Справа № 320/32837/23
Суддя: Харченко С.В.
Дата ухвалення: 2023-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

29 вересня 2023 року м. Київ Справа № 320/32837/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Харченко С.В., розглянувши
позовну заяву доОСОБА_1 Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві
провизнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача, що виявились у відмові здійснити позивачу перерахунок пенсії у відповідності до положень статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII та постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" від 11.11.2015 № 988 на підставі довідки Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України від 29.06.2021 № 22/6-2970 з урахуванням надбавки за специфічні умови проходження служби у розмірі 100 % до посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, надбавки за вислугу років та премії у розмірі 40,07 %;

- зобов`язати відповідача здійснити позивачу з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України від 29.06.2021 № 22/6-2970 з урахуванням надбавки за специфічні умови проходження служби у розмірі 100 % до посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, надбавки за вислугу років та премії у розмірі 40,07 % без обмеження пенсійних виплат максимальним розміром із виплатою різниці між максимально нарахованим та фактично виплаченим розміром з 01.12.2019 по день проведення перерахунку.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

В силу приписів пунктів 4 та 5 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; докази, що підтверджують вказані обставини.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів) (частина четверта статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до положень частини першої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

До позовної заяви додається також документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (частина третя статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України).

На виконання вимог наведеної вище процесуальної норми позивачем приєднано до позовної заяви фіскальний чек від 12.04.2023 про сплату судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Разом з тим судом встановлено, що судовий збір, сплачений позивачем за наведеним вище платіжним документом, станом на 29.09.2023 до спеціального фонду Державного бюджету України не зараховано.

Крім того, позивачем не долучено до позовної заяви її копії та копій всіх доданих до неї документів для їх направлення відповідачу.

Суд також звертає увагу позивача на положення частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина друга статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України).

У свою чергу в силу приписів частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про: визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

У разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду (частина третя статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України).

Таким чином, адміністративний позов спрямований на захист прав, свобод та інтересів особи, які порушив відповідач - суб`єкт владних повноважень.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду, яке повинно бути реальним та стосуватися (зачіпати) особисті права або інтереси особи, яка стверджує про їх порушення.

Аналогічна правова позиція неодноразово висловлена Верховним Судом, зокрема, в ухвалі від 09.07.2018 в адміністративній справі № 9901/675/18, постанові від 16.10.2019 в адміністративній справі № 2040/6740/18 та Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21.06.2018 в адміністративній справі № 800/397/17.

Вибір позивачем способу захисту для ефективного відновлення його порушених прав та інтересів повинен здійснюватись з урахуванням приписів частин першої та другої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, визначення (формулювання) позовних вимог, з якими особа звертається до суду за захистом своїх прав на етапі подання позовної заяви, є диспозитивним правом позивача, за змістом якого кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд.

Водночас підстави позову мають бути викладені у нерозривному логічному взаємозв`язку із змістом позовних вимог (з предметом позову).

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів, у прохальній її частині позивачем заявлено вимогу, зокрема, про зобов`язання відповідача здійснити позивачу з 01.12.2019 виплату перерахованої на підставі довідки Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України від 29.06.2021 № 22/6-2970 пенсії без обмеження її максимальним розміром.

Водночас позовна вимога про вирішення публічно-правового спору шляхом визнання судом протиправними дій (рішень) суб`єкта владних повноважень, що виявились у відмові здійснити позивачу виплату перерахованої пенсії без обмеження її максимальним розміром, у прохальній частині позовної заяви відсутня.

Крім того, у позовній заяві позивачем не наведено обставин, що свідчать про обмеження відповідачем належних позивачу виплат максимальним розміром.

Доказів на підтвердження протиправної поведінки відповідача, що свідчить про необхідність захисту у судовому порядку прав та інтересів позивача у спосіб зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії без обмеження її максимальним розміром, позивачем також не надано.

Так, зі змісту листа Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 31.03.2023 № 10350-10945/М-02/8-2600/23 вбачається, що позивачу відмовлено у перерахунку пенсії на підставі довідки Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України від 29.06.2021 № 22/6-2970 у зв`язку з тим, що на момент його звернення до територіального органу Пенсійного фонду України нормативно-правових актів щодо визначення умов, порядку та розмірів, за якими має проводитися перерахунок пенсій, призначених на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII, Кабінетом Міністрів України не приймалось.

При цьому питання перерахунку та виплати пенсії без обмеження її максимальним розміром позивачем не порушувалось та, як наслідок, територіальним органом Пенсійного фонду України не переглядалось.

Наведені вище обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам процесуального законодавства, у зв`язку з чим суд, враховуючи приписи статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху з наданням позивачу часу для усунення зазначених недоліків.

Вказані недоліки повинні бути усунені позивачем у п`ятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали шляхом подання до суду: доказів зарахування судового збору, сплаченого позивачем за фіскальним чеком від 12.04.2023, до спеціального фонду Державного бюджету України; документів і матеріалів на підтвердження обставин відмови Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві у виплаті позивачу перерахованої пенсії без обмеження її максимальним розміром; позовної заяви, яка оформлена у відповідності до вимог пунктів 4, 5 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України (шляхом уточнення позовних вимог та/або викладення обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги) з урахуванням вимог статті 5 цього Кодексу та наведених вище висновків суду; копії позовної заяви, недоліки щодо форми (змісту) якої усунуто, та всіх доданих до неї матеріалів для їх направлення відповідачу.

Враховуючи викладене та керуючись частиною першою статті 169, статтями 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

3. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати (видати) позивачу невідкладно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Харченко С.В.