Справа № 440/4588/22
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2023-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2023 р. Справа № 440/4588/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бартош Н.С.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Подобайло З.Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної у місті Полтаві ради на рішення Полтавського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції: Кукоба О.О.) від 28.11.2022 року по справі № 440/4588/22

за позовом ОСОБА_1

до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної у місті Полтаві ради

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до суду з позовом до управління соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної у місті Полтаві ради, у якому просила:

визнати протиправними дії відповідача щодо припинення нарахування та перерахунку раніше призначеної житлової субсидії ОСОБА_1 для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг за період з 01.05.2018 по 31.12.2019;

зобов`язати відповідача повернути зняті з особових рахунків отримувача субсидії ОСОБА_1 кошти на підприємствах - виробниках/виконавцях житлово-комунальних послуг за період з 01.05.2018 по 31.12.2019.

В обґрунтування позову посилалась на безпідставність припинення виплати їй житлової субсидії та ініціювання відповідачем процедури стягнення фактично відшкодованих сум за спірний період, оскільки УСЗН Виконкому Шевченківської районної у м. Полтаві ради неправомірно враховані відомості про сімейний стан ОСОБА_1 , як отримувача житлової субсидії.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 28.11.2022 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправними дії управління соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної у місті Полтаві ради щодо перерахунку раніше призначеної житлової субсидії позивачу для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг за період з 01.05.2018 по 31.12.2019.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань управління соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної у місті Полтаві ради на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 992,40 грн.

Відповідач, не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції невірно застосовані норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Вказує, що підставою для ухвалення відповідачем рішення про повернення ОСОБА_1 коштів житлової субсидії слугували обставини, які вплинули на встановлення права на призначення житлової субсидії та визначення її розміру, а саме - повідомлення позивача від 15.01.2020 про сімейний стан та ненадання довідки про доходи чоловіка для перерахунку субсидії. А тому, оскільки позивачем безпідставно було отримано житлову субсидію з 01.05.2018 року по 31.12.2020 року (у готівковій та безготівковій формі), то вказані кошти є майном, що було набуто позивачем без достатньої правової підстави, а тому відповідачем було правомірно вчинено дії щодо перерахунку раніше призначеної житлової субсидії позивачу для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг за період з 01.05.2018 по 31.12.2019.

Позивач надав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Сторони про розгляд справи в порядку письмового провадження повідомлялись.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час апеляційного перегляду справи, що позивач 13.01.2015 звернулась до відповідача із заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, де просила призначити їй субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг /а.с. 90-91/.

У заяві позивач зазначила, що вона ознайомлена з порядком оформлення та умовами виплати допомоги, у разі змін у складі сім`ї зобов`язувалась терміново повідомити про це орган соціального захисту населення /а.с. 91 - зворот/.

До заяви додано довідку про склад сім`ї від 09.01.2015 №7, у якій зазначені: ОСОБА_1 - заявник, ОСОБА_2 - син, ОСОБА_3 - донька /а.с. 94/.

У доданій до заяви декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги /а.с. 92/ серед членів сім`ї також зазначений ОСОБА_4 - чоловік.

Рішенням УСЗН від 02.03.2015 позивачу з січня 2015 року призначена житлова субсидія на оплату житлово-комунальних послуг /а.с. 89 - зворот/.

У подальшому виплату житлової субсидії неодноразово було продовжено.

При цьому позивач подавала органу соціального захисту населення довідки про склад сім`ї від 09.09.2015 №705 /а.с. 87/, від 11.04.2016 №308 /а.с. 83 - зворот/, від 12.05.2017 №322 /а.с. 79 - зворот/, у яких відсутні відомості про чоловіка.

Листами від 22.01.2019 вих.№7057 /а.с. 73 - зворот/, від 23.08.2019 вих. №4592 /а.с. 65 - зворот/ позивача повідомлено про необхідність з`явитись до УСЗН Виконкому Шевченківської районної у м. Полтаві ради з метою уточнення інформації про сімейний стан та склад сім`ї.

15.01.2020 ОСОБА_1 подала до УСЗН Виконкому Шевченківської районної у м. Полтаві ради заяву, у якій зазначила, що станом на 01.05.2018 вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_4 , який зареєстрований за іншою адресою; позивач зазначила, що повідомлена про необхідність подання нової декларації із зазначенням даних чоловіка, а також про необхідність надання довідки про доходи чоловіка для перерахунку субсидії за попередній період /а.с. 61/.

17.01.2020 на засіданні районної комісії по вирішенню спірних питань для надання населенню пільг та субсидій Шевченківської районної у м. Полтаві ради вирішено: відповідно до пункту 119 постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 №848 "Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива" припинити нарахування та перерахувати житлову субсидію ОСОБА_1 з 01.05.2018, оскільки вона своєчасно не повідомила УСЗН Виконкому Шевченківської районної у м. Полтаві ради про свій сімейний стан та не надала дані про свого чоловіка протягом 30 календарних днів з дня виникнення обставин /а.с. 60/.

На підставі подання УСЗН Виконкому Шевченківської районної у м. Полтаві від 17.01.2020 за рішенням комісії від 17.01.2020 №3 ОСОБА_1 перераховано субсидію та повернуто кошти до державного бюджету за період з 01.05.2018 по 31.01.2019 з рахунків організацій-надавачів послуг /а.с. 59 - зворот/.

За період з 01.02.2019 по 31.12.2019 включно кошти житлової субсидії отримано особою в розмірі 10551,01 грн /а.с. 48-59/.

Листами від 23.06.2020 вих.№05-4072, від 16.03.2021 вих.№05-1999 позивача повідомлено про необхідність добровільно повернути кошти житлової субсидії за період з 01.05.2018 по 31.12.2019 загалом у розмірі 10551,01 грн /а.с. 46-47/.

Не погодившись з діями відповідача щодо ухвалення рішення про повернення коштів житлової субсидії, позивач звернулась до суду з цим позовом.

Задовольнивши частково позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що зважаючи на встановлені у ході розгляду фактичні обставини справи щодо безпідставного ухвалення відповідачем рішення про автоматичне призначення позивачу субсидії з 01.05.2018 без подання нею заяви і декларації про доходи, як те було передбачено пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.2018 №329 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України та визнання такою, що втратила чинність, постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2016 року № 1022", а також з огляду на недоведення відповідачем факту надмірної виплати позивачу житлової субсидії за спірний період, права ОСОБА_1 у спірних відносинах мають бути захищені шляхом визнання протиправними дій УСЗН Виконкому Шевченківської районної у м. Полтаві ради щодо перерахунку раніше призначеної житлової субсидії ОСОБА_1 для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг за період з 01.05.2018 по 31.12.2019.

Відмовляючи у задоволенні іншої частини позовних вимог суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості та передчасності.

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 3 ст. 308 КАС України).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наступне.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулює Закон України від 09.11.2017 № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги».

Згідно із пунктом 7 частини першої статті 4 цього Закону до повноважень Кабінету Міністрів України належить, зокрема, встановлення порядку надання пільг та житлових субсидій населенню в частині забезпечення надання житлових субсидій як частки вартості житлово-комунальних послуг, у тому числі їх виплати у грошовій формі.

Отже, з аналізу наведених норм спеціального Закону, яким врегульовано правові відносини у сфері надання житлово-комунальних послуг, вбачається, що єдиним органом який може визначати умови призначення та порядок надання громадянам житлових субсидій є Кабінет Міністрів України.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 07.06.2023 року у справі №426/15669/19 та від 25.06.2020 у справі № 520/3363/19.

Умови призначення та порядок надання громадянам таких житлових субсидій: щомісячної житлової субсидії на оплату внесків за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку, за абонентське обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються у багатоквартирних будинках за індивідуальними договорами, а також житлово-комунальних послуг, а саме: - житлової послуги - послуги з управління багатоквартирним будинком; - комунальних послуг - послуг з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами визначає Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року №848 (далі Положення №848).

Згідно з п.4 Положення №848 право на отримання житлової субсидії мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України (далі - громадяни), що проживають у житлових приміщеннях (будинках).

Згідно з абзацом першим пункту 6 Порядку №848 (у редакції, чинній на момент призначення позивачу субсидії у січні 2015 року) субсидія призначається одному з членів домогосподарства, на якого відкрито особовий рахунок за місцем реєстрації. В окремих випадках на підставі рішень районних, районних у містах Києві і Севастополі держадміністрацій та виконавчих органів міських і районних рад або утворених ними комісій та актів обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства субсидія може призначатися іншій особі, зареєстрованій у житловому приміщенні (будинку), а також індивідуальним забудовникам, будинки яких не прийняті в експлуатацію, але які сплачують вартість одержуваних житлово-комунальних послуг.

Пунктом 7 Порядку №848 було визначено, що субсидія розраховується виходячи з кількості зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб, яким нараховується плата за житлово-комунальні послуги, у тому числі осіб, призваних на строкову військову службу. Кількість осіб визначається на початок місяця, в якому надійшло звернення за призначенням субсидії.

Відповідно до пункту 12 Порядку №848 субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг призначається на основі середньомісячного (за останні шість місяців або два квартали, що передують місяцю звернення за призначенням субсидії) сукупного доходу осіб, зазначених у пункті 7 цього Положення, а для придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива - на основі річного за попередній календарний рік.

З 01.05.2018 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 27.04.2018 №329 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України та визнання такою, що втратила чинність, постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2016 р. № 1022", якою Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 №848 Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива викладено у новій редакції.

Пунктом 2 згаданої постанови установлено, що з 1 травня 2018 р. призначення житлової субсидії здійснюється лише після подання нових заяви і декларації, якщо у складі домогосподарства є: особи, які відповідають вимогам, визначеним в абзацах другому - четвертому підпункту 3 пункту 6 Положення про порядок призначення житлових субсидій; внутрішньо переміщені особи; особи, члени сім`ї яких не зареєстровані за адресою домогосподарства; особи, які є орендарями житлових приміщень (будинків); особи, які зареєстровані в житловому приміщенні (будинку), але фактично в ньому не проживають.

Пунктом 9 Положення про порядок призначення житлових субсидій (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.2018 №329, надалі - Положення №848) визначено, що житлова субсидія розраховується на всіх членів домогосподарства.

До складу домогосподарства включаються особи, що зареєстровані і фактично проживають в житловому приміщенні (будинку), на яких розраховуються соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування і доходи яких враховуються під час призначення житлової субсидії.

Під час призначення житлової субсидії враховуються також доходи членів сім`ї особи із складу домогосподарства у разі, коли їх зареєстроване (фактичне) місце проживання відмінне від адреси домогосподарства. При цьому соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування за адресою домогосподарства на таких осіб не розраховуються.

У силу абзацу першого пункту 10 Положення №848 для розрахунку житлової субсидії враховуються доходи членів домогосподарства, членів сім`ї особи із складу домогосподарства, зазначених у пункті 9 цього Положення, які досягли 14-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються такі доходи.

За змістом пункту 13 Положення №848 для призначення житлової субсидії громадянин, особа якого посвідчується паспортом або іншим документом, подає структурному підрозділу з питань соціального захисту населення за зареєстрованим місцем проживання (орендарі, внутрішньо переміщені особи - за фактичним місцем проживання): заяву про призначення житлової субсидії за формою, встановленою Мінсоцполітики; декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, за формою, встановленою Мінсоцполітики; довідки про доходи - у разі зазначення в декларації доходів, інформація про які відсутня у ДФС, Пенсійному фонді України, фондах соціального страхування тощо і відповідно до законодавства не може бути отримана за запитом структурного підрозділу з питань соціального захисту населення у порядку, встановленому цим Положенням. У разі неможливості підтвердити такі доходи довідкою до декларації додається письмове пояснення із зазначенням їх розміру; договір найму (оренди) житла (у разі наявності).

Громадянин несе відповідальність за подані відомості про доходи, майно, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на призначення житлової субсидії та на визначення її розміру.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 16 Положення №848 після закінчення строку отримання житлової субсидії структурні підрозділи з питань соціального захисту населення самостійно здійснюють розрахунок житлової субсидії на наступний сезон для домогосподарств, які отримували житлову субсидію у попередньому сезоні (крім орендарів, внутрішньо переміщених осіб та осіб, які звертаються за призначенням житлової субсидії на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, а також домогосподарств, у яких кількість фактично проживаючих зареєстрованих осіб менша, ніж кількість зареєстрованих осіб).

Для цього структурні підрозділи з питань соціального захисту населення без звернення громадян збирають необхідну інформацію у порядку, передбаченому пунктом 14 цього Положення, і протягом 10 днів після отримання зазначеної інформації приймають рішення про призначення (відмову в призначенні) житлової субсидії та інформують про прийняте рішення громадян у порядку, визначеному пунктом 14 цього Положення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2018 №841 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України" абзац перший пункту 16 Положення №848 викладено у такій редакції: 16. Після закінчення строку отримання житлової субсидії структурні підрозділи з питань соціального захисту населення самостійно здійснюють розрахунок житлової субсидії на наступний строк для домогосподарств, які отримували житлову субсидію у попередньому сезоні (крім осіб, які відповідають вимогам, визначеним в абзацах другому - четвертому підпункту 3 пункту 6 цього Положення, осіб, члени сім`ї яких не зареєстровані за адресою домогосподарства, орендарів, внутрішньо переміщених осіб та осіб, які звертаються за призначенням житлової субсидії на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, а також домогосподарств, у яких кількість фактично проживаючих зареєстрованих осіб менша, ніж кількість зареєстрованих осіб)..

Крім того, цією постановою абзац третій пункту 16 Положення №848 викладено у такій редакції: Особам, які відповідають вимогам, визначеним в абзацах другому - четвертому підпункту 3 пункту 6 цього Положення, особам, члени сім`ї яких не зареєстровані за адресою домогосподарства, орендарям, внутрішньо переміщеним особам, громадянам, які звертаються за призначенням житлової субсидії на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, а також домогосподарствам, у яких кількість фактично проживаючих зареєстрованих осіб менша, ніж кількість зареєстрованих осіб, призначення житлової субсидії на наступний строк здійснюється після подання нових заяви та декларації..

Пунктом 2 зазначеної постанови передбачено, що вона набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 1 жовтня 2018 року.

При цьому, положеннями пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.2018 №329 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України та визнання такою, що втратила чинність, постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2016 року № 1022" передбачено перелік випадків, в яких призначення житлової субсидії з 01.05.2018 мало здійснюватися лише після подання нових заяви і декларації, зокрема, якщо у складі домогосподарства є особи, члени сім`ї яких не зареєстровані за адресою домогосподарства.

Водночас, абзацами першим та третім пункту 16 Положення №848 (в редакції з 01.05.2018) такий випадок не був передбачений, та лише з 01.10.2018 редакція зазначених норм передбачає, що особам, члени сім`ї яких не зареєстровані за адресою домогосподарства, призначення житлової субсидії на наступний строк також здійснюється після подання нових заяви та декларації.

Таким чином, з дня набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.2018 №329, тобто з 01.05.2018, призначення ОСОБА_1 субсидії на наступний період мало б відбутися лише після подання позивачем нової заяви про призначення житлової субсидії та декларації про доходи та витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, із зазначенням в ній відомостей про всіх зареєстрованих осіб, зокрема про чоловіка - ОСОБА_4 , як члена сім`ї позивача.

Згідно з пунктом 90 Положення №848 громадянин, якому призначено житлову субсидію, зобов`язаний протягом 30 календарних днів поінформувати структурний підрозділ з питань соціального захисту населення про виникнення обставин, зокрема щодо: зміни складу зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) членів домогосподарств, зазначених в абзацах третьому, четвертому і шостому пункту 78 цього Положення; (...) зміни у складі сім`ї члена домогосподарства.

У силу абзацу п`ятого пункту 119 Положення №848 (у редакції, чинній станом на січень2020 року) за рішенням комісії надання раніше призначеної житлової субсидії припиняється за поданням структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, управителів, об`єднання, виконавців комунальних послуг у разі, коли громадянин не повідомив структурному підрозділу з питань соціального захисту населення про обставини, зазначені у пункті 90 цього Положення, протягом 30 календарних днів з дня їх виникнення.

Пунктом 121 Положення №848 визначено, що надання житлової субсидії у випадках, зазначених у пунктах 119 і 120 цього Положення, припиняється з місяця, що настає за місяцем, в якому їх виявлено (якщо інше не передбачено заявою).

Згідно з пунктом 125 Положення №848 у випадках, зазначених в абзацах четвертому - сьомому пункту 119 цього Положення, на вимогу структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, який призначив житлову субсидію, сума надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії повертається громадянином, а сума житлової субсидії, яка надавалася не у грошовій формі, повертається управителем, об`єднанням, виконавцем комунальних послуг шляхом зняття відповідних сум з особових рахунків отримувачів субсидії. У разі призначення житлової субсидії громадянину на наступний період структурний підрозділ з питань соціального захисту населення може утримувати суму надміру виплаченої житлової субсидії під час виплати щомісячних сум субсидій шляхом їх зменшення не більш як 20 відсотків.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України №39/283/90/5 від 29 грудня 1997 року затверджено Порядок повернення коштів, надміру виплачених за призначеними субсидіям (далі Порядок).

Відповідно до п.1 цього Порядку повернення бюджетних асигнувань, надміру перерахованих за призначеними субсидіями, проводиться у випадках: виявлення подання громадянами свідомо документів із неправильними відомостями про доходи та майновий стан усіх зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб, приховання заробітку чи іншого доходу, подання фальшивих документів; виявлення помилки в розрахунку розміру призначеної субсидії; виявлення неправильних відомостей, виданих юридичними особами (довідки про доходи, про склад зареєстрованих осіб, про забезпеченість житловою площею та комунальними послугами) та фізичними особами - підприємцями (довідки про доходи); виявлення прихованої інформації про набуття права власності на житло (житлове приміщення) іншою особою, яка не була в ньому зареєстрована на перше число місяця, з якого призначена субсидія.

Згідно з п.2 Порядку уразі виявлення при перевірках подання громадянами свідомо документів із неправильними відомостями, органи соціального захисту населення вживають таких заходів: припиняють надання субсидії; повідомляють рекомендованим листом отримувачів житлової субсидії про припинення надання житлової субсидії, необхідність і терміни повернення надміру виплачених коштів (додаток 1); подають позовні заяви до суду (додаток 2) про стягнення надміру виплачених коштів (при неповерненні їх добровільно у встановлені терміни); повідомляють надавачів послуг про припинення надання субсидії.

Терміни повернення надміру виплачених коштів встановлюються органом соціального захисту населення в кожному конкретному випадку з урахуванням матеріального стану отримувача субсидії, але не менше місяця з дня отримання повідомлення.

При цьому, в кожному конкретному випадку такі випадки повинні бути встановлені та належним чином доведені.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, Положенням №848 на момент призначення субсидії та прийняття рішення про відшкодування надмірно сплачених коштів визначено, які документи подає особа для призначення субсидії.

Основними документами при цьому є заява про призначення допомоги та декларація, форми яких затверджені у встановлено законодавством порядку.

З аналізу вказаного Положення та Порядку вбачається, що саме за свідоме подання недостовірних відомостей у вказаних документах, які вплинули на призначення субсидії, органи соціального захисту населення можуть ставити питання про повернення надмірно сплачених субсидій.

Однак, рішенням УСЗН Виконкому Шевченківської районної у м. Полтаві ради від 19.06.2018 позивачу автоматично призначена житлова субсидія з травня 2018 року, без подання ОСОБА_1 нової заяви та декларації про доходи.

Суд зауважує, що відповідач, як орган державної влади та суб`єкт владних повноважень, в силу положень частини другої статті 19 Конституції України, зобов`язаний діяти виключно в межах та у спосіб, що встановлені законом, оскільки він виконує державні функції, і лише держава шляхом законодавчого регулювання визначає його завдання, межі його повноважень та спосіб, у який він здійснює ці повноваження. Розширене тлумачення суб`єктом владних повноважень способів здійснення своїх повноважень не допускається.

Діяльність органів державної влади здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, яке побудовано на основі принципу "заборонено все, крім дозволеного законом" або, інакше кажучи, "дозволено лише те, що прямо передбачено законом". Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує введення владних функцій у законні рамки і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Таким чином, саме відповідач, як суб`єкт владних повноважень мав довести правомірність дій щодо повернення позивачем коштів житлової субсидії шляхом надання суду належних, достатніх і допустимих доказів.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до пунктів 125, 127 Положення №848 (у редакції, чинній станом на січень 2020 року) передбачено обов`язок отримувача субсидії повернути саме надміру перераховану (отриману) суму житлової субсидії, тоді як у спірних відносинах відповідач на підставі рішення комісії від 17.01.2020 №3 вимагав від ОСОБА_1 повернення усієї суми субсидії, виплаченої їй у готівковій формі за період з 01.12.2019 по 31.12.2019 у розмірі 10551,01 грн.

Крім того, на підставі рішення комісії від 17.01.2020 №3 відповідач вчинив дії щодо зняття коштів за період з 01.05.2018 по 31.01.2019 з рахунків організацій надавачів послуг, про що зазначив у листі від 16.03.2021 вих.№05-1999.

При цьому розрахунок надміру перерахованої (отриманої) суми житлової субсидії відповідач не проводив, а посилаючись на ненадання позивачем відомостей про доходи чоловіка з 01.05.2018 відповідач не отримав інформацію про доходи ОСОБА_4 на підставі абзацу другого пункту 16 Положення №848, тоді як УСЗН достовірно було відомо про перебування позивача у зареєстрованому шлюбі.

Посилання відповідача на надсилання ОСОБА_1 листів від 22.01.2019 вих.№7057, від 23.08.2019 вих.№4592, від 26.06.2020 вих.№05-4072, від 16.03.2021 вих.№05-1999 суд відхиляє, оскільки матеріали справи не містять доказів їх отримання позивачем, а остання факт отримання таких листів заперечувала.

Додатково колегія суддів вказує, що рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 19.09.2022 у справі №554/8882/21, що за даними Єдиного державного реєстру судових рішень (https://reestr.court.gov.ua/Review/106381881) набрало законної сили 20.10.2022, у задоволенні позовних вимог УСЗН Виконкому Шевченківської районної у м. Полтави ради до ОСОБА_1 про стягнення коштів у розмірі 10551,01 грн - відмовлено.

Відповідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття

З огляду на наведене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо безпідставного ухвалення відповідачем рішення про автоматичне призначення позивачу субсидії з 01.05.2018 без подання нею заяви і декларації про доходи, як те було передбачено пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.2018 №329 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України та визнання такою, що втратила чинність, постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2016 року № 1022", а також не доведення відповідачем факту надмірної виплати позивачу житлової субсидії за спірний період.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Відповідачем жодних доказів на підтвердження правомірності власних дій (рішення), які є предметом оскарження, надано не було.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням визначеного статтею 8 Конституції України принципу верховенства права та встановлених статтею 2 КАС України завдань суду як державної правозахисної інституції, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що права ОСОБА_1 у спірних відносинах мають бути захищені шляхом визнання протиправними дій УСЗН Виконкому Шевченківської районної у м. Полтаві ради щодо перерахунку раніше призначеної житлової субсидії ОСОБА_1 для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг за період з 01.05.2018 по 31.12.2019.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують з наведених вище підстав.

При цьому, з урахуванням положень ст. 308 КАС України, рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог не підлягає апеляційному перегляду, оскільки позивачем не оскаржено, а апеляційна скарга відповідача відповідних доводів в цій частині не містить.

Колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (№ 65518/01; пункт 89), Проніна проти України (№ 63566/00; пункт 23) та Серявін та інші проти України (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню: 1) рішення, ухвали суду першої інстанції та постанови, ухвали суду апеляційної інстанції у справах, рішення у яких підлягають перегляду в апеляційному порядку Верховним Судом; 2) судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної у місті Полтаві ради залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.11.2022 року по справі №440/4588/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Н.С. Бартош
Судді(підпис) (підпис) О.В. Присяжнюк З.Г. Подобайло