Справа № 480/547/20
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2023-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 р.Справа № 480/547/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Мельнікової Л.В. , Рєзнікової С.С. ,

за участю секретаря судового засідання Реброва А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 09.05.2023, головуючий суддя І інстанції: С.В. Воловик, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 16.05.23 року по справі № 480/547/20

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Сумській області

про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Сумській області, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення № від 11.11.2019 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в сумі 8772, 36 грн.;

- визнати протиправним та скасувати рішення № від 11.11.2019 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску в сумі 3697, 61 грн.;

- визнати протиправним та скасування вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф- від 11.11.2019 в сумі 48388, 83 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 11.11.2019 про збільшення грошового зобов`язання по податку на додану вартість у сумі 87908, 75 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 11.11.2019 в частині визначення грошового зобов`язання за платежем військовий збір у сумі 3975,18 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 11.11.2019 в частині збільшення грошового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб у сумі 47702, 27 грн.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що підставою для визначення грошового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску та військового збору, слугувало безпідставне виключення податковим органом зі складу витрат суми проданих у періоді, що перевірявся (2016-2019 роки) залишків товарно-матеріальних цінностей, які оплачені у 2006-2011 роках, через ненадання документів щодо цих ТМЦ. Податковим органом враховано лише суму 82930, 81 грн. замість 834360, 54 грн. та віднесено до витрат тільки фактично сплачені грошові кошти за ТМЦ у 2016-2019 роках. Визначаючи грошове зобов`язання по податку на додану вартість, податковий орган врахував залишки ТМЦ станом на 01.01.2016 в розмірі 834360,54 грн., а також ті залишки, які повинні бути на кінець 2018 року, та порівняв їх із залишками, які зазначені ФОП ОСОБА_1 . З огляду на те, що залишки ТМЦ, які обліковувались станом на 01.01.2016 не відносились до витрат у попередніх періодах, а їх вартість та наявність підтверджена, ФОП ОСОБА_2 вважає оскаржувані рішення протиправними.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду вд 09.05.2022 позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Сумській області № від 11.11.2019 в частині застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в сумі 8423,04 грн.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Сумській області № від 11.11.2019 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску в сумі 3697,61 грн.

Визнано протиправним та скасовано вимогу Головного управління ДПС у Сумській області про сплату боргу (недоїмки) № Ф- від 11.11.2019 в частині сплати боргу в сумі 46642,22 грн.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Сумській області № від 11.11.2019 про збільшення грошового зобов`язання по податку на додану вартість у сумі 87908,75 грн.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головоного управління ДПС у Сумській області № від 11.11.2019 в частині визначення грошового зобов`язання за платежем військовий збір у сумі 3975,18 грн.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Сумській області № від 11.11.2019 в частині збільшення грошового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб у сумі 47702, 27 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідачем ГУ ДПС у Сумській області подано апеляційну скаргу, в які, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Сумського окружного адміністративного суду від 09.05.2023 скасувати та ухвалити но рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що підставою для визначення сум грошових зобов`язань і штрафних санкцій слугувало ненадання позивачем первинних документів на підтвердження задекларованих валових витрат, про що зазначено у п. 2.1.2 акту позапланової перевірки № 122/18-28-33-03-10//210 від 08.10.2019. Також зазначено, що висновок експерта, який враховано судом першої інстанції, проведено неповно та не об`єктивно, з грубим порушенням вимог Інструкції про призначення та проведення судових експертиз.

Позивачем 06.10.2023 до Другого апеляційного адміністративного суду подано відзив на апеляційну скаргу, однак колегія суддів не враховує його при розгляді справи, оскільки він поданий поза межами строку, встановленого для його подачі, доказів причини несвоєчасної його подачі до суду апеляційної інстанції не надано.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Матеріалами справи підтверджено, що на підставі пп. 20.1.4. п. 20.1 ст. 20, абз. 1 пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.5 п. 78.1 ст. 78, п. 79.1, 79.2 ст. 79 Податкового кодексу України, відповідно до наказу № 2197/ФОП від 16.09.2019, посадовими особами відповідача проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 31.1.2.2018.

За результатами перевірки 08.10.2019 складено акт № 122/18-28-33-03-10//210, згідно з яким ГУ ДПС у Сумській області дійшов висновку про порушення ФОП ОСОБА_1 вимог податкового законордавства, а саме:

- пунктів 177.1, 177.2, 177.4 статті 177 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб на суму 39590, 84 грн.;

- пункту 4 частини 1 статті 1, пункту 4 частини 1 статті 4, пункту 2 частини 1, частини 3 статті 7, пункту 11 статті 8, пункту 2 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", що призвело до заниження єдиного внеску на суму 48388, 83 грн.;

- пункту 8 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" у зв`язку з несвоєчасною сплатою узгоджених зобов`язань;

- підпункту 163.1.1 пункту 163.1 статті 163, пункту 176.1 статті 176, пункту 161 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, що призвело до заниження військового збору в сумі 3299, 23 грн.;

- статті 188, пунктів 198.5, 198.6 статті 198, пункту 199.1 статті 199, пунктів 200.1, 200.2 статті 200 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість на суму 70 327, 00 грн. та завищення від`ємного значення податку на додану вартість на суму 562,00 грн.

За змістом вказаного акту перевірки, відповідач дійшов висновків про порушення позивачем податкового законодавства, у зв`язку з виявленням заниження задекларованого валового доходу за 2018 рік, оскільки надана на перевірку розшифровка валових витрат за 2016-2018 роки не є фінансовим документом, а інші первинні документи на підтвердження витрат по придбанню ТМЦ у попередніх періодах (2011-2015 роках) та наявність залишків станом на 01.01.2016 в сумі 834360, 54 грн., на перевірку не надавались.

На підставі висновків акту перевірки № 122/18-28-33-03-10//210 від 08.10.2019, ГУ ДПС у Сумській області 11.11.2019 прийняті:

- рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в сумі 8772,36грн.;

- рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску в сумі 3697,61 грн., з яких: 2492,64 грн. штраф, 1204,97 грн. пеня;

- вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф- в сумі 48388,83 грн.;

- податкове повідомлення-рішення № про збільшення грошового зобов`язання по податку на додану вартість у сумі 87908,75 грн., з яких: 70327, 00 грн. основний платіж, 17581,75 грн. штрафні (фінансові) санкції;

- податкове повідомлення-рішення № про визначення грошового зобов`язання за платежем військовий збір у сумі 4124,04 грн., з яких: 3299,23 грн. основний платіж, 824,81 грн. штрафні (фінансові) санкції;

- податкове повідомлення-рішення № про збільшення грошового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб у сумі 49488,55 грн., з яких: 39590,84 грн. основний платіж, 9897,71 грн. штрафні (фінансові) санкції.

Не погодившись з податковими повідомленнями-рішеннями, позивач оскаржив їх до суду.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з недоведеності контролюючим органом прийнятих рішень, а саме № від 11.11.2019 на суму 8423,04 грн., № від 11.11.2019 на суму 3697,61 грн., № Ф- від 11.11.2019 на суму 46642,22 грн., № від 11.11.2019 на суму 87908,75 грн., № від 11.11.2019 на суму 3975,18 грн. та № від 11.11.2019 на суму 47702, 27 грн.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відпорвідно до 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платники податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, визначаються Податковим кодексом України (далі Кодекс, ПК України).

Згідно з пунктом 44.1 статті ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Пунктом 177.1 статті 177 Податкового кодексу України установлено, що доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи підприємця (пункт 177.2 статті 177).

Відповідно до пункту 177.4 статті 177 Податкового кодексу України, до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать:

- витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат (п.п. 177.4.1 );

- витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу) (п.п. 177.4.2);

- обов`язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов`язкове страхування життя або здоров`я працівників у випадках, передбачених законодавством;

- суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом (п.п. 177.4.3);

- інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов`язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1-177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв`язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг (п.п. 177.4.4).

Згідно з пунктом 164.1 статті 164 Податкового кодексу України, базою оподаткування податком на доходи фізичних осіб є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Базою оподаткування для доходів, отриманих від провадження господарської або незалежної професійної діяльності, є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається відповідно до пункту 177.2 статті 177 та пункту 178.3 статті 178 цього Кодексу.

На виконання пункту 161 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлено військовий збір.

Платниками збору визначено осіб, вказаних у пункті 162.1 статті 162 згаданого Кодексу, а об`єктом оподаткування доходи, вказані у статті 163.

За змістом статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, є платниками єдиного внеску.

Пунктом 2 частини 1 статті 7 вказаного Закону передбачено, що для фізичних осіб підприємців (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), єдиний внесок нараховується на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

Пунктом 185.1 статті 185 Податкового кодексу України встановлено, що об`єктом оподаткування податком на додану вартість, окрім інших, є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку (стаття 187 Податкового кодексу України).

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (стаття 188).

Отже, за змістом вказаних норм, базою оподаткування податком на доходи фізичних осіб, військовим збором та єдиним внеском на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є чистий дохід, тобто різниця між загальним доходом і витратами, які виникли у процесі господарської діяльності, пов`язаної з його отриманням. Так само, базою оподаткування податком на додану вартість є вартість придбаних товарів (послуг), які використовуються (пов`язані) у господарській діяльності.

Так, підставою для висновків про порушення позивачем податкового законодавства та прийняття оскаржуваних рішень, ГУ ДПС у Сумській області визначило відсутність первинних документів на підтвердження витрат в сумі 834360, 54 грн.

Проте, матеріалами справи підтверджено, що вказані витрати понесені ФОП ОСОБА_1 у 2007-2009 роках у зв`язку з придбанням ТМЦ для здійснення господарської діяльності, про що свідчать квитанції до прибуткових касових ордерів (т. 5 а.с. 144-192).

Фактична наявність вказаних ТМЦ станом на 01.01.2016, а також факт врахування позивачем цих витрат у 2016 році підтверджено оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 281 "Товари на складі" (т. 4 а.с. 153-161), інвентаризаційними описами (т. 2 а.с. 166-176), розшифровкою до рядка 5 декларацій за 2016-2018 (т. 4 а.с. 162).

Доказів на спростування вказаної інформації, ГУ ДПС у Сумській області до суду першої та апеляційної інстанції не надано. Посилання відповідача на відсутність підстав для врахування вказаних квитанцій до прибуткових касових ордерів за 2007-2009 роки через їх ненадання під час перевірки, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки періодом який охоплювався перевіркою є 2016-2018 роки, а докази витребування у позивача первинних документів бухгалтерського і податкового обліків за попередні періоди, в матеріалах справи відсутні.

Також, за змістом висновку експерта, складеного за результатами проведеної судової економічної експертизи, залишки товарно-матеріальних цінностей у ФОП ОСОБА_2 станом на 01.01.2016 на суму 834360, 54 грн., а також використання цих залишків у 2016 році (врахування їх вартості у складі витрат) документально підтверджено.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо недоведеності відповідачем обгрунтованості прийняття податкових рішень, відтак рішення від 11.11.2019 № в частині застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в сумі 8423,04 грн.; № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску в сумі 3697,61 грн.; вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф- від 11.11.2019 в сумі 46642, 22 грн.; податкові повідомлення-рішення від 11.11.2019 № про збільшення грошового зобов`язання по податку на додану вартість у сумі 87908,75 грн.; № в частині визначення грошового зобов`язання за платежем військовий збір у сумі 3975,18 грн. та № в частині збільшення грошового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб у сумі 47702, 27 грн., є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Сумській області залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 09.05.2023 по справі № 480/547/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя А.О. Бегунц
Судді Л.В. Мельнікова С.С. Рєзнікова
Повний текст постанови складено 16.10.2023 року