працівників поліції не проявляв, дії щодо не проходження або затягування проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння також не вчиняв.

Відповідач у висновку службового розслідування від 24.05.2023 вказує про вчинення ОСОБА_1 вчинків, які свідчать про порушення дисципліни, однак при цьому ці вчинки стосуються виключно відмови пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, що за висновком дисциплінарної комісії вважається дією, яка дискредитує працівників поліції та підриває авторитет Національної поліції, однак відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки ніяк не свідчить про підрив авторитету Національної поліції та її дискредитації, оскільки проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння безпосередньо на місці зупинки або в медичному закладі є правом водіїв, які керують транспортним засобом, незалежно від того, чи є водій працівником поліції.

Суд наголошує, що працівник поліції не обмежений користуватися усіма правами водія, в тому числі відмовитися від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, а проходити зазначений огляд безпосередньо в медичному закладі.

Обмеження проходження проходити в медичному закладі навпаки може розцінюватися, як дискримінація за займаною посадою (за сферою діяльністю).

Суд наголошує, що на поліцейського покладаються додаткові обов`язки як на поліцейського під час виконання ним службових обов`язків та у вільний час від служби, але це не свідчить про те, що він обмежений у користуванні правами, якими він має право користуватися як водій транспортного засобу.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем не виявлено та не надано суду доказів того, що позивач вчинив будь-які інші вчинки, яким можна було б надати відповідну оцінку на предмет підриву авторитету та репутації Національної поліції України в особі Головного управління Національної поліції у Львівській області, тому, звільнення поліцейського на підставі не доведених фактів не досягає зазначеної мети, а саме порушення поліцейським правових актів, які б могли слугувати підставою для вирішення питання про наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, не можуть бути підставою для застосування дисциплінарного стягнення.

Отже, судом під час розгляду справи встановлено, що відповідач безпідставно прийшов до висновку про наявність в діях позивача ознак дисциплінарного проступку, оскільки, в аспекті спірних правовідносин з`ясування обставин, які слугували приводом для службового розслідування не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.

Суд наголошує, що відповідачем не надано докази, які підтверджують висновки дисциплінарного провадження та можуть свідчити про вчинення дисциплінарного проступку з боку позивача.

Відтак, застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби з поліції не є правомірним і пропорційним.

Надаючи оцінку спірним наказам Головного управління Національної поліції у Львівській області №1888 від 31.05.2023 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників Самбірського РВП ГУПН» та №267о/с від 27.06.2022, суд також враховує наступне.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, ст. 6 КАС України та ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішення повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 01.07.2003, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

При цьому, судом має враховуватися принцип співмірності наслідків заходу тим порушенням, які виявлені та ризиків, які вони утворюють, а також дотримання справедливого балансу між інтересами працівника/роботодавця і публічними інтересами.

Конституційний Суд України у Рішенні від 25 січня 2012 року №3-рп/2012 (справа №1-11/2012) зазначив, що одним із елементів верховенства права є принцип пропорційності, який серед іншого означає, що заходи, передбачені в нормативно-правових актах, повинні спрямовуватися на досягнення легітимної мети та мають бути співмірними з нею. Додержання принципу пропорційності означає необхідність дотримання балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване відповідне рішення (ст. 2 КАС України).

В адміністративному судочинстві принцип верховенства права зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Предметом регулювання ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є втручання держави у право на мирне володіння майном. У практиці ЄСПЛ (серед багатьох інших, наприклад, рішення ЄСПЛ у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23.09.1982, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21.02.1986, «Щокін проти України» від 14.10.2010, «Сєрков проти України» від 07.07.2011, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23.11.2000, напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання у право особи на мирне володіння майном із гарантіями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, а саме: чи є втручання законним; чи має воно на меті «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання у право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Втручання є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу втручання держави у право на мирне володіння майном може бути виправдано за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності. Саме національні органи влади мають здійснювати первісну оцінку наявності проблеми, що становить суспільний інтерес, вирішення якої б вимагало таких заходів. Поняття «суспільний інтерес» має широке значення (рішення від 23.11.2000 в справі «Колишній король Греції та інші проти Греції»). Крім того, ЄСПЛ також визнає, що й саме по собі правильне застосування законодавства, безперечно, становить «суспільний інтерес» (рішення ЄСПЛ від 02.11.2004 у справі «Трегубенко проти України»).

Критерій «пропорційності» передбачає, що втручання у право власності розглядатиметься як порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, визначеною для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідного балансу не буде дотримано, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар». При цьому з питань оцінки «пропорційності» ЄСПЛ, як і з питань наявності «суспільного», «публічного» інтересу, визнає за державою досить широку «сферу розсуду», за винятком випадків, коли такий «розсуд» не ґрунтується на розумних підставах.

З огляду на практику ЄСПЛ оскаржувані накази Головного управління Національної поліції у Львівській області також не відповідають критерію «пропорційності» та «співмірності».

Тому прийняті Головним управлінням Національної поліції у Львівській області накази №1888 від 31.05.2023 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників Самбірського РВП ГУПН» та №267о/с від 27.06.2022 про звільнення ОСОБА_1 з посади поліцейського відділу реагування патрульної поліції Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області є протиправними, не ґрунтуються на вимогах законодавства, прийняті без урахування усіх обставин, що мали значення для їх прийняття, тому підлягають скасуванню, а ОСОБА_1 поновленню на посаді.

Частиною першою статті 235 КЗпП України передбачено, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При цьому закон не наділяє орган, який розглядає трудовий спір, повноваженнями на обрання іншого способу захисту трудових прав, ніж зазначені в частині першій статті 235 КЗпП України, а тому встановивши, що звільнення відбулось із порушенням установленого законом порядку, суд зобов`язаний поновити працівника на попередній роботі.

Вказане узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 22 травня 2018 року у справі №П/9901/101/18, та у постановах Верховного Суду від 22 жовтня 2019 року у справі №816/584/17, від 15 квітня 2020 року у справі №826/5596/17, від 19 травня 2020 року у справі №9901/226/19.

Отже ОСОБА_1 має бути поновлений на посаді поліцейського відділу реагування патрульної поліції Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області.

Вирішуючи питання щодо визначення дати, з якої позивача має бути поновлено на посаді, суд виходить з такого.

Згідно з частинами першою та п`ятою статті 241-1 КЗпП України строки виникнення і припинення трудових прав та обов`язків обчислюються роками, місяцями, тижнями і днями. Коли строки визначаються днями, то їх обчислюють з дня, наступного після того дня, з якого починається строк.

Відповідно до пункту 2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за №110), днем звільнення вважається останній день роботи.

Оскільки наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області від 27.06.2023 №267о/с позивача звільнено з посади 28.06.2023, то цей день є останнім робочим днем, тому поновлювати позивача на посаді слід з наступного дня після звільнення - з 29.06.2023 року.

Частиною третьою статті 235 КЗпП України визначено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Середній заробіток працівника відповідно до ст.27 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 року №108/95-ВР визначається за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100.

Водночас, виплата грошового забезпечення поліцейському під час вимушеного прогулу регулюється постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.20015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», з наступними змінами та доповненнями.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» визначено, що виплата грошового забезпечення поліцейському за час вимушеного прогулу та курсантам вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством внутрішніх справ.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 за №669/28799, затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських.

Пунктом 6 розділу ІІІ Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, передбачено, що поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення.

Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

Пунктом 9 розділу І Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, встановлено, що при виплаті грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Зі змісту вищевказаного Порядку, який є специфічним для вирішення даних спірних відносин, вбачається, що грошове забезпечення поліцейських обраховується та виплачується з розрахунку календарних днів відповідного місяця їх служби.

Отже, обрахування середньоденного грошового забезпечення позивача на момент звільнення повинно здійснюватися відповідно до кількості календарних днів за два останніх повних місяці служби. Тобто, діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів.

Відтак, норми Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 застосуванню у даній справі не підлягають.

Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 19.07.2018 у справі №805/1110/17-а, де чітко врегульовано питання про те, як здійснюється виплата грошового забезпечення поліцейському за час вимушеного прогулу, а саме - в календарних, а не робочих днях.

Суд зазначає, що відповідно до матеріалів справи та наданих пояснень, позивач не зазначає, конкретної суми середньоденного заробітку з якого необхідно здійснювати розрахунок суми вимушеного прогулу та які складові повинні враховуватися під час визначення середньоденного заробітку, тому дане питання не є спірним та здійснюється судом відповідно до наявних в матеріалах справи доказів.

Згідно з довідкою управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції у Львівській області №81/75 від 10.08.2023 про грошове забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.04.2023 по 31.05.2023, позивачу нараховано за квітень 2023 22234,00 гривень та за травень 2023 6378,55 гривень.

Суд зазначає, що в квітні 2023 30 календарних днів, у травні 2023 31 календарний день. Отже, у двох повних місяцях роботи позивача перед звільненням було 61 календарний день.

Таким чином, середньоденний заробіток ОСОБА_1 складає 469,06 гривень (22234,00 грн.+6378,55 грн.:61 днів).

Час вимушеного прогулу за період з 29.06.2023 (наступний день після звільнення) по 11.10.2023 (день ухвалення рішення у справі) становить 105 календарних дні.

Отже, середній заробіток за час вимушеного прогулу становить 49251,30 гривень (469,06 грн. х 105 календарних дні).

Суд також звертає увагу, що виплата середнього заробітку проводиться за весь час вимушеного прогулу. Законом не передбачено будь-яких підстав для зменшення його розміру за певних обставин.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 25.05.2016 у справі №6-511цс16 та Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.06.2018 у справі №826/808/16 не знайшла підстав для відступлення від цього правового висновку. У постанові Верховного Суду 18.03.2021 у справі №825/3399/14 також підтримано цей висновок.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15 лютого 2019 року у справі №826/6583/14, суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час вимушеного прогулу, обраховуються без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу зменшується на суму податків і зборів.

Отже, на користь позивача належить стягнути 49251,30 гривень, з яких відповідач відрахує загальнообов`язкові податки та збори.

Відповідно до пунктів 2, 3 частини першої статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

З урахуванням цих положень рішення підлягає негайному виконанню в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць, що становить 14071,80 гривень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 3 ст. 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, на підставі ст. 8 КАС України, згідно якої, усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст. 9 КАС України, згідно якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, з`ясувавши обставини у справі, перевіривши всі доводи та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування наказів Головного управління Національної поліції у Львівській області, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Керуючись ст.ст. 72, 73, 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд, -

ухвалив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області №1888 від 31.05.2023 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників Самбірського РВП ГУПН» в частині застосування до поліцейського відділу реагування патрульної поліції Самбірського РВП ГУНП у Львівській області старшого сержанта ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення звільнення зі служби в поліції.

3. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області №267о/с від 27.06.2023 «Про особовий склад» про звільнення поліцейського відділу реагування патрульної поліції Самбірського РВП ГУНП у Львівській області старшого сержанта ОСОБА_1 за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію».

4. Поновити ОСОБА_1 з 29 червня 2023 року на службі в поліції на посаді поліцейського відділу реагування патрульної поліції Самбірського РВП ГУНП у Львівській області.

5. Стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області (79007, м. Львів, пл. Генерала Григоренка, буд. 3, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 29.06.2023 по 11.10.2023 в сумі 49251,30 гривень (сорок дев`ять тисяч двісті п`ятдесят одна грн, 30 коп) з проведенням необхідних відрахувань відповідно до чинного законодавства.

6. Рішення суду в частині поновлення на посаді ОСОБА_1 та стягнення середнього заробітку за один місяць в сумі 14071,80 гривень (чотирнадцять тисяч сімдесят одну гривню, 80 копійок) з проведенням необхідних відрахувань відповідно до чинного законодавства допустити до негайного виконання.

7. Судові витрати у вигляді судового збору розподілу не підлягають.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 11.10.2023.

Суддя Коморний О.І.