Справа № 620/3171/23
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2023-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/3171/23 Суддя (судді) першої інстанції: Ткаченко О.Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Бєлової Л.В. та Кучми А.Ю.

за участю секретаря судового засідання Головченко В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 липня 2023 року (повний текст складено 27 липня 2023 року) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромислова компанія «Магнат» до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И Л А

Позивач звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до ГУ ДПС у Чернігівській області, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №6301/25010700 від 06.12.2022.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 липня 2023 року позов задоволено.

Не погодившись із вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані не підтвердженням господарської операції позивача з ПП «Домінанта Славутич» та ТОВ «Елемент Базис», оскільки з первинних документів неможливо встановити дату господарських операцій, не підтверджено придбання товару по ланцюгу постачання, а тому показники бухгалтерської та податкової звітності по таким операціям сформовані безпідставно, що призвело до безпідставного формування податкового кредиту з ПДВ.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що укладені позивачем з ПП «Домінанта Славутич» та ТОВ «Елемент Базис» договори були спрямовані на настання реальних наслідків, а будівельні матеріали придбавались позивачем у вказаних контрагентів для здійснення господарської діяльності і використані для будівництва елеватору, який був зданий в експлуатацію у 2022 році.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, в період з 05.10.2022 по 21.10.2022 посадові особи ГУ ДПС у Чернігівській області провели документальну позапланову перевірку позивача щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за лютий 2022 року з ПДВ, у томі числі заявленого до відшкодування з бюджету, за результатами якої складено акт від 28.10.2022 №4323/07/34490542, в якому зафіксовано порушення позивачем, зокрема, п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198 ПК України, п. 2, 4 розділу VІ Порядку №21, в результаті чого завищено значення р.21 «Сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду» за лютий 2022 року на суму 1317700,00 грн (а.с.22-64 т.1).

За наслідками розгляду поданих позивачем заперечень на акт перевірки, листом ГУ ДПС у Чернігівській області від 02.12.2022 №2186/ж-12/25-01-07-01-06 повідомлено, що доводи та аргументи платника не можуть бути враховані при винесення податкового повідомлення-рішення (а.с.81-86 т.1).

06.12.2022 відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення №6301/25010700 форми «В4», яким зменшено розмір від`ємного значення суми ПДВ за лютий 2022 року на 1317700,00 грн, оскільки проведеною перевіркою встановлено документальне оформлення придбання позивачем товарів у ПП «Домінанта Славутич» та ТОВ «Елемент Базис», без їх фактичного здійснення (а.с.21 т.1).

За наслідками оскарження вказаного податкового повідомлення-рішення в адміністративному порядку, рішенням ДПС України від 16.02.2023 №3798/6/99-00-06-01-05-06 його залишено без змін, а скаргу позивача - без задоволення (а.с.74-78 т.1).

Вважаючи наведене податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що понесені позивачем витрати безпосередньо пов`язані з господарською діяльністю останнього, оскільки вони стосуються із здійсненням та введенням позивачем бухгалтерського та податкового обліку при укладенні та оформленні договорів, а укладені позивачем з контрагентами правочини мали на меті настання реальних правових наслідків, що обумовлені ними.

За наслідками перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, в межах вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 9.1.3 п.9.1 ст.9 ПК України податок на додану вартість віднесено до загальнодержавних податків.

В силу п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п.198.1 ст.198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктами 198.2, 198.3 ст.198 ПК України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (п.198.6 ст.198 ПК України).

Згідно з п.201.1 ст.201 ПК України платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

В силу вимог п.201.4 ст.201 ПК України податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов`язань продавця.

Відповідно до п.201.10 ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

В силу п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

З акту перевірки позивача вбачається, що висновки контролюючого органу про порушення товариством вимог податкового законодавства ґрунтуються на не підтвердженні господарських операцій між позивачем та ПП «Домінанта Славутич» і ТОВ «Елемент Базис».

Під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність (ст.3 ГК України).

Згідно з пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Як вбачається з вищенаведених норм, обов`язковими ознаками господарської діяльності є здійснення її суб`єктами господарювання у сфері суспільного виробництва, яка спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг; результати зазначеної діяльності - продукція, роботи чи послуги - мають вартісний характер і цінове вираження. Господарська діяльність здійснюється у загальній економічній сфері, а тому має економічні властивості, що неможливе без вартісної оцінки і взаємооцінки, еквівалентності обміну, відповідних обчислень і розрахунків.

За таких обставин, аналіз реальності господарської діяльності має здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту господарських операцій.

З матеріалів справи вбачається, що 21.09.2021 між ПП «Домінанта Славутич» (Постачальник) та ТОВ АПК «Магнат» (Покупець) укладено договір поставки № 2109-1 (т. 1 а.с.68), за умовами якого постачальник зобов`язується передати покупцю товар на умовах, визначених даним договором. Найменування Товару зазначається в видаткових накладних, які є невід`ємною частиною цього договору (п. 1.1.). Ціна товару становить суму від видаткових накладних, які є невід`ємною частиною цього договору і оформлені між сторонами в належній формі (п. 3.1). Покупець оплачує товар в безготівковій формі, шляхом оплати коштів на поточний рахунок постачальника (п. 3.2). Доставка товару здійснюється Покупцем (п. 4.1). Перехід права власності та усіх можливих ризиків, пов`язаних із загибеллю та ушкодженням товару відбувається в момент фактичної передачі товару Покупцю (п. 4.2).

З метою підтвердження виконання умов вказаного договору у вересні-жовтні 2021 року матеріали справи містять видаткові накладні на відвантаження товару «пісок річковий» № 18 від 23.09.2021, №19 від 24.09.2021, № 20 від 27.09.2021 та №21 від 28.09.2021, за якими Постачальник поставив Покупцю 5200 тон піску річкового (а.с.69-72 т.1)

Здійснення поставки товару від продавця до позивача підтверджується наявними в матеріалах справи копіями товарно-транспортних накладних (а.с.87-250 т.1, а.с.1-44 т.2), відповідно до яких постачання здійснювалось автомобільним перевізником ПП «Ротранс» на умовах договору про надання транспортних послуг №1009-7 від 10.09.2021, укладеним з позивачем (а.с.65-67 т.1).

За поставлений товар позивачем проведено повну оплату, що підтверджується платіжним дорученням №3460 від 05.10.2021 (а.с.73 т.1).

Поставлений товар «пісок річковий» оприбутковано позивачем та взято на облік, що підтверджується відповідними картками рахунків (а.с.20-21, 22-26, 53 т.3).

Також, 17.03.2021 між ТОВ «Елемент Базис» (Постачальник) та ТОВ АПК «Магнат» (Покупець) укладено договір поставки № 17/03/21-1-БМ (далі - Договір2) (а.с.45-47 т.2), за умовами якого постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупця будівельні матеріали (в подальшому товар) за ціною, якістю та кількістю, що визначені даним договором та/або специфікаціями до даного договору, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар (п. 1.1). Ціна, асортимент, якість, одиниці виміру та кількість Товару, що підлягає поставці за цим Договором, умови та місце поставки Товару визначаються Сторонами у Специфікаціях, що становлять невід`ємну частину даного Договору (п. 1.2). Загальна сума договору визначається загальною вартістю товару поставленого в рамках даного договору (п. 1.3). Розрахунок за Товар здійснюється Покупцем у безготівковій формі шляхом оплати вартості Товару на рахунок Постачальника. Строк оплати Товари погоджується Сторонами у відповідній Специфікації до даного Договору (п. 2.2). Датою оплати товару вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника (п. 2.3). Місце постачання товару або його окремої партії погоджується сторонами у відповідних специфікаціях до даного товару (п. 2.4). Приймання Товару за кількістю, якістю, номенклатурою, комплектністю, асортиментом проводиться згідно з транспортними та супровідними документами у момент поставки Товару (п. 2.5). Результати приймання товару оформлюється актом за підписами осіб, що проводили приймання товару. А акті вказується дата і місце його складання, перелік товару, який не відповідає встановленим вимогам, перелік виявлених невідповідностей, а також інші необхідні відомості. Акт оформлюється в двох екземплярах. Один екземпляр направляється постачальнику (п. 2.8).

На підтвердження факту поставки позивачу товару «Цемент ПЦ І 500» та «Портландцемент ПЦ ІІ/Б-К-400Р-Н» матеріали справи містять копії специфікацій до договору поставки, видаткових накладних (48-63, 65 т.2, а.с.9-116 т.3).

Транспортування придбаного у ТОВ «Елемент Базис» товару «цемент» до позивача підтверджується наявними в матеріалах справи подорожніми листами вантажних автомобілів (а.с.69-98 т.2).

Оплата позивачем придбаного товару проводилась безготівковим розрахунком та підтверджується копіями платіжних доручень від 12.10.2021 №3600 на суму 1982232,00 грн, №3601 на суму 1975050,00 грн та №3602 на суму 1750086,00 грн з призначенням платежу - оплата за цемент (а.с.17-19 т.3).

Придбаний товар відображений у бухгалтерському обліку позивача, зокрема у картці рахунку 631 за вересень-жовтень 2021 року (а.с.7-8 т.3).

Щодо економічної мети господарських операції з придбання будівельних матеріалів у ПП «Домінанта Славутич» та ТОВ «Елемент Базис», колегія суддів звертає увагу, що у ході провадження господарської діяльності, з метою її розширення, позивачем було прийнято рішення про будівництво та введення в експлуатацію у 2022 році елеваторного комплексу, для чого позивачем розроблена та затверджена відповідна проектна документація, отримано дозвіл на виконання будівельних робіт від 09.06.2021 №ІУ86 та розпочато нове будівництво Елеватору з допоміжним обладнанням та зерносушаркою потужністю 2000 тон/добу з теплогенератором по вул. Заболотна, 24Г в с.Безуглівка Ніжинського району Чернігівської області» (а.с.99 т.2).

З метою виконання будівельних робіт позивачем укладено договір підряду №» 120321/1 від 12.03.2021 з генеральним підрядником ТОВ «Пента-Агро» (а.с.100-109 т.2), за умовами якого в порядку та на умовах, встановлених цим Договором, Підрядник зобов`язується за завданням Замовника власними й залученими силами і засобами виконати і здати Замовнику у встановлені цим Договором строки, порядку і об`ємах будівельно-монтажні роботи (далі за текстом - «Роботи») з будівництва елеватора та монтажу технологічного обладнання (далі за текстом «Обладнання») на об`єкті Замовника, розташованому за адресою: Чернігівська область, Ніжинський район, с.Безуглівка, вул.Заболотна, 24 (далі за текстом - «Об`єкт»), а Замовник зобов`язується прийняти виконані Роботи та оплатити їх вартість у відповідності до умов цього Договору. Замовник, якщо це відповідає проектно-кошторисній документації та домовленостям Сторін, може поставляти Підрядникові деякий перелік устаткування, матеріалів для проведення Робіт. Підрядник контролює якість, кількість і комплектність поставки цих ресурсів, на ньому, якщо це передбачено цим Договором або домовленістю Сторін, лежить ризик їхньої випадкової втрати й випадкового ушкодження до моменту закінчення виконання Робіт. Кількість та вартість використаних матеріалів Замовника Підрядник враховує при складанні Акту приймання-передачі виконаних робіт.

Відповідно до акта приймання-передачі устаткування до монтажу МГ від 11.01.2022 пісок річковий, цемент та портландцемент передано генеральному підряднику ТОВ «Пента-Агро» та використано згідно акта приймання виконаних будівельних робіт від генерального підрядника ТОВ «Пента-Агро» КБ 2 від 17.02.2022 в розділі «матеріали замовника» позиції 231-260 (а.с.111-152 т.2, а.с.40-41 т.3).

23 грудня 2021 року сертифікатом №ІУ57 Державна інспекція архітектури та містобудування України засвідчила відповідність закінченого будівництвом об`єкта (1 черга) проектній документації та підтвердила його готовність до експлуатації: найменування об`єкту згідно з проектом - Коригування робочого проекту будівництва елеватора з збільшенням загальної ємності з 80,0 тис. тон до 91,0 тис. тон (перший пусковий комплекс: три силоси по 13,50 тис. тон та три хопери на 4,0 тис. тон з допоміжним обладнанням та зерносушаркою потужністю 2000 тон/ добу з теплогенератором, другий пусковий комплекс: три силоси по 15.50 тис. тон) по вул. Заболотного, 24 Г в с. Безуглівка Ніжинського району Чернігівської області (а.с.154 т.2).

21 лютого 2022 року сертифікатом № ІУ99 Державна інспекція архітектури та містобудування України засвідчила відповідність закінченого будівництвом об`єкта (2 черга) проектній документації та підтвердила його готовність до експлуатації: найменування об`єкту згідно з проектом - Коригування робочого проекту будівництва елеватора з збільшенням загальної ємності з 80,0 тис. тон до 91,0 тис. тон (перший пусковий комплекс: три силоси по 13,50 тис. тон та три хопери в 4,0 тис. тон з допоміжним обладнанням та зерносушаркою потужністю 2000 тон/ добу з теплогенератором, другий пусковий комплекс: три силоси по 15.50 тис. тон) по вул. Заболотного, 24 Г в с. Безуглівка Ніжинського району Чернігівської області (а.с.153 т.2).

24.02.2022 право власності на збудований елеватор зареєстровано за ТОВ АПК «Магнат» у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (номер відомостей про речове право: 47193509), а також віднесено до основних засобів позивача, що підтверджується карткою рахунку 1031 (а.с.155-159 т.2, а.с.111 т.3).

Суд звертає увагу, що до видів позивача за КВЕД належить 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний); 01.19 Вирощування інших однорічних і дворічних культур; 01.50 Змішане сільське господарство; 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; 55.90 Надання інших засобів тимчасового розміщування, то придбання позивачем будівельних товарів з метою будівництва Елеватора з необхідним обладнанням спрямовано на досягнення економічних цілей і є виправданими.

Згідно зі ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, позивачем дотримано вимоги щодо документування та підтвердження здійснених господарських операцій з наведеними контрагентами первинними документами, у відповідності до вимог п.44.1 ст.44 ПК України, ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», які були надані контролюючому органу під час перевірки та відображені в акті перевірки. Наведені докази підтверджують реальні зміни у майновому стані сторін та дають підстави вважати, що господарські операції, спрямовані на виконання вказаних правочинів, дійсно відбулися та є економічно виправданими, здійснювалися в межах господарської діяльності позивача, є реальними, відповідають дійсному економічному змісту та підтверджується необхідними документами, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні вказаних операцій.

Як вбачається з висновків акту перевірки та обґрунтувань відповідача, контролюючий орган дійшов висновку про нереальність вказаних господарських операцій на підставі податкової інформації та за результатами аналізу автоматизованих систем щодо не підтвердження походження товарів по ланцюгу постачання.

Контрагенти позивача є зареєстрованими платниками податків та перебувають на податковому обліку. Висновки про безтоварність господарських операцій ґрунтуються на не підтвердженні походження придбаних позивачем товарів по ланцюгу постачання, що базуться виключно на аналізі даних ЄРПН та інформаційних автоматизованих систем податкових органів, без дослідження фактичних обставин, без надання належної оцінки поданим позивачем первинним бухгалтерським документам.

Будь-яких зустрічних звірок чи позапланових перевірок контрагентів позивача та контрагентів другого порядку контролюючим органом не проводилось.

Не подання контрагентами позивача звітності про власні або орендовані об`єкти нерухомості для зберігання реалізованої продукції в жодному разі не може мати наслідком висновок про безтоварність господарських операцій, які мали місце між позивачем та такими контрагентами і знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, спричинили реальні зміни у майновому стані сторін правочину, а тому підлягали відображенню в бухгалтерському та податковому обліку платника податків.

Натомість, неналежне формування фінансової та податкової звітності з боку контрагентів позивача та контрагентів другого порядку є підставою для застосування відповідних правових наслідків саме до таких контрагентів та не може свідчити про порушення позивачем вимог податкового законодавства при формуванні податкової та бухгалтерської звітності за результатами господарських операцій, реальність яких підтверджена належними доказами, а факт подальшого використання придбаного товару у власній господарській діяльності підтверджується відповідними договорами, актами виконаних робіт, копії яких містяться в матеріалах справи і фактом прийняття в експлуатацію завершеного будівництвом об`єкту.

Наявність або відсутність окремих документів, а також помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце.

Контролюючим органом, не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені первинними документами, а також не надано жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в таких документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.

Суд звертає увагу, що про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити, зокрема, наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.

Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, товариство повинно мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.

Зазначена позиція була неодноразово висвітлена Верховним Судом у справах цієї категорії, зокрема у постанові від 18.03.2020 у справі №826/18952/14.

Наявність певної податкової інформації, одержаної від інших підрозділів податкового органу чи з інформаційних систем державної податкової служби, що не є юридичним фактом, утворює лише привід і підстави для перевірки такої інформації, може породжувати певні сумніви щодо законності господарських операцій платника податків, однак, не є беззаперечним доказом того факту, що в дійсності не відбувалося отримання (постачання) платником податків товарів (роботи, послуг) по господарським операціям з його контрагентами.

Будь-яких доказів залучення позивача до схеми незаконного формування податкового кредиту, відповідачем до суду надано не було.

Судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платника, яка передбачає економічну виправданість дій платника, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, та достовірність у бухгалтерській та податковій звітності платника.

Втім відповідачем не подано жодних належних доказів на підтвердження недобросовісності позивача як платника податків або можливої фіктивності його безпосередніх контрагентів, зокрема, вироку по кримінальній справі щодо таких контрагентів, в якому досліджувались відповідні господарські операції, не наведено будь-яких доводів щодо здійснення позивачем розглядуваних операцій за відсутності розумних економічних причин (ділової мети) та наміру одержати економічний ефект або інших відомостей, які можуть бути визначені як підстави та докази укладення угод з метою, що порушує публічний порядок.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений в постанові Верховного Суду від 23.07.2020, який має бути врахований судом при виборі та застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Юридична відповідальність має індивідуальний характер, тому позивач не може нести відповідальність за можливі протиправні дії інших юридичних осіб. Крім того, порушення контрагентами позивача вимог законодавства про порядок здійснення господарської діяльності не може бути підставою для висновку щодо фіктивності відповідних господарських операцій, належним чином підтверджених.

Здійснення господарської діяльності контрагентами, не може мати наслідків для товариства, оскільки законодавством не передбачений обов`язок суб`єкта підприємницької діяльності бути обізнаним із особливостями господарювання контрагента.

Жодних належних доказів на підтвердження того, що позивач або його контрагенти (контрагенти другого порядку) не мали адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов`язань по спірним операціям та відсутність фактичних дій, спрямованих на виконання взятих на себе зобов`язань, матеріали справи не містять, а відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, всупереч ч.2 ст.77 КАС України, зворотного не доведено.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів щодо відсутності реального вчинення господарських операцій між позивачем та його контрагентами, а твердження податкового органу щодо відсутності реального здійснення господарських операцій спростовано наявними матеріалами справи.

Порушення контрагентами правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення платником податків вимог закону щодо формування даних податкової звітності, тому платник податків не повинен зазнавати негативних наслідків за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Зазначена правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 09.10.2018 у справі №815/3459/17 та від 10.11.2020 у справі №822/6302/15.

Таким чином, колегія суддів вважає, що позивачем в повному обсязі підтверджено реальність господарських взаємовідносин з контрагентами, отримання позивачем відповідних товарів та послуг із подальшим їх використанням у власній господарській діяльності у відповідності до умов наведених договорів. Матеріали справи підтверджують рух коштів та матеріальних цінностей, зміну майнового стану сторін укладених правочинів, відповідність господарських операцій вимогам законодавства та наявність ділової мети таких господарських взаємовідносин, а тому висновки контролюючого органу про фіктивність господарських операцій є безпідставним та таким, що ґрунтується виключно на припущеннях.

З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, беручи до уваги наведені вище висновки Верховного Суду, колегія суддів вважає, що висновки контролюючого органу про порушення вимог податкового законодавства є безпідставними, а спірне податкове повідомлення-рішення не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню.

Інші доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують. При цьому, колегія суддів звертає увагу на ті обставини, що відповідно до правил п.41 «Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 липня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст.329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 13 жовтня 2023 року.

Суддя-доповідач Н.В.Безименна

Судді Л.В.Бєлова

А.Ю.Кучма