Справа № 607/16296/23
Суддя: Герчаківська О. Я.
Дата ухвалення: 2023-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.10.2023 Справа №607/16296/23

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

за участі секретаря судового засідання Крук А. В.,

представника позивача, адвокатки Сідорової І. А.,

(в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 7561829 від 19 серпня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області (далі - ГУНП в Тернопільській області) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 7561829 від 19 серпня 2023 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 19 серпня 2023 року інспектором відділення поліції № 1 (м. Шумськ) Кременецького районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області старшим лейтенантом поліції Грицаюком Сергієм Андрійовичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 7561829, якою притягнуто ОСОБА_1 до

адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення,

передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510

гривень. Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 19 серпня 2023 року близько 21

год. 37 хв. водій ОСОБА_1 керував автомобілем з непристебнутим ременем пасивної

безпеки, чим порушив п. 2.3.в ПДР - порушення правил користування ременями безпеки, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Із винесеною постановою позивач не згідний, оскільки Правил дорожнього руху не порушував. Зазначене інспектором поліції у постанові порушення є лише його припущенням, а вказана постанова не відображає дійсних обставин справи та винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складення, а тому є незаконною та підлягає скасуванню.

Позивач зазначає, що спірна постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у ній, не підтверджуються належними та допустимими доказами. При винесенні оскаржуваної постанови позивач неодноразово наполягав на тому, що він не керував транспортним засобом, а відтак жодних порушень Правил дорожнього руху не допускав.

ОСОБА_1 стверджує, що оскаржувана постанова містить лише опис інкримінованого адміністративного правопорушення, у ній відсутні посилання на будь-які докази (в тому числі на відеозапис з відеореєстратора нагрудної камери поліцейського), на підставі яких зроблено висновок про факт керування позивачем транспортним засобом та вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Також прав, передбачених ст. 268 КУпАП, ОСОБА_1 інспектором не роз`яснено, внаслідок чого порушено його право на захист. Такими діями інспектор поліції порушив права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, що є порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Така позиція висвітлена у постанові Верховного Суду у складі колегії судців Касаційного адміністративного суду від 26 травня 2020 року (справа № 640/16220/16-а).

Крім цього, відповідачем в оскаржуваній постанові не вказано технічного засобу, яким здійснено фіксацію вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а також не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Під час винесення постанови інспектором поліції не дотримано вимог статей 245, 276, 280 КУпАП, відповідно до яких завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи.

З урахуванням того, що при винесенні оскаржуваної постанови не були з`ясовані і не доведені обставини, які б свідчили про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, позивач вважає, що його безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим вказана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

Ухвалою судді від 31 серпня 2023 року відкрито провадження в адміністративній справі № 607/16296/23. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

10 вересня 2023 року та 11 вересня 2023 року судом зареєстровано відзиви на позовну заяву від ГУНП в Тернопільській області, у яких представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову через його безпідставність.

Представник відповідача не погоджується з твердженням позивача про те, що немає жодних доказів на підтвердження правомірності винесення поліцейським оскаржуваної постанови. Так, в тексті самої постанови в п. 7 чітко зазначено, що додається відео на вимогу. Із наданих поліцейськими відеозаписів, а саме відеозапису Відеореєстратора (запис з 2 хв. 50 сек. і до завершення) прослідковується факт керування позивача транспортним засобом та ігнорування ним вимог користування засобами пасивної безпеки (ременем безпеки). Також, матеріалами відеофіксації з нагрудної камери поліцейського, а саме відеозаписами Зазуляк (00000 000000 запис з 03 хв. по 03 хв. 16 сек.) підтверджується факт керування позивачем автомобілем без використання ременя безпеки.

Із вказаного відеозапису прослідковується факт роз`яснення позивачу його прав під час розгляду адміністративної справи (запис Зазуляк 00000 000000 запис з 22 хв. 52 сек. по 24 хв. 50 сек.), що спростовує твердження позивача наведене в позові про неповідомлення йому його прав. Відмова позивача підписувати бланк постанови не може слугувати доведеним фактом не роз`яснення йому прав передбачених ст. 268 КУпАП.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, позивач дійсно допустив порушення

п. 2.3 в) ПДР та норм ч. 5 ст. 121 КУпАП, відтак оскаржувану постанову винесено

поліцейським у межах повноважень, відповідно до об`єктивних обставин справи, а

тому позов до задоволення не підлягає.

Представник позивача, адвокатка Сідорова І. А., яка брала участь в судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача ГУНП у Тернопільській області у судове засідання не з`явився, проте у відзиві на позовну заяву просив розглядати справу без його участі у зв`язку із зайнятістю по службі та відмовити у задоволенні позову через його безпідставність.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 7561829 від 19 серпня 2023 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 19 серпня 2023 року близько 21 год. 37 хв. по вул. Миру у с. Вовківці Кременецького району керував транспортним засобом Peugeot р.н. НОМЕР_1 , з не пристебнутим ременем пасивної безпеки, чим порушив п. 2.3в ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 121 КУпАП. Працівником поліції застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн.

Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач оскаржив постанову до суду та просить її скасувати, а провадження в адміністративній справі закрити.

Частиною 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За змістом ч. 1 ст. 122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Частиною другою ст. 279 КУпАП передбачено, що посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом спірної постанови позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Частиною п`ятою ст. 121 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

За змістом п. 2.3в) Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.

За правилами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем слід було довести протиправність правопорушення (проступку), зокрема об`єктивну сторону інкримінованого йому правопорушення.

У відповідності до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх. Крім того, у зв`язку з тим, що більшість доказів адміністративної справи, як правило, утворюється та зберігається у суб`єкта владних повноважень, ч. 4 ст. 70 КАС України, зобов`язує відповідача подати до суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

У постанові від 26 квітня 2018 року по справі № 338/1/17 Верховний Суд висловив позицію про вірність висновків суду першої інстанції, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП мав би надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

Також у постанові по справі № 357/10134/17 від 23 жовтня 2019 року Верховний Суд звернув увагу на приписи ст. 251 КУпАП, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами. Відсутність в матеріалах справи будь-якого доказу, як-то наприклад відеозапис з нагрудного реєстратора інспекторів патрульної поліції, який би підтвердив факт порушення позивачем правил дорожнього руху, свідчить про недоведеність суб`єктом владних повноважень правомірності прийнятої ним постанови.

Оглядом матеріалів диску, наданого суду представником відповідача встановлено наявність папки із назвою «зазуляк» у якій міститься два відеозаписи:

NO2627-011662 із відеореєстратора автомобіля патрульних поліцейських, з якого вбачається, що останні 19 серпня 2023 року о 21 год. 29 хв. 02 сек. зупиняються біля нерухомого транспортного засобу та поліцейський підходять до нього зі сторони водія;

Зазуляк (00000_000000) із нагрудної відеокамери патрульного поліцейського, що містить спілкування поліцейських та ОСОБА_1 . Відеозапис починається із моменту, коли поліцейський підходить до нерухомого транспортного засобу зі сторони водія та запитує, чому автомобіль стоїть посеред дороги. О 21 год. 35 хв. 00 сек. відеозапису 19 серпня 2023 року патрульний запитує чому у ОСОБА_1 не пристебнутий ремінь безпеки, на що водій відповів, що після подачі сигналу поліцейськими він його відстебнув. Надалі працівник поліції вказав, що у ОСОБА_1 нечітка вимова та запропонував пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора Драгера. О 21 год. 50 хв. 00 сек. відеозапису 19 серпня 2023 року у процесі оформлення матеріалів за ст. 130 КУпАП, працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 63 Конституції України, останній відмовився надавати пояснення.

Отож, як вбачається з матеріалів справи працівником поліції при винесені спірної постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується його висновок про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, зокрема інкриміноване правопорушення не було зафіксовано нагрудною камерою поліцейського чи іншими засобами фото- і кінозйомки, відеозапису, показами свідків. Також відсутні інші джерела доказування, які давали б можливість суду перевірити підстави притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Надані представником відповідача відеозаписи із відеореєстратора автомобіля патрульних поліцейських та нагрудної відеокамери патрульного поліцейськогоне підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, оскільки на них не зафіксовано факт керування позивачем транспортним засобом із непристебнутим ременем безпеки. Із вказаних відеозаписів вбачається, що автомобіль Peugeot, р.н. НОМЕР_1 , перебуває у нерухомому стані та до нього під`їжджають працівники поліції.

Разом з тим, на цих відеозаписах також не зафіксовано розгляд справи відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 121 КУпАП, роз`яснення останньому його прав, передбачених ст. 268 КУпАП та винесення оскаржуваної постанови уповноваженою особою.

Отже, суд вважає, що відповідач не надав належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення та не довів сам факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Це свідчить про відсутність події та складу адміністративного правопорушення передбаченого цією статтею.

Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення в якій викладено обставини порушення водієм Правил дорожнього руху, але ця постанова є предметом спору між сторонами та не може розглядатися як доказ за відсутності інших належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП.

У відповідності до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а).

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки у судовому засіданні не доведено наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, тому постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 7561829 від 19 серпня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а справа закриттю.

Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином із відповідача ГУНП в Тернопільській області на користь позивача слід стягнути судові витрати у розмірі 536,80 грн.

На підставі ст.ст. 9, 121, 245, 247, 251, 258, 268, 279, 280, 288, 289 КУпАП, та керуючись ст.ст. 5, 9, 19, 20, 70, 72-77, 122, 242, 244-246, 257, 271, 286 КАС України, ст.ст. 62, 63 Конституції України, Правилами дорожнього руху України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 7561829 від 19 серпня 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн - скасувати, а провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість вісімдесят),80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Тернопільській області, , адреса місцезнаходження: вул. Валова, буд. 11, м. Тернопіль, 46001.

Головуючий суддя О.Герчаківська