Справа № 300/5007/23
Суддя: Шумей М.В.
Дата ухвалення: 2023-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" жовтня 2023 р. справа № 300/5007/23
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шумея М.В.розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 у здійсненні виплати ОСОБА_1 грошової компенсації вартості за неотримане речове майно на день виключення зі списків особового складу військової частини за період з 25.02.2022 по 24.02.2023 та у видачі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі ОСОБА_1 за вказаний період.
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно за період військової служби з 25.02.2022 по 24.02.2023 та надати довідку про вартість речового майна, що належить до видачі ОСОБА_1 за вказаний період.
Позовні вимоги мотивовані тим, що військова частина НОМЕР_1 протиправно не виплатила ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно на день виключення зі списків особового складу військової частини.
Згідно ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.08.2023 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
08.09.2023 року від військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує щодо задоволення даного адміністративного позову, з мотивів викладених в відзиві.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами справи, дослідивши письмові докази та відзив на позовну заяву зазначає наступне.
ОСОБА_1 , є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 , виданим 05.11.2015 Військовою частиною НОМЕР_3 , а також являється особою з інвалідністю ІІІ групи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_4 від 30.11.2022.
3 25.02.2022 позивач проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 . 17.06.2022 отримав травму під час виконання службових обов?язків та пов?язану із захистом Батьківщини, що підтверджується довідкою від 18.08.2022 № 214. Позивач неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні.
Наказом від 24.02.2023 за № 55 командира військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 з 24 лютого 2023 року виключено із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та всіх видів забезпечення, а з 25 лютого 2023 року з продовольчого забезпечення, як призваного на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, оператора-топогеодезиста мінометного розрахунку мінометного взводу мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 , звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_5 (по особовому складу) від 22 лютого 2023 року № 32-PC, з військової служби у запас за підпунктом «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», (через сімейні обставини - у зв?язку перебування на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років).
Однак всі передбачені законодавством України виплати при звільненні позивачу не проведено.
У травні 2023 року позивач звернувся до військової частини НОМЕР_1 із заявою в якій просив:
1. Надати довідку-розрахунок про розмір виплаченого ОСОБА_1 грошового забезпечення в період з 25.02.2022 по 24.02.2023 з розбивкою по місяцях. 2. Виплатити ОСОБА_1 місячне грошове забезпечення за період з 25.02.2022 по 24.02.2023 з урахування посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт, з урахуванням раніше виплачених сум.
3. Виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористану основну щорічну відпустку за 2022 рік.
4. Виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за 2022-2023 роки.
5. Виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу згідно Постанови КМУ від 17.09.2014 за № 460 в розмірі 48% місячного грошового забезпечення за 12 повних календарних місяці служби.
6. Виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року № 260.
Разом з цим, позивачу не нараховано грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно за час проходження військової служби за період з 25.02.2022 по 24.02.2023.
05.06.2023 позивач звернувся до військової частини НОМЕР_1 із заявою в якій просив надати довідку про вартість речового майна, що належить до видачі ОСОБА_1 в період з 25.02.2022 по 24.02.2023.
Вказана заява отримана військовою частиною НОМЕР_1 15.06.2023, що підтверджується трекінгом поштового відправлення.
На момент подачі адміністративного позову до суду від військової частини НОМЕР_1 відповідь ненадходила.
Вважаючи дану безліяльність відповідача у здійсненні наведеної виплати протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд, керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії, конкретної події, обставини і врегулювання відповідних правовідносин.
З фактичних обставин справи вбачається, що спірні правовідносини врегульовано зокрема Законом України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (надалі Закон №2011-XII) (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Абзацом 2 п.1 ст.9-1 Закону №2011-ХІІ встановлено, що речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби Безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.
З 22.03.2016 набув чинності Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 № 178 (надалі Порядок №178).
Відповідно до пунктів 2 та 3 Порядку №178 виплата грошової компенсації здійснюється особам офіцерського, старшинського, сержантського і рядового складу. Дія цього Порядку не поширюється на військовослужбовців строкової військової служби, курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети, кафедри, відділення військової підготовки.
Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі, зокрема звільнення з військової служби.
Відповідно до п.4 Порядку №178 грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації.
Довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком (п.5 Порядку № 178).
З системного аналізу наведених норм слідує, що у разі звільнення військовослужбовця з військової служби у нього виникає право на грошову компенсацію вартості за не отримане речове майно, яке реалізується шляхом подання військовослужбовцем відповідної заяви (рапорту) за місцем військової служби.
Отже, виплата грошової компенсації вартості неотриманого речового майна має на меті покрити фактичні (дійсні) витрати, які військовослужбовець поніс у зв`язку з придбанням предметів, речей для забезпечення потреб, пов`язаних з проходженням військової служби. Довідка про вартість речового майна, що належить до видачі видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої станом на 1 січня поточного року, тобто року, в якому здійснено таку виплату (року виключення позивача зі списків особового складу й здійснення виплати компенсації).
Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 17 березня 2020 року по справі №815/5826/16, від 14 листопада 2018 року по справі №809/1488/16.
Конституційний Суд України у рішеннях від 06.07.1999 №8-рп/99 та від 20.03.2002 №5-рп/2002 неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо.
Необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей.
Підсумовуючи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, то відсутні підстави вирішення питання про розподіл судових витрат.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 у здійсненні виплати ОСОБА_1 грошової компенсації вартості за неотримане речове майно на день виключення зі списків особового складу військової частини за період з 25.02.2022 по 24.02.2023 та у видачі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі ОСОБА_1 за вказаний період.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно за період військової служби з 25.02.2022 по 24.02.2023 та надати довідку про вартість речового майна, що належить до видачі ОСОБА_1 за вказаний період.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники процесу:

позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_6 , АДРЕСА_1 );

відповідач - Військова частина НОМЕР_1 (ЄРДПОУ: НОМЕР_7 , АДРЕСА_2 ).

Суддя Шумей М.В.