Справа № 600/581/23-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2023 р. м. Чернівці Справа № 600/581/23-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брезіної Т.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фермент Плюс" до Чернівецької митниці про визнання протиправними та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

В поданому до суду адміністративному позові позивач просить суд винести рішення, яким:

- визнати протиправними та скасувати прийняті Чернівецькою митницею Рішення про коригування митної вартості товарів № UA408000/2022/000201/2 від 09.12.2022 та Картку відмови в прийнятті декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA408020/2022/0014520 від 09.12.2022;

- визнати протиправними та скасувати прийняті Чернівецькою митницею Рішення про коригування митної вартості товарів № UA408000/2022/000207/2 від 15.12.2022 та Картку відмови в прийнятті декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA408020/2022/001470 від 15.12.2022;

- визнати протиправними та скасувати прийняті Чернівецькою митницею Рішення про коригування митної вартості товарів № UA408000/2022/000206/2 від 15.12.2022 та Картку відмови в прийнятті декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA408020/2022/001472 від 15.12.2022;

- визнати протиправними та скасувати прийняті Чернівецькою митницею Рішення про коригування митної вартості товарів № UA408000/2022/000210/2 в 16.12.2022 та Картку відмови в прийнятті декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA408020/2022/001487 від 16.12.2022.

В обґрунтування позову Товариство з обмеженою відповідальністю "Фермент Плюс" зазначає, що позивачем було подано до Чернівецької митниці митні декларації, якими було задекларовано для митного оформлення тютюнову неферментовану сировину: необроблений тютюн з частково або повністю відділеною середньою жилкою теплового сушіння, типу Virginia, класу LOT F745 - 10080 кг - 56 коробок. Митну вартість товарів було визначено за основним методом, а саме за фактурними вартостями товару.

Позивачем одночасно із митною декларацією надано відповідачу ряд документів для підтвердження митної вартості товару і обраний метод її визначення. За результатами розгляду поданих митних декларацій та доданих до них документів, Чернівецькою митницею винесено оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів. Також відповідачем винесено картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Позивач не погоджується із прийнятими відповідачем рішеннями про коригування митної вартості товарів та картками відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, оскільки при здійсненні митного оформлення товару ним були надані всі необхідні документи, які підтверджували ціну товару. Також позивач вказав, що подані документи взагалі не містили ніяких розбіжностей, що, в свою чергу, слугувало підставою для визначення митної вартості товару за ціною угоди.

Відповідач заперечував проти адміністративного позову та зазначив, що прийняті рішення про коригування митної вартості та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення року прийнято правомірно.

Вказує на те, що при аналізі поданих митному органу документів були виявлені неточності, що викликало у митного органу обґрунтовані сумніви щодо правильності та коректності інформації, зазначеної у документах, та повноти всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Таким чином, у посадових осіб митного органу не було достатніх підстав для визначення митної вартості товару за першим методом (на основі заявленої декларантом вартості товару).

Рух справи у суді

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 23.02.2023 року позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 01.03.2023 року відкрито спрощене провадження без проведення судового засідання та виклику учасників адміністративної справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

В матеріалах справи міститься рішення про коригування митної вартості №UA408000/2022/000201/2 від 09.12.2022 року (а.с. 24) та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA 408020/2022/001452 від 09.12.2022 року (а.с. 25), прийняті за результатами розгляду поданої декларантом митної декларації №UA57U4 (а.с. 158-160).

До матеріалів справи долучено документи, що надавались позивачем для митного оформлення разом із поданням декларації №UA57U4: інвойс від 01.12.2022 року №445 (а.с. 26); зовнішньоекономічний договір (контракт) від 30.09.2021 року №09-1, згідно якого предметом контракту є товар, загальна вартість якого складає 2 000 000 євро (а.с. 22-23); автотранспортна накладна CMR №7530 від 01.12.2022 року (а.с. 28); книжка МДП (TIR carnet) №ХХ.85372276 від 02.12.2022 року (а.с. 30); митна декларація країни відправлення №27GRRT38 від 02.12.2022 року (а.с. 31); рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг №522 від 01.12.2022 року (а.с. 32); специфікація до замовлення на поставку №23 від 28.11.2022 року (а.с. 27).

В матеріалах справи міститься рішення про коригування митної вартості №UA408000/2022/000207/2 від 15.12.2022 року (а.с. 38) та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA 408020/2022/001470 від 15.12.2022 року (а.с. 39), прийняті за результатами розгляду поданої декларантом митної декларації №UA38U4 (а.с. 108-109).

До матеріалів справи долучено документи, що надавались позивачем для митного оформлення разом із поданням декларації UA38U4: інвойс від 05.12.2022 року №452 (а.с. 40); зовнішньоекономічний договір (контракт) від 30.09.2021 року №09-1, згідно якого предметом контракту є товар, загальна вартість якого складає 2 000 000 євро (а.с. 22-23); автотранспортна накладна CMR №7590 від 05.12.2022 року (а.с. 43); сертифікат про походження товару №60/11286 від 05.12.2022 року (а.с. 44); рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг №893 від 07.12.2022 року (а.с. 45); специфікація до замовлення на поставку №26 від 01.12.2022 року (а.с. 42).

Матеріали справи містять рішення про коригування митної вартості №UA408000/2022/000206/2 від 15.12.2022 року (а.с. 50) та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA 408020/2022/001472 від 15.12.2022 року (а.с. 51), прийняті за результатами розгляду поданої декларантом митної декларації №UA41U5 (а.с. 147).

До матеріалів справи долучено документи, що надавались позивачем для митного оформлення разом із поданням декларації №UA41U5: інвойс від 06.12.2022 року №459 (а.с. 52); зовнішньоекономічний договір (контракт) від 30.09.2021 року №09-1, згідно якого предметом контракту є товар, загальна вартість якого складає 2 000 000 євро (а.с. 22-23); автотранспортна накладна CMR №7640 від 06.12.2022 року (а.с. 54); книжка МДП (TIR carnet) №ХN85371278 від 07.12.2022 року (а.с. 56); митна декларація країни відправлення №27GRRT44 від 07.12.2022 року (а.с. 57); рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг №903 від 09.12.2022 року (а.с. 58); специфікація до замовлення на поставку №28 від 02.12.2022 року (а.с. 53).

В матеріалах справи також міститься рішення про коригування митної вартості №UA408000/2022/000210/2 від 16.12.2022 року (а.с. 60) та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA 408020/2022/001487 від 16.12.2022 року (а.с. 61), прийняті за результатами розгляду поданої декларантом митної декларації №UA31U0 (а.с. 93-94).

До матеріалів справи долучено документи, що надавались позивачем для митного оформлення разом із поданням декларації №UA31U0: інвойс №458 від 06.12.2022 року (а.с. 62); зовнішньоекономічний договір (контракт) від 30.09.2021 року №09-1, згідно якого предметом контракту є товар, загальна вартість якого складає 2 000 000 євро (а.с. 22-23); автотранспортна накладна CMR №7630 від 06.12.2022 року (а.с. 64); сертифікат про походження товару №60/11330 від 06.12.2022 року (а.с. 65); книжка МДП (TIR carnet) №RX85031161 від 07.12.2022 року (а.с. 66); митна декларація країни відправлення №27GRRT36 від 07.12.2022 року (а.с. 67); специфікація до замовлення на поставку №27 від 02.12.2022 року (а.с. 63).

Мотивувальна частина

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини першої та другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України від 13 березня 2012 року № 4495-VI (далі МК України).

Згідно статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частин першої та другої статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Частиною першою та другою статті 52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Відповідно до положень статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Згідно положень статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний: 1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування; 4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

За змістом статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: ) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі.

Відповідно до статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до частин другої та третьої статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідно положень статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.

Разом з тим дискреційні функції таких органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До них, зокрема, належить процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до резервного) визначення митної вартості.

Витребування документів, визначених частиною третьою статті 53 МК України, може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей щодо заявленої митної вартості товару, а саме: якщо документи, зазначені у частині другій статті 53 МК України: 1) містять розбіжності; 2) містять наявні ознаки підробки; 3) не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів; 4) не містять відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Поряд з цим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України.

Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнівів у достовірності наданої інформації.

Наведені висновки узгоджуються з правовим висновками, викладеними у подібних правовідносинах як Верховним Судом України у судових рішеннях від 31 березня 2015 року у справі №21-127а15, від 02 червня 2015 року у справі №21-498а15, так і Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі №809/1884/16, від 14 серпня 2018 року у справі №826/5868/16. Згідно частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Стосовно прийнятого відповідачем рішення про коригування митної вартості товару № UA408000/2022/000201/2 від 09.12.2022 суд зазначає наступне.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, підставою для коригування митної вартості товару стало, зокрема те, що у митного органу виникли сумніви щодо правильності заявлених відомостей у графі 31 митної декларації від 08.12.2022 року №57U4, оскільки згідно специфікації до замовлення на постачання №23 від 28.11.2022 року заявлено товар «не оброблена тютюнова сировина, не ферментована з частково відділеною середньою жилкою, вологість 19+/- 3%, забрудненість 3%», а у графі 31 митної декларації заявлено «тютюнова неферментована сировина: не оброблений тютюн з частково або повністю відділеною середньою жилкою теплового сушіння, типу VIRGINA, класу LOT F802».

Так, відповідно до п.1.1 контракту №09-1 від 30.09.2021 найменування та інші відомості про товар зазначаються в специфікації, яка є невід`ємною частиною контракту.

Суд звертає увагу, що в специфікації до замовлення на постачання №23 від 28.11.2022 року, у графі 31 МД №57U4 та у інвойсі від 01.12.2022 року №445 фактично зазначено про один і той самий товар, а саме: «не оброблена тютюнова сировина, не ферментована з частково відділеною середньою жилкою».

Таким чином, суд критично оцінює наведені вище твердження відповідача, оскільки з наданих декларантом документів чітко вбачається, який саме товар підлягав розмитненню.

Крім цього, у оскаржуваному рішенні митним органом зазначено, що згідно п. 1.2 специфікації до замовлення на постачання №23 від 28.11.2022 року ціна товару становить 4,50 євро/кг, а згідно з інвойсом від 01.12.2022 року №445 ціна товару складає 2,74 євро/кг, роз`яснень з цього приводу не надано.

Однак, із специфікації до замовлення на постачання №23 від 28.11.2022 року та інвойсу від 01.12.2022 року №445 вбачається, що ціна товару становить 2,74 євро/кг, що, в свою чергу, свідчить про безпідставність викладених вище аргументів митного органу.

Поряд з цим, у рішенні про коригування митної вартості товару також вказано, що за умовами поставки FCA (згідно п. 1.5 специфікації №23 від 28.11.2022 року) передбачено, що продавець здійснює поставку товар, який пройшов митне очищення для експорту, шляхом передання призначеному покупцем у названому місці. Таким чином, виникає питання щодо включення вартості навантаження та документального оформлення в країні експорту до ціни товару, документів з цього приводу не надано.

Суд вважає помилковими наведені вище висновки митного органу, оскільки згідно умов поставки FCA обов`язки щодо навантаження товару та сплати експортного мита покладаються на продавця, який зобов`язаний включити відповідні витрати до вартості товару.

Крім цього, до митного оформлення декларантом було надано МДП (TIR carnet), в якій наявне посилання на митну декларацію країни відправлення, та саму митну декларацію країни відправлення, що свідчить про офіційне документування товару під час експорту з Греції.

У оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості митним органом також зазначено, що згідно відомостей, вказаних у CMR від 01.12.2022 року №7530, перевізником товару є «PE SOLONIN V.M». Рахунок на оплату транспортних витрат від 01.12.2022 року №522 виставлений «AG LOGISTICS TRANS LTD», роз`яснень з цього приводу не надано.

Проте, відповідно до п. 1.2 договору про транспортно-експедиторське обслуговування №0108/2022 від 01.08.2022 року, укладеного між замовником ТОВ «Фермент Плюс» та експедитором «AG LOGISTICS TRANS LTD», замовник доручає, а експедитор приймає на себе організацію транспортно-експедиторського обслуговування вантажу замовника за винагороду.

Договором не встановлено, що експедитор «AG LOGISTICS TRANS LTD» здійснює перевезення вантажу самостійно, а тому експедитор залучив до перевезення товару «PE SOLONIN V.M», якого зазначено у накладній CMR від 01.12.2022 року №7530.

При цьому, рахунок на оплату транспортних витрат від 01.12.2022 року №522 виставлений саме «AG LOGISTICS TRANS LTD», з яким замовником ТОВ «Фермент Плюс» уклав договір про транспортно-експедиторське обслуговування №0108/2022 від 01.08.2022 року.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач безпідставно здійснив коригування митної вартості товару у рішенні № UA408000/2022/000201/2 від 09.12.2022 на підставі поданої МД №57U4 та доданих до неї документів.

Щодо прийнятого відповідачем рішення про коригування митної вартості товару №UA408000/2022/000207/2 від 15.12.2022 року суд зазначає таке.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, підставою для коригування митної вартості товару стало, зокрема те, що у митного органу виникли сумніви щодо правильності заявлених відомостей у графі 31 митної декларації, оскільки згідно специфікації до замовлення на постачання №26 від 01.12.2022 року заявлено товар «не оброблена тютюнова сировина, не ферментована з частково відділеною середньою жилкою, вологість 19+/- 3%, засміченість не більше 3%», а у графі 31 митної декларації заявлено «тютюнова неферментована сировина: не оброблений тютюн з частково або повністю відділеною середньою жилкою теплового сушіння, типу VIRGINA, класу LOT F802».

Так, відповідно до п.1.1 контракту №09-1 від 30.09.2021 найменування та інші відомості про товар зазначаються в специфікації, яка є невід`ємною частиною контракту.

Суд звертає увагу, що в специфікації до замовлення на постачання №26 від 01.12.2022 року, у графі 31 МД №UA38U4 та у інвойсі від 05.12.2022 року №452 фактично зазначено про один і той самий товар, а саме: «не оброблена тютюнова сировина, не ферментована з частково відділеною середньою жилкою», а тому суд критично оцінює наведені вище твердження відповідача, оскільки з наданих декларантом документів чітко вбачається, який саме товар підлягав розмитненню.

Крім цього, у оскаржуваному рішенні митним органом зазначено, що згідно п. 1.5 специфікації №26 від 01.12.2022 року вказано умови поставки TIR FCA с. Розівка, а відповідно до поданої митної декларації №UA38U4 та інвойсу від 05.12.2022 року №452 зазначено умови поставки FCA GR Thessaloniki.

Вказані вище розбіжності з умовами поставки позивач обґрунтовує допущеною помилкою контрагентів, оскільки с. Розівка є кінцевою точкою поставки товару, а тому залучення покупцем перевізника у с. Розівка не мало б жодного сенсу.

Допущення контрагентом описки у специфікації №26 від 01.12.2022 року щодо зазначення умов поставки TIR FCA с. Розівка підтверджується листом від 18.01.2023 року №180123, який міститься в матеріалах справи.

Таким чином, логічно дійти висновку, що перевезення вантажу здійснювалось на умовах поставки FCA GR Thessaloniki, про що зазначено у митній декларації №UA38U4 та інвойсі від 05.12.2022 року №452.

У оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості митним органом також зазначено, що за умовами поставки FCA (згідно п. 1.5 специфікації №26 від 01.12.2022 року) передбачено, що продавець здійснює поставку товар, який пройшов митне очищення для експорту, шляхом передання призначеному покупцем у названому місці. Таким чином, виникає питання щодо включення вартості навантаження та документального оформлення в країні експорту до ціни товару, документів з цього приводу не надано.

Суд вважає необґрунтованими наведені вище висновки митного органу, оскільки згідно умов поставки FCA обов`язки щодо навантаження товару та сплати експортного мита покладаються на продавця, який зобов`язаний включити відповідні витрати до вартості товару.

Поряд з цим, у рішенні про коригування митної вартості митним органом вказано, що згідно відомостей, зазначених у CMR від 05.12.2022 року №7590, перевізником товару є PE Bryndzak Vasyl. Довідка про транспортно-експедиційні витрати від 07.12.2022 року №б/н виставлена ТОР «Інтерфрахт ТЕК», роз`яснень з цього приводу не надано. Крім того, довідка не є документом первинного бухгалтерського обліку, а тому виникає питання щодо документального підтвердження числового значення транспортних послуг. Разом з тим, митному органу не надано договір про транспортно-експедиційні послуги, що унеможливлює перевірку заявлених транспортних витрат.

Однак, суд критично оцінює такі висновки відповідача, оскільки відповідно до п. 1.1 договору про надання транспортно-експедиторських послуг №430-ЗЕ від 23.08.2022 року, укладеного між замовником ТОВ «Фермент Плюс» та експедитором ТОВ «Інтерфрахт ТЕК», експедитор зобов`язується від свого імені і за рахунок коштів замовника здійснювати комплекс робіт з організації перевезень вантажів, фрахтуючи для цих цілей автотранспорт третьої сторони - перевізника, а замовник оплачує ці послуги.

Тобто перевезення вантажу забезпечує експедитором ТОВ «Інтерфрахт ТЕК», шляхом залучення третьої сторони перевізника.

Таким чином, враховуючи п. 1.1 до договору про надання транспортно-експедиторських послуг №430-ЗЕ від 23.08.2022 року експедитор був вправі залучити перевізника PE Bryndzak Vasyl для перевезення вантажу, якого зазначено в CMR від 05.12.2022 року №7590.

При цьому, рахунок на оплату транспортних послуг №893 від 07.12.2022 року правомірно виставлений експедитором ТОВ «Інтерфрахт ТЕК», який заключив договір про надання транспортно-експедиторських послуг із замовником ТОВ «Фермент Плюс», а не перевізником.

Крім цього, суд зазначає, що рахунок (довідка) про оплату транспортних послуг є допустимим доказом для підтвердження витрат на перевезення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач безпідставно здійснив коригування митної вартості товару прийнятим рішенням №UA408000/2022/000207/2 від 15.12.2022 року на підставі поданої МД №UA38U4 та доданих до неї документів.

Стосовно прийнятого відповідачем рішення про коригування митної вартості товару № UA408000/2022/000206/2 від 15.12.2022 суд зазначає наступне.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, підставою для коригування митної вартості товару стало, зокрема те, що у митного органу виникли сумніви щодо правильності заявлених відомостей у графі 31 митної декларації від 14.12.2022 року №UA41U5, оскільки згідно специфікації до замовлення на постачання №28 від 02.12.2022 року заявлено товар «не оброблена тютюнова сировина, не ферментована з частково відділеною середньою жилкою, вологість 19+/- 3%, забрудненість не більше 3%», а у графі 31 митної декларації заявлено «тютюнова неферментована сировина: не оброблений тютюн з частково або повністю відділеною середньою жилкою теплового сушіння, типу VIRGINA, класу LOT F802».

Так, відповідно до п.1.1 контракту №09-1 від 30.09.2021 найменування та інші відомості про товар зазначаються в специфікації, яка є невід`ємною частиною контракту.

Суд звертає увагу, що в специфікації до замовлення на постачання №28 від 02.12.2022 року, у графі 31 МД №UA41U5 та у інвойсі від 06.12.2022 року №459 фактично зазначено про один і той самий товар, а саме: «не оброблена тютюнова сировина, не ферментована з частково відділеною середньою жилкою», а тому суд критично оцінює наведені вище твердження відповідача, оскільки з наданих декларантом документів чітко вбачається, який саме товар підлягав розмитненню.

Крім цього, у оскаржуваному рішенні митним органом вказано, що згідно п. 1.5 специфікації №28 від 02.12.2022 року вказано умови поставки TIR FCA с. Розівка, а відповідно до поданої митної декларації №UA41U5 та інвойсу від 06.12.2022 року №459 зазначено умови поставки FCA GR Thessaloniki.

Вказані вище розбіжності з умовами поставки позивач спростовує допущеною помилкою контрагентів, оскільки с. Розівка є кінцевою точкою поставки товару, а тому залучення покупцем перевізника у с. Розівка не мало б жодного сенсу.

Допущення контрагентом описки у специфікації №28 від 02.12.2022 року щодо зазначення умов поставки TIR FCA с. Розівка підтверджується листом від 18.01.2023 року №180123, який міститься в матеріалах справи.

Таким чином, логічно дійти висновку, що перевезення вантажу здійснювалось на умовах поставки FCA GR Thessaloniki, про що зазначено у митній декларації №UA41U5 та інвойсі від 06.12.2022 року №459.

У рішенні про коригування митної вартості товару також вказано, що за умовами поставки FCA (згідно п. 1.5 специфікації №28 від 02.12.2022 року) передбачено, що продавець здійснює поставку товар, який пройшов митне очищення для експорту, шляхом передання призначеному покупцем у названому місці. Таким чином, виникає питання щодо включення вартості навантаження та документального оформлення в країні експорту до ціни товару, документів з цього приводу не надано.

Суд вважає помилковими наведені вище висновки митного органу, оскільки згідно умов поставки FCA обов`язки щодо навантаження товару та сплати експортного мита покладаються на продавця, який зобов`язаний включити відповідні витрати до вартості товару.

Поряд з цим, у рішенні про коригування митної вартості митним органом вказано, що згідно відомостей, зазначених у CMR від 06.12.2022 року №7640, перевізником товару є STELLWHALE LTD. Довідка про транспортно-експедиційні витрати від 09.12.2022 року №б/н виставлена ТОР «Інтерфрахт ТЕК», роз`яснень з цього приводу не надано. Крім того, довідка не є документом первинного бухгалтерського обліку, а тому виникає питання щодо документального підтвердження числового значення транспортних послуг. Разом з тим, митному органу не надано договір про транспортно-експедиційні послуги, що унеможливлює перевірку заявлених транспортних витрат.

Суд звертає увагу, що відповідно до п. 1.1 договору про надання транспортно-експедиторських послуг №430-ЗЕ від 23.08.2022 року, укладеного між замовником ТОВ «Фермент Плюс» та експедитором ТОВ «Інтерфрахт ТЕК», експедитор зобов`язується від свого імені і за рахунок коштів замовника здійснювати комплекс робіт з організації перевезень вантажів, фрахтуючи для цих цілей автотранспорт третьої сторони - перевізника, а замовник оплачує ці послуги.

Тобто перевезення вантажу забезпечує експедитором ТОВ «Інтерфрахт ТЕК», шляхом залучення третьої сторони перевізника.

Таким чином, враховуючи п. 1.1 до договору про надання транспортно-експедиторських послуг №430-ЗЕ від 23.08.2022 року експедитор був вправі залучити перевізника STELLWHALE LTD для перевезення вантажу, якого зазначено в CMR від 06.12.2022 року №7460.

При цьому, рахунок на оплату транспортних послуг №903 від 09.12.2022 року правомірно виставлений експедитором ТОВ «Інтерфрахт ТЕК», який заключив договір про надання транспортно-експедиторських послуг із замовником ТОВ «Фермент Плюс».

Крім цього, суд зазначає, що рахунок (довідка) про оплату транспортних послуг є допустимим доказом для підтвердження витрат на перевезення.

Отже, суд приходить до висновку, що відповідач безпідставно здійснив коригування митної вартості товару у рішенні № UA408000/2022/000206/2 від 15.12.2022 на підставі поданої МД №UA41U5 та доданих до неї документів.

Щодо прийнятого відповідачем рішення про коригування митної вартості товару №UA408000/2022/000210/2 від 16.12.2022 року суд зазначає таке.

З оскаржуваного рішення вбачається, підставою для коригування митної вартості товару стало, зокрема те, що у митного органу виникли сумніви щодо правильності заявлених відомостей у графі 31 митної декларації від 15.12.2022 року №UA31U0, оскільки згідно специфікації до замовлення на постачання №27 від 02.12.2022 року заявлено товар «не оброблена тютюнова сировина, не ферментована з частково відділеною середньою жилкою, вологість 19+/- 3%, засміченість трохи більше 3%», а у графі 31 митної декларації заявлено «тютюнова неферментована сировина: не оброблений тютюн з частково або повністю відділеною середньою жилкою теплового сушіння, типу VIRGINA, класу LOT F802».

Так, відповідно до п.1.1 контракту №09-1 від 30.09.2021 найменування та інші відомості про товар зазначаються в специфікації, яка є невід`ємною частиною контракту.

Суд зазначає, що в специфікації до замовлення на постачання №27 від 02.12.2022 року, у графі 31 МД від 15.12.2022 року №UA31U0 та у інвойсі від 06.12.2022 року №458 фактично зазначено про один і той самий товар, а саме: «не оброблена тютюнова сировина, не ферментована з частково відділеною середньою жилкою», а тому суд критично оцінює наведені вище твердження відповідача, оскільки з наданих декларантом документів чітко вбачається, який саме товар підлягав розмитненню.

Крім цього, у оскаржуваному рішенні митним органом зазначено, що згідно п. 1.5 специфікації №27 від 02.12.2022 року вказано умови поставки TIR FCA с. Розівка, а відповідно до поданої митної декларації від 15.12.2022 року №UA31U0 та інвойсу від 06.12.2022 року №458 зазначено умови поставки FCA GR Thessaloniki.

Вказані вище розбіжності з умовами поставки позивач обґрунтовує допущеною помилкою контрагентів, оскільки с. Розівка є кінцевою точкою поставки товару, а тому залучення покупцем перевізника у с. Розівка не мало б жодного сенсу.

Допущення контрагентом описки в специфікації №27 від 02.12.2022 року щодо зазначення умов поставки TIR FCA с. Розівка підтверджується листом від 18.01.2023 року №180123, який міститься в матеріалах справи.

Таким чином, логічно дійти висновку, що перевезення вантажу здійснювалось на умовах поставки FCA GR Thessaloniki, про що зазначено у митній декларації №UA31U0 та у інвойсі від 06.12.2022 року №458.

Поряд з цим, у рішенні про коригування митної вартості товару також вказано, що за умовами поставки FCA (згідно п. 1.5 специфікації №27 від 02.12.2022 року) передбачено, що продавець здійснює поставку товар, який пройшов митне очищення для експорту, шляхом передання призначеному покупцем у названому місці. Таким чином, виникає питання щодо включення вартості навантаження та документального оформлення в країні експорту до ціни товару, документів з цього приводу не надано.

Суд вважає помилковими наведені вище висновки митного органу, оскільки згідно умов поставки FCA обов`язки щодо навантаження товару та сплати експортного мита покладаються на продавця, який зобов`язаний включити відповідні витрати до вартості товару.

Крім цього, до митного оформлення декларантом було надано МДП (TIR carnet), в якій наявне посилання на митну декларацію країни відправлення, та саму митну декларацію країни відправлення, що свідчить про офіційне документування товару під час експорту з Греції.

У рішенні про коригування митної вартості товару також вказано, що згідно відомостей, зазначених у СMR від 06.12.2022 року №7630, перевізником товару є PE Solonin Y.M. Рахунок фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 06.12.2022 року №523 виставлена «AG LOGISTICS TRANS LTD», роз`яснень з цього приводу не надано.

Проте, суд зазначає, що відповідно до п. 1.2 договору про транспортно-експедиторське обслуговування №0108/2022 від 01.08.2022 року, укладеного між замовником ТОВ «Фермент Плюс» та експедитором «AG LOGISTICS TRANS LTD», замовник доручає, а експедитор приймає на себе організацію транспортно-експедиторського обслуговування вантажу замовника за винагороду.

Договором не встановлено, що експедитор «AG LOGISTICS TRANS LTD» здійснює перевезення вантажу самостійно, а тому експедитор залучив до перевезення товару «PE SOLONIN Y.M», якого зазначено у накладній CMR від 06.12.2022 року №7630.

При цьому, рахунок на оплату транспортних витрат від 06.12.2022 року №523 виставлений саме «AG LOGISTICS TRANS LTD», з яким замовником ТОВ «Фермент Плюс» уклав договір про транспортно-експедиторське обслуговування №0108/2022 від 01.08.2022 року.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач безпідставно здійснив коригування митної вартості товару згідно рішення №UA408000/2022/000210/2 від 16.12.2022 року на підставі поданої митної декларації від 15.12.2022 року №UA31U0 та доданих до неї документів.

При вирішенні даного спору суд також вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч.4 ст.57 Митного кодексу України застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Зі змісту оскаржуваних рішень та поданого відзиву вбачається, що шляхом обміну електронними листами відбулись процедури консультації між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості товарів.

Однак, жодних доказів на підтвердження реальності проведення процедур консультації між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідачем в ході судового розгляду не надано.

Суд звертає увагу, що формальне посилання митного органу в рішеннях на проведення консультацій із декларантом без фактичного їх проведення не може бути підтвердженням здійснення таких консультацій, що, в свою чергу, також підтверджує протиправність прийнятих рішень про коригування митної вартості товарів.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.05.2022 року у справі №809/506/17 та від 14.06.2022 року у справі №809/257/17, яку суд враховує в силу ч. 5 ст. 242 КАС України.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

З аналізу оскаржуваного рішення встановлено, що відповідачем застосовано резервний метод визначення митної вартості без обґрунтування неможливості застосування кожного із попередніх методів.

Водночас суд звертає увагу на тому, що різниця між митною вартістю товару, задекларованого позивачем, та митною вартістю схожих товарів, що розмитнювались ним же чи іншими особами у попередніх періодах, не може свідчити про заниження митної вартості декларантом і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товару до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Такий висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 19.02.2019 року у справі № 805/2713/16-а та підтриманою у постанові Верховного Суду від 30.06.2022 року у справі № 280/1824/19.

У свою чергу, у постанові від 05 травня 2022 року у справі № 2040/6019/18 Верховним Судом наголошено, що в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування орган доходів і зборів поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні (пункт 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року №598). Отже, з системного аналізу наведених норм права випливає, що у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених частиною 2 статті 55 Митного кодексу України, має також містити докладну інформацію та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні. Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Під час розгляду справи митним органом як суб`єктом владних повноважень, усупереч наведеним вище нормам матеріального та процесуального права, не надано суду обґрунтованих доводів й, відповідно, не доведено наявності правових підстав для обґрунтованого сумніву у достовірності поданих декларантом відомостей на підтвердження правильності визначення ним митної вартості товару за основним методом як не обґрунтовано застосування резервного методу і неможливості застосування попередніх методів.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що декларант надав відповідачу всі необхідні документи, які давали можливість останньому встановити митну вартість товару за основним методом. Отже, за наведених вище мотивів, оскаржувані рішення про коригування митної вартості не можна вважати правомірними, а тому суд вбачає підстави для їх скасування.

Зважаючи на протиправність оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів, наявні підстави й для скасування оскаржуваних карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Решта доводів учасників справи не спростовують наведених вище висновків суду.

Висновки за результатами розгляду справи

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено суду правомірність прийнятих рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

З вказаних підстав суд дійшов висновку про задоволення позову.

Судові витрати

Частиною першою, сьомою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

У зв`язку із задоволенням позову судові витрати позивача підлягають відшкодуванню та стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати прийняті Чернівецькою митницею рішення про коригування митної вартості товарів №UA408000/2022/000201/2 від 09.12.2022 року та картку відмови в прийнятті декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA408020/2022/0014520 від 09.12.2022 року.

3. Визнати протиправними та скасувати прийняті Чернівецькою митницею рішення про коригування митної вартості товарів №UA408000/2022/000207/2 від 15.12.2022 року та картку відмови в прийнятті декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA408020/2022/001470 від 15.12.2022 року.

4. Визнати протиправними та скасувати прийняті Чернівецькою митницею рішення про коригування митної вартості товарів №UA408000/2022/000206/2 від 15.12.2022 року та картку відмови в прийнятті декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA408020/2022/001472 від 15.12.2022 року.

5. Визнати протиправними та скасувати прийняті Чернівецькою митницею рішення про коригування митної вартості товарів №UA408000/2022/000210/2 від 16.12.2022 року та картку відмови в прийнятті декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA408020/2022/001487 від 16.12.2022 року.

6. Стягнути з Чернівецької митниці за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фермент Плюс судові витрати у виді судового збору в розмірі 17276,18 гривень.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його складання.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фермент Плюс" (вул. Трудова, буд. 2-А, с. Розівка, Ужгородський район, Закарпатська область, 89427, ).

відповідач: Чернівецька митниця (вул. Руська, 248 М, м. Чернівці, 58023, ).

Суддя Т.М. Брезіна