Справа № 320/5556/23
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2023-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2023 року справа №320/5556/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення матеріальної та моральної шкоди,

Суть спору: До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) до Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області (далі відповідач та/або Білогородська сільська рада) з вимогами:

- визнати протиправними дії голови Білогородської сільської ради у відмові в наданні матеріальної допомоги на придбання дров у зимовий період інваліду війни;

- визнати протиправною бездіяльність працівників Білогородської сільської ради у відмові в реєстрації ОСОБА_1 інваліда війни у списках пільговиків громадян Білогородської громади;

- зобов`язати голову Білогородської сільської ради розглянути заяву ОСОБА_1 про надання матеріальної допомоги на придбання дров, та включення до списків пільговиків громадян Білогородської громади;

- стягнути з Білогородської сільської ради на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , завдану матеріальну шкоду на суму 165367,00 грн.;

- стягнути з Білогородської сільської ради на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , завдану моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач вказує, що ним було використано всі законні можливості щодо декларування свого місця проживання у період дії правового режиму воєнного стану згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 №265, однак відповідачем протиправно відмовлено йому в наданні матеріальної допомоги на тверде паливо та надання пільг щодо отримання сміттєвих пакетів.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.03.2023 відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у ній матеріалами.

2.06.2023 в підсистемі «Електронний суд» Київським окружним адміністративним судом зареєстровано надані представником відповідача документи на виконання вимог ухвали суду від 13.03.2023.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

в с т а н о в и в:

Відповідно до копії паспорту серія НОМЕР_2 , виданий Печерським РУ ГУ МВС України в м. Києві 24.11.1991, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України.

Згідно з копією посвідчення серія НОМЕР_3 від 27.03.2018 позивач є інвалідом 2 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни.

Відповідно до довідки Управління соціального захисту населення Бучанської районної державної адміністрації Київської області від 22.06.2021 №146 ОСОБА_1 перебуває на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги, як особа з інвалідністю внаслідок війни II група.

16.06.2022 позивачем направлено до Білогородської сільської ради заяву, в якій останній просив розтлумачити правомірність відмови старости Музичанської громади ОСОБА_2 щодо отримання сміттєвих пакетів в рамках програми «Турбота» для вивозу побутових відходів.

Листом від 20.06.2022 №С-463/02-20 відповідач повідомив заявника про те, що пакети для збору сміття безкоштовно надаються лише громадянам, зареєстрованим в будинках садибного типу населених пунктів Білогородської сільської ради.

При цьому, відповідач вказав, що оскільки заявник проживає на території Білогородської сільської ради без реєстрації, він не має право на отримання безкоштовних пакетів для збору сміття згідно Програми «Турбота».

ОСОБА_1 у зазначеному листі роз`яснено про його право у разі реєстрації на території Білогородської сільської ради повторно звернутися із відповідною заявою.

16.09.2022 позивачем подано на ім`я Білогородського сільського голови заяву про надання йому матеріальної допомоги на придбання дров, до якої долучено: копію паспорту, копію ІПН, копію посвідчення інваліда війни, копію довідки УСЗН Бучанської РДА, копію акту обстеження, реквізити платіжної картки (вх. №С-1254/02-19 від 19.09.2022)

Листом від 20.09.2022 №С-608/02-20 Білогородська сільська рада Бучанського району Київської області повідомила заявника про те, що така матеріальна допомога надається відповідно до Програми «Турбота» на 2022 рік, що затверджена рішенням сесії Білогородської сільської ради №681 від 24.12.2021 зі змінами, громадянам які зареєстровані та постійно проживають в населених пунктах Білогородської сільської територіальної громади.

ОСОБА_1 14.10.2022 повторно звернувся до відповідача із заявою (вх. №С-1368/02-19 від 14.10.2022), в якій вказав про порушення його прав листом від 20.09.2022 №С-608/02-20 та вимагав від Білогородської сільської ради внести його до списків пільговиків на отримання безкоштовним мішків для сміття та розглянути питання про надання матеріальної допомоги на придбання дров.

Листом від 14.11.2022 №С-702/02-20 відповідач повідомив ОСОБА_1 про те, що матеріальна допомога Білогородською сільською радою, відповідно до діючих нормативно-правових актів (у тому числі підзаконних) актів надається у визначених ними випадках. Зокрема така допомога передбачена в порядку виконання програми «Турбота» на 2022 рік зі змінами. Зазначеною програмою передбачено надання матеріальної допомоги на придбання твердого палива та мішків для сміття громадянам, які зареєстровані та постійно проживають на території Білогородської громади.

ОСОБА_1 вважає, що відповідачем порушено його права та охоронювані законом інтереси, з огляду на що звернувся до суду з метою їх захисту та відновлення.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про наступне.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування відповідно до Конституції України визначає Закон України «Про місцеве самоврядування» від 21.05.1997 № 280/97-ВР (далі Закон № 280/97-ВР).

Згідно з статтею 1 окресленого закону територіальна громада - жителі, об`єднані постійним проживанням у межах села, селища, міста, що є самостійними адміністративно-територіальними одиницями, або добровільне об`єднання жителів кількох сіл, селищ, міст, що мають єдиний адміністративний центр; територія територіальної громади - нерозривна територія, в межах якої територіальна громада здійснює свої повноваження щодо вирішення питань місцевого значення відповідно до Конституції і законів України, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування.

Статтею 2 Закону № 280/97-ВР визначено, що місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

В силу положень частини 1 статті 3 Закону № 280/97-ВР громадяни України реалізують своє право на участь у місцевому самоврядуванні за належністю до відповідних територіальних громад.

У той же час статтею 4 Закону № 280/97-ВР закріплено основні принципи місцевого самоврядування, яким є: народовладдя; законності; гласності; колегіальності; поєднання місцевих і державних інтересів; виборності; правової, організаційної та матеріально-фінансової самостійності в межах повноважень, визначених цим та іншими законами; підзвітності та відповідальності перед територіальними громадами їх органів та посадових осіб; державної підтримки та гарантії місцевого самоврядування; судового захисту прав місцевого самоврядування.

Згідно з частиною 1 статті 5 Закону № 280/97-ВР система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення.

Відповідно до частини 1 статті 25 Закону № 280/97-ВР сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Пунктом 22 частини 1 статті 26 Закону № 280/97-ВР визначено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання затвердження програм соціально-економічного та культурного розвитку відповідних адміністративно-територіальних одиниць, цільових програм з інших питань місцевого самоврядування.

При цьому, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад, в розрізі положень пункту «а» частини 1 статті 34 Закону № 280/97-ВР належать:

а) власні (самоврядні) повноваження:

1) встановлення за рахунок власних коштів і благодійних надходжень додаткових до встановлених законодавством гарантій щодо соціального захисту населення;

2) вирішення відповідно до законодавства питань про подання допомоги особам з інвалідністю, ветеранам війни та праці, сім`ям загиблих (померлих або визнаних такими, що пропали безвісти) військовослужбовців, а також військовослужбовців, звільнених у запас (крім військовослужбовців строкової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу) або відставку, особам з інвалідністю з дитинства, багатодітним сім`ям у будівництві індивідуальних жилих будинків, проведенні капітального ремонту житла, у придбанні будівельних матеріалів; відведення зазначеним особам у першочерговому порядку земельних ділянок для індивідуального будівництва, садівництва та городництва;

3) організація для малозабезпечених громадян похилого віку, осіб з інвалідністю будинків-інтернатів, побутового обслуговування, продажу товарів у спеціальних магазинах і відділах за соціально доступними цінами, а також безоплатного харчування;

4) вирішення питань про надання за рахунок коштів місцевих бюджетів ритуальних послуг у зв`язку з похованням самотніх громадян, ветеранів війни та праці, а також інших категорій малозабезпечених громадян; подання допомоги на поховання громадян в інших випадках, передбачених законодавством.

5) звернення до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, чи його територіального органу про порушення суб`єктом господарювання законодавства про працю та зайнятість населення;

Судом встановлено, що рішенням ХIХ сесії Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області VIII скликання від 24.12.2021 №681 «Про затвердження Програми «Турбота» на 2022 рік» затверджено Програму «Турбота» на 2022 рік (далі Програма).

Відповідно до пункту 5.7 розділу V Програми заходами щодо реалізації програми є надання матеріальної допомоги на придбання твердого палива в осінньо-зимовий період громадянам, які проживають в будинках садибного типу населених пунктів Білогородської сільської ради, в яких відсутнє газове опалення, які належать до наступних категорій: малозабезпечені сім`ї, одинокі і малозабезпечені матері, особи з інвалідністю, одинокі малозабезпечені громадяни похилого віку, особи, які здійснюють догляд за самотніми тяжкохворими громадянами, учасниками бойових дій, членами сімей загиблих учасників бойових дій у розмірі до 2 500,00 грн.

Між тим, рішенням XXVIІІ сесії Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області VIII скликання від 10.08.2022 №884 «Про внесення змін до рішення Білогородської сільської ради №681 від 24.12.2021 року «Про затвердження Програми «Турбота» на 2022 рік» у зв`язку з запровадженням воєнного стану згідно з Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №64/2022, керуючись Законом України «Про правовий режим воєнного стану», відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вирішено, серед іншого внести зміни до Програми «Турбота» на 2022 рік, а саме п. 5.7 розділу V викласти в такій редакції: « 5.7. Надання матеріальної допомоги на придбання твердого палива в осінньо-зимовий період громадянам, які проживають в будинках садибного типу населених пунктів Білогородської сільської ради, в яких відсутнє газове опалення, які належать до наступних категорій: малозабезпечені сім`ї, одинокі і малозабезпечені матері, особи з інвалідністю, одинокі малозабезпечені громадяни похилого віку, особи, які здійснюють догляд за самотніми тяжкохворими громадянами, учасникам бойових дій, членам сімей загиблих учасників бойових дій у розмірі до 5000 гривень.» та відновлено виплати разової грошової допомоги згідно п. 5.7 розділу V Програми «Турбота» на 2022 рік.

Аналіз наведеного дає суду підстави сформувати висновки про те, що станом на час звернення позивача із заявою про надання матеріальної допомоги на придбання твердого палива (дрова) Програмою було визначено максимальний розмір такої допомоги до 5000,00 грн., осіб, яким така допомога може бути надана, зокрема громадянам, які проживають в будинках садибного типу населених пунктів Білогородської сільської ради та є особами з інвалідністю.

У той же час, пунктом 5.5 розділу V Програми регламентовано, що надання одноразової матеріальної допомоги жителям населених пунктів Білогородської сільської територіальної громади здійснюється в порядку, передбаченому розділом VII цієї Програми.

Так, згідно із пунктами 7.1, підпункту 7.2 пункту 7.2 розділу VII Програми матеріальна допомога та компенсація має адресний характер і надається громадянам, які зареєстровані та постійно проживають на території Білогородської сільської ради.

Підставою для надання матеріальної допомоги згідно пунктів 5.5, 5.7 або виплати компенсації згідно пункту 5.8 цієї Програми є письмова заява на ім`я Білогородського сільського голови.

Для отримання матеріальної допомоги згідно пункту 5.7 цієї Програми до заяви додаються: копія паспорту; копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру; копія документу, що підтверджує наявність пільги; копія лицьової сторони банківської картки для виплат; копія документів на будинок садибного типу; довідка з газової служби про відсутність в будинку газового опалення; інші документи (за потреби).

Відповідно до пунктів 7.4, 7.5, 7.6, 7.7, 7.9, 7.12 розділу VII Програми визначено наступне.

Заяви щодо надання матеріальної допомоги розглядаються комісією з питань надання матеріальної допомоги при виконавчому комітеті Білогородської сільської ради (далі Комісія) в термін до 45 (сорок п`яти) календарних днів, за результатами розгляду Комісія готує висновки, затверджені протоколом.

На підставі висновків Комісії виконавчий комітет Білогородської сільської ради приймає рішення про надання матеріальної допомоги.

Матеріальна допомога для одного громадянина чи для сім`ї не носить постійного характеру і може надаватися не більше одного разу на рік у межах категорій, визначених у розділі VI цієї Програми.

Матеріальна допомога протягом року надається не більше ніж по двом категоріям, визначених в у розділі VI цієї Програми.

За результатами розгляду заяв Комісія може відмовити у наданні матеріальної допомоги, якщо: подано не повний пакет документів, передбачений пунктами 7.2.1 та 7.2.2; документи оформлені неналежним чином згідно вимог чинного законодавства України; заявник не зареєстрований на території Білогородської сільської ради; заявник отримав протягом року одноразову матеріальну допомогу по двом категоріям, визначених у розділі VI цієї Програми.

Заява на отримання матеріальної допомоги приймається до 15 листопада поточного року.

Матеріальна допомога надається за рахунок коштів бюджету Білогородської сільської територіальної громади, у межах сум, виділених на цілі соціального захисту населення, відповідно до цієї Програми.

Аналізуючи наведені положення, суд вказує, що для отримання матеріальної допомоги на тверде паливо Програмою передбачено певний алгоритм дій, який включає в себе: подання громадянином письмової заяви на ім`я Білогородського сільського голови із доданими до неї документами до 15 листопада поточного року (в якому подається така заява); розгляд такої заяви Комісією в термін до 45 календарних днів, за результатами розгляду якої Комісією складаються висновки, затверджені протоколом, які, у свою чергу є підставою для прийняття рішення Виконавчим комітетом Білогородської сільської ради про надання матеріальної допомоги або прийняття Комісією рішення у формі висновку, затвердженого протоколом про відмову у наданні матеріальної допомоги, за наявності підстав, регламентованих пунктом 7.9 розділу VII Програми.

Аналогічний порядок закріплено і у Програмі «Турбота» на 2023 рік, яка затверджена рішенням ХL сесії Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області VIII скликання від 31.03.2023 №1372 «Про затвердження Програми «Турбота» на 2023 рік»

Досліджуючи матеріали справи, суд вказує, що заяву позивача від 16.09.2022 (вх. вх. №С-1254/02-19 від 19.09.2022) розглянуто Білогородською сільською радою Бучанського району не в порядок та спосіб, встановлений розділом VII Програми.

Варто наголосити, що листом від 20.09.2022 №С-608/02-20 відповідач довів до відома ОСОБА_1 про те, що матеріальна допомога на тверде паливо виплачується громадянам, які зареєстровані та постійно проживають в населених пунктах Білогородської сільської територіальної ради, тобто фактично відмовив у наданні такої матеріальної допомоги, проте суд вказує, що жодних відомостей щодо розгляду такої заяви комісією з питань надання матеріальної допомоги при виконавчому комітеті Білогородської сільської ради матеріали справи не містять.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В розрізі положень частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Пунктом 10 часини 2 статті 245 КАС України регламентовано, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Беручи до уваги наведене, суд вважає наявними підстави для застосування пункту 10 частини 2 статті 245 КАС України шляхом задоволення позовних вимог позивача у наступний спосіб: визнати протиправною бездіяльність Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 про надання матеріальної допомоги на тверде паливо від 16.09.2022 (вх. №С-1254/02-19 від 19.09.2022) в порядок та спосіб, встановлений розділом VII Програми «Турбота», яка затверджена рішенням ХIХ сесії Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області VIII скликання від 24.12.2021 №681 та зобов`язати Білогородську сільську раду Бучанського району Київської області вчинити такі дії.

При цьому, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог позивача в частині визнання протиправними дій голови Білогородської сільської ради щодо відмови у наданні матеріальної допомоги на придбання дров у зимовий період інваліду війни, оскільки фактично його заява не розглянута в порядок та спосіб, встановлений законом.

Окрім того, суд наголошує, що не надає оцінку підставам відмови у наданні позивачу матеріальної допомоги на тверде паливо, які викладені відповідачем у листі від 20.09.2022 №С-608/02-20, оскільки вважає, що рішення, в порядок та спосіб, встановлений законом, відповідачем не прийнято.

Що ж стосується вимог ОСОБА_1 в частині визнання протиправною бездіяльності працівників Білогородської сільської ради у відмові в реєстрації ОСОБА_1 інваліда війни у списках пільговиків громадян Білогородської громади та зобов`язання голови Білогородської сільської ради розглянути заяву ОСОБА_1 про включення до списків пільговиків громадян Білогородської громади, суд вказує про наступне.

Так, дані позовні вимоги стосуються реалізації позивачем пункту 5.6 розділу V Програми, яким регламентовано, що надання громадянам, зареєстрованим в будинках садибного типу населених пунктів Білогородської сільської ради, які належать до наступних категорій: особам з інвалідністю I, II, III групи, родинам, які виховують дітей з інвалідністю, в родинах в яких під опікою (піклуванням) перебувають діти-сироти та діти позбавлені батьківського піклування, учасникам війни, громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської АЕС I-II категорії, жінкам, які народили та виховали троє і більше дітей, родинам військовозобов`язаних та резервістів, які перебувають на зборах та у разі оголошення мобілізації продовжують перебувати на зборах по 2 пакети для збору сміття щомісячно (але не більше ніж два пакети на одне домоволодіння).

Тобто, органом місцевого самоврядування у відповідній програмі передбачено надання такого виду пільги виключно громадянам, зареєстрованим в будинках садибного типу населених пунктів Білогородської сільської ради, які належать до наступних категорій, зокрема особам з інвалідністю I, II, III групи.

Суд нагадує, що у листі від 20.06.2022 №С-463/02-20 відповідач повідомив заявника про те, що пакети для збору сміття безкоштовно надаються лише громадянам, зареєстрованими в будинках садибного типу населених пунктів Білогородської сільської ради.

Між тим, суд відмічає, що позивач не заперечує обставин відсутності місця реєстрації у населеному пункті Білогородської сільської ради, що також підтверджується відомостями його паспорту, в якому місце реєстрації визначене: АДРЕСА_1 з 20.08.1991 року.

Водночас, ОСОБА_1 із посиланням на обставини введення воєнного стану в Україні стверджує, що постійно проживає в АДРЕСА_2 та в силу окреслених обставин був позбавлений можливості задекларувати своє місце проживання у садибному будинку розміщеного на території Білогородської сільської ради.

Суд при наданні оцінки вказаним доводам позивача зазначає про наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Про зупинення строків надання адміністративних послуг та видачі документів дозвільного характеру» відповідно до статті 64 Конституції України, статей 12-1, 20 Закону України Про правовий режим воєнного стану, Указу Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 Про введення воєнного стану в Україні Кабінет Міністрів України постановлено зупинити строки надання, крім строків надання адміністративних послуг у сферах державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців, державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державної реєстрації актів цивільного стану, суб`єктами (особами), що провадять діяльність під час воєнного стану, адміністративних послуг суб`єктами їх надання та строки видачі дозвільними органами документів дозвільного характеру на час воєнного стану в Україні (крім надання адміністративних послуг у сфері будівництва, визначених Законом України Про регулювання містобудівної діяльності).

Між тим, Постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 №265 «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад», серед іншого затверджено Порядок декларування та реєстрації місця проживання (перебування), який визначає механізм здійснення декларування/реєстрації місця проживання (перебування), зміни місця проживання, зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), скасування декларування/реєстрації місця проживання (перебування), а також встановлює форми необхідних для цього документів (далі Порядок №265).

Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку №265 декларування/реєстрація місця проживання (перебування), зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), зміна місця проживання (перебування), скасування декларування/реєстрації місця проживання (перебування) особи здійснюється органом реєстрації, на території територіальної громади, на яку поширюються повноваження відповідної ради.

Особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором. За адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

На період тимчасової окупації територій у Донецькій та Луганській областях, Автономної Республіки Крим та м. Севастополя положення частини першої статті 4 Закону України Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні (далі - Закон) не поширюється на осіб, місце проживання яких зареєстроване у житлі, що розташоване на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономної Республіки Крим та м. Севастополя. Така особа може задекларувати/зареєструвати місце свого проживання без зняття з реєстрації місця свого попереднього проживання.

Особа, місце проживання якої зареєстроване у житлі, що розташоване на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, може задекларувати/зареєструвати місце свого проживання за межами тимчасово окупованої території України без внесення будь-яких відміток до паспорта громадянина України, виготовленого у формі книжечки.

Відомості про зареєстроване місце проживання такої особи у житлі, що розташоване на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, вносяться до реєстру територіальної громади, яка здійснила відповідну реєстраційну дію за межами тимчасово окупованої території України.

Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року № 75 «Про затвердження Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 07 червня 2022 року», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.04.2022 за № 453/37789 (із змінами) село Неграші Бучанський район не віднесено до переліку територій, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 07 червня 2022 року.

У той же час, суд вказує, що Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за №1668/39004, затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією (далі Перелік).

Згідно з вказаним Переліком село Неграші Білогородської територіальної громади відносилось до території можливих бойових дій з 01.03.2022 по 01.04.2022.

Отже, станом на час звернення позивача із відповідною заявою до Білогородської сільської ради село Неграші Білогородської територіальної громади не відносилось ані до територій, де ведуться бойові дії, ані до територій можливих бойових дій.

Варто відмітити, що в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази на підтвердження обставин неможливості вчинення позивачем дій щодо реєстрації місця проживання на території Білогородської територіальної громади.

З урахуванням наведеного, за висновком суду, всі посилання ОСОБА_1 щодо введення в Україні воєнного стану, як підстави для задоволення позовних вимог в окресленій частині, суд відхиляє, адже матеріалами справи не підтверджено, що введений в Україну воєнний стан обмежив можливість останнього здійснити дії щодо реєстрації свого місця проживання на території Білогородської територіальної громади.

Також суд залишає поза увагою посилання позивача на відсутність реєстрації в Міністерстві юстиції України рішення ХIХ сесії Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області VIII скликання від 24.12.2021 №681 «Про затвердження Програми «Турбота» на 2022 рік», оскільки таке рішення не є предметом розгляду даної адміністративної справи.

Отже, на переконання суду, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення матеріальної та моральної шкоди, суд відмічає наступне.

Загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади, були сформульовані Верховним Судом у постанові від 10.04.2019 у справі №464/3789/17. Зокрема, Суд дійшов висновку, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту. Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання. Порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого. У справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади або органом місцевого самоврядування, суд, оцінивши обставин справи, повинен встановити чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, встановити причинно-наслідковий зв`язок та визначити співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам.

У практиці Європейського Суду з прав людини порушення державою прав людини, що завдають психологічних страждань, розчарувань та незручностей зокрема через порушення принципу належного врядування, кваліфікуються як такі, що завдають моральної шкоди.

Таким чином, психологічне напруження, розчарування та незручності, що виникли внаслідок порушення органом держави чи місцевого самоврядування прав людини, навіть якщо вони не потягли вагомих наслідків у вигляді погіршення здоров`я, можуть свідчить про заподіяння їй моральної шкоди.

При цьому слід виходити з презумпції, що порушення прав людини з боку суб`єктів владних повноважень прямо суперечить їх головним конституційним обов`язкам (ст. 3, 19 Конституції України) і завжди викликає у людини негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого.

В силу статті 1173 ЦК України шкода відшкодовується незалежно від вини відповідача - органу державної влади чи місцевого самоврядування, а протиправність його дій та рішень презюмується - обов`язок доказування їх правомірності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України). Наведений правовий висновок вже був висловлений Верховним Судом у постанові від 22.01.2020 у справі №560/798/16-а.

Суд вказує, що позивачем не надано жодного належного обґрунтування, в чому полягає суть завданої відповідачем моральної шкоди бездіяльністю, яка була встановлена судом вище, який саме негативний вплив чи негативні емоції рівня страждання або приниження він отримав, внаслідок наведеного та жодним чином не визначено співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам.

Отже, на переконання суду, відсутні підстави для стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн.

Що ж стосується розміру майнової шкоди, то суд вказує про те, що ОСОБА_1 заявлено до стягнення матеріальну шкоду на рівні 165367,00 грн., у той час коли матеріальна допомога на тверде паливо не може становити більше 5 000,00 грн.

Суд наголошує, що всі витрати позивача, про які він вказує у позовній заяві - витрати на використання електроенергії у холодний період 25 422 грн., витрати на придбання палива для генератора 28218 грн., витрати на лікування 111 754,00 грн. не можуть вказувати про те, що такі витрати є майновою шкодою, завданою бездіяльністю відповідача, про яку судом зазначено вище.

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Під час звернення з даним позовом до суду позивач судовий збір не сплачував, оскільки є звільненим від сплати судового збору як особа з інвалідністю другої групи на підставі пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір». Таким чином, судовий збір за рахунок відповідача на користь позивача відшкодуванню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 про надання матеріальної допомоги на тверде паливо від 16.09.2022 (вх. №С-1254/02-19 від 19.09.2022) в порядок та спосіб, встановлений розділом VII Програми «Турбота», яка затверджена рішенням ХIХ сесії Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області VIII скликання від 24.12.2021 №681.

3. Зобов`язати Білогородську сільську раду Бучанського району Київської області розглянути заяву ОСОБА_1 про надання матеріальної допомоги на тверде паливо від 16.09.2022 (вх. №С-1254/02-19 від 19.09.2022) в порядок та спосіб, встановлений розділом VII Програми «Турбота», яка затверджена рішенням ХIХ сесії Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області VIII скликання від 24.12.2021 №681.

4. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Кушнова А.О.