Справа № 380/7222/23
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2023-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/7222/23 пров. № А/857/14155/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Онишкевича Т.В., Судової-Хомюк Н.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 липня 2023 року у справі № 380/7222/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання здійснити перерахунок і виплату пенсії,-

суддя в 1-й інстанції Брильовський Р.М.,

час ухвалення рішення 05.07.2023 року,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, у якій просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням заробітної плати за період роботи в російській федерації починаючи з моменту призначення пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням заробітної плати зазначену в довідках про заробітну плату № 234 від 19.05.2016 року, №229 від 30.01.2018 року, №994 від 16.07.2020 року, починаючи з моменту призначення пенсії.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області. Позивач звернувся із заявою про здійснення перерахунку пенсії. Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області відмовило у перерахунку пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи в російській федерації починаючи з моменту призначення пенсії. Підставою для неврахування заробітної плати позивача періодів роботи у АО Белоруское УПНП и КРС з 01.02.2004 року по 30.06.2020 року, стало відсутність підтвердження сплати страхових внесків у вказані періоди роботи на території російської федерації. При цьому дані записи в трудовій книжці, жодних виправлень, закреслень тощо, не містять тому трудова книжка є належним та достатнім доказом для підтвердження роботи позивача з 01.02.2004 року по 30.06.2020 року. Також всі надані довідки містять відомості про сплату страхових внесків до пенсійного фонду російської федерації. Крім того дані довідки підписані керівником та скріплені печаткою підприємств а отже, відсутні підстави щодо не врахування для обчислення розміру пенсії позивача заробітної плати, вказаної у зазначених довідках.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 05 липня 2023 року у справі № 380/7222/23 позовні вимоги задоволено.

Рішення суду першої інстанції оскаржив відповідач, подавши на нього апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та таким, що винесене з порушенням норм як матеріального так і процесуального права.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що Довідки про заробітну плату № 234 від 19.05.2016, № 229 від 30.01.2018 та № 994 від 16.07.2020, з урахуванням яких позивач просить здійснити перерахунок його пенсії, видані підприємствами, які розташовані на території російської федерації. У документах пенсійної справи ОСОБА_1 відсутні довідки про підтвердження сплати страхових внесків (зборів) до Пенсійного фонду російської федерації.

Крім того, апелянт зазначає, що позивач перебуває на обліку з 03.10.2017 року, лише 21.02.2023 року представник позивача звернулася до ГУ ПФУ із заявою про перерахунок пенсії із урахуванням довідок про заробітну плату № 234 від 19.05.2016 року, №229 від 30.01.2018 року, №994 від 16.07.2020 року.

Просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 липня 2023 року у справі № 380/7222/23 та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимог скаржника, виходячи із такого.

Задовольняючи позовні вимоги у справі, суд першої інстанції виходив з того, що неврахування довідок про заробітну плату позивача № 234 від 19.05.2015, № 229 від 30.01.2018 та № 994 від 16.07.2020, виданих АО Белоруское УПНП и КРС, за період роботи з 01.02.2004 по 30.06.2020 роки при розрахунку розміру пенсії є протиправним, оскільки це призводить до порушень та обмежень прав на соціальний захист та гарантоване право на пенсійне забезпечення.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області з 03.10.2017 та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до норм Закону України від 09.07.2003 № 1058 IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон № 1058) з урахуванням Тимчасової угоди між Урядом України та урядом російської федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі, в галузі пенсійного забезпечення від 15.01.1993.

21.02.2023 представник ОСОБА_1 звернувся до Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про перерахунок пенсії із урахуванням довідок про заробітну плату № 234 від 19.05.2015, № 229 від 30.01.2018 та № 994 від 16.07.2020.

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області розглянувши заяву та додані до неї документи повідомило позивача про відсутність підстав для врахування довідок про заробітну плату.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

З приводу спірних правовідносин колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з ч. 1 ст. 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Відповідно до ст. 41 Закону № 1058-IV до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

Відповідно до ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

На момент виникнення спірних правовідносин чинною була угода між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн, підписана 14.01.1993, відповідно до ст. 6 якої для встановлення права на пенсію громадянам держав-учасниць Угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набрання чинності цією угодою. Розмір пенсії за Угодою обчислюють із заробітку (доходу) за період роботи, які зараховуються до трудового стажу.

Отже, з системного аналізу вищенаведених правових норм можна дійти висновку, що пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають. Обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, що зараховуються до трудового стажу. Стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчисленні.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджений постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 та регулює питання подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058.

Відповідно до абз. 2 підп. 3 п. 2.1 Порядку № 22-1 за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Пунктом 2.10 Порядку № 22-1 передбачено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми. Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.

Отже, встановлення заробітку для обчислення пенсії не допускається лише на підставі показань свідків, а також не можуть бути документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії - виписки зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань.

Додатком 1 до Порядку № 22-1 затверджена форма довідки про заробітну плату для обчислення пенсії. У такому додатку, зокрема, зазначено орган, що видав довідку, особа, якій довідка видана, суми заробітної плати та період, за який вона нарахована, а також підставу видачі довідки, інформацію про страхові внески.

Відповідно до Трудової книжки № НОМЕР_1 ОСОБА_1 у період з 01.02.2004 по 30.06.2020 працював в АО Белоруское УПНП и КРС.

21 лютого 2023 року представник позивача звернувся із заявою про перерахунок призначеної пенсії із врахуванням довідок про заробітну плату позивача № 234 від 19.05.2015, № 229 від 30.01.2018 та № 994 від 16.07.2020, виданих АО Белоруское УПНП и КРС, за період роботи з 01.02.2004 по 30.06.2020 роки.

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області розглянувши заяву та додані до неї документи повідомило позивача про відсутність підстав для врахування довідок про заробітну плату, оскільки у документах пенсійної справи ОСОБА_1 відсутні довідки про підтвердження сплати страхових внесків (зборів) до Пенсійного фонду російської федерації.

Колегія суддів вважає, що в даному випадку, позивач не може бути позбавлений свого права на перерахунок пенсії згідно з вказаними вище довідками через неможливість проведення відповідачем зустрічної перевірки щодо достовірності вказаних відомостей у довідці, а також сумніви останнього щодо обґрунтованості її видачі.

Окрім того, у позивача відсутня будь-яка можливість в інший спосіб отримати відомості, зазначені у довідках.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що із заявою про перерахунок пенсії на підставі довідок позивач звернувся 21 лютого 2023 року, а тому саме з цієї дати права та законні інтереси позивача були порушені ГУ ПФУ шляхом не здійснення обчислення пенсії з урахуванням наданих довідок та підлягають поновленню.

Посилання апелянта на не чинність угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн, підписаної 14.01.1993, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки на момент виникнення спірних правовідносин вона була дійсною, та її дія була припинена постановою Кабінету Міністрів України № 639 від 24.06.2023.

З огляду на викладене, а також в силу приписів частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України та частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», апеляційний суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАСУ України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

Підсумовуючи викладене, на думку апеляційного суду, при вирішенні цього публічно-правового спору суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи та допустив невідповідність висновків, викладених у його судовому рішенні, таким обставинам. Відтак, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, скасувати оскаржуване рішення суду та задовольнити частково позовні вимоги.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Документально підтвердженими судовими витратами в даній справі є витрати позивача зі сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн.

Тому, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325,328, 329 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області задовольнити частково.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 липня 2023 року у справі № 380/7222/23 скасувати та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням заробітної плати за періоди роботи в російській федерації.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області () здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням заробітної плати зазначеної в довідках про заробітну плату № 234 від 19.05.2016 року, №229 від 30.01.2018 року, №994 від 16.07.2020 року, починаючи з 21 лютого 2023 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 1073,60 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді Т. В. Онишкевич
Н. М. Судова-Хомюк
Повне судове рішення складено 16.10.2023 року