Справа № 280/7954/23
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2023-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

З ПИТАНЬ ПРОДОВЖЕННЯ ПРОЦЕСУАЛЬНОГО СТРОКУ

16 жовтня 2023 рокуСправа № 280/7954/23 м. Запоріжжя
Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Татаринов Д.В., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного Управління Пенсійного Фонду України у Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-Б ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач), відповідно до позивач просить суд:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 протиправними;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області провести нарахування та виплату з 01 липня 2021 року ОСОБА_1 щомісячної доплати у розмірі 2000 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 "Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб" з урахуванням раніше виплачених сум;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію, без обмеження максимальним розміром, починаючи з 01 лютого 2022 року на підставі довідки Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України № 3/1031 від 26 червня 2023 року, з 01 лютого 2021 року на підставі довідки Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України № 3/1030 під 26 червня 2023 року, з 01 лютого 2020 року на підставі довідки Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України № 3/1029 від 26 червня 2023 року.

Ухвалою суду від 02 жовтня 2023 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку із недоплатою судового збору, у зв`язку із чим позивачу встановлено десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду квитанції про сплату судового збору на суму 1073,60 грн.

12 жовтня 2023 року на адресу суду надійшла заява позивача у якій останній зазначає про те, що заявлені ним у позовній заяві є спорідненими, а відтак не потребують подвійної сплати судового збору.

Суд не погоджується із вказаними доводами позивача та зазначає, що ОСОБА_2 при зверненні до суду із позовом заявлено три вимоги немайнового характеру, третя з яких, з урахуванням мотивувальної частини позову, не є похідною від першої та другої.

Враховуючи той факт, що позивачем до суду разом із позовною заявою надано копію платіжної інструкції № 0.0..1 на суму 1073,60 грн. (сплата судового збору за основну та похідну вимогу), з метою дотримання вимог статті 161 КАС України, позивачу необхідно надати до суду квитанцію про доплату судового збору на суму 1073,60 грн. Також, прохальна частина заяви позивача містить прохання щодо відстрочення від сплати судового збору до винесення рішення по справі у зв`язку із проживанням на тимчасово окупованій території.

Розглянувши клопотання про відстрочення сплати суми судового збору, суд зазначає про таке.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина 1 статті 132 КАС України).

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (частина 2 статті 132 КАС України).

Суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк (частина 1 статті 133 КАС України).

Як передбачено частиною 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно до частини 2 статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Судові витрати це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя №R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі Креуз проти Польщі (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У зв`язку із цим при здійсненні правосуддя в адміністративних справах суд повинен вирішувати питання, пов`язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до статей 132-133 КАС України, Закону України «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статті 133 КАС України, статті 8 Закону України «Про судовий збір» повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. У зв`язку із цим обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від такої сплати.

Відповідно до частини 1 статті 8 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом.

Згідно з частини 2 статті 8 КАС України не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників судового процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Так, позивачем на підтвердження факту наявності підстав для відстрочення сплати судового збору за звернення до суду із позовом в адміністративній справі № 280/7954/23 не надано жодного документа на підтвердження факту перебування позивача у скрутному матеріальному становищі, що свідчило б про неможливість сплати ним судового збору.

Так, не подання позивачем документів на підтвердження факту неможливості сплати ним судового звернення до суду із позовом у 2023 році в адміністративній справі № 280/7954/23, не дозволяє суду задовольнити вказане клопотання та звільнити позивача від сплати судового збору або відстрочити сплату судового збору.

Враховуючи викладене, для недопущення порушення права позивача на звернення до суду, суддя дійшов висновку про наявність підстав для продовження процесуального строку для усунення недоліків позовної заяви.

Керуючись статтями 6, 121, 169, 241, 248, 256 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору.

Продовжити ОСОБА_1 процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви.

Надати позивачу 10-ти денний строк для усунення недоліків позовної заяви, з дати отримання даної ухвали суду.

Недоліки позовної заяви можуть бути усунуті шляхом подання до суду квитанції про сплату судового збору у сумі 1073,60 грн.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Ухвала складена та підписана 16 жовтня 2023 року.

Суддя Д.В. Татаринов