Справа № 521/582/23
Суддя: Михайлюк О. А.
Дата ухвалення: 2023-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Рішення

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 521/582/23

провадження № 2-а/521/54/23

27 вересня 2023 року

Малиновський районний суд міста Одеси

в складі головуючого судді Михайлюка О.А.,

при секретарі Жезняк Т.А.,

розглянувши у судовому засіданні в місті Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної митної служби України, про скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, -

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Одеської митниці Державної митної служби України, про скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що постановою в справі про порушення митних правил №1316/50000/22 від 17 листопада 2022 року його було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, оскільки вважає зазначену постанову необґрунтованою та безпідставною.

Позивач просить суд скасувати постанову в.о. заступника начальника Одеської митниці Цибульського Валерія Валерійовича в справі про порушення митних правил №1316/50000/22 від 17 листопада 2022 року, закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно нього за ст. 485 Митного кодексу України.

Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача подав заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав, просив суд розглянути справу за відсутності сторони позивача.

Представник відповідача Одеської митниці Державної митної служби України в судове засідання не з`явилася, про дату час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала відзив на позовну заяву, відповідно до якого просила відмовити у задоволення позову у повному обсязі.

Згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Суд встановив, що 01 листопада 2021 року до відділу митного оформлення №1 митного поста «Одеса-автомобільний» Одеської митниці для митного контролю та митного оформлення декларантом ПП «Термінал-експорт» гр. України ОСОБА_2 , який діє на підставі договору від 01 листопада 2021 року №5835 з гр. України ОСОБА_1 про надання брокерських послуг та декларуванню товарів подано митну декларацію типу «ІМ 40 АА» (далі МД), яка була прийнята та зареєстрована за №UA500030/2021/233906.

В якості підстави для переміщення товарів через митний кордон України та їх подальшого митного оформлення декларантом ОСОБА_2 до Одеської митниці надані: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу видане у м. Хелм №SERIA НОМЕР_1 від 25.04.2016, паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 від 01.04.2009 виданий Болградським РВУМВСУ в Одеській обл., договір купівлі-продажу б/н від 24.10.2021, документ про зняття з обліку транспортного засобу виданий у м. Плоцк від 24.10.2021 №К.5416.1.769.2019.АСZ, заяву на зміну режиму б/н від 01.11.2021, заява на посвідчення б/н від 01.11.2021.

Відповідно до інформації, зазначеної у МД №UA500030/2021/233906 та товаросупровідних документах встановлено, що продавцем транспортного засобу марки «OPEL», модель «ASTRA», ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 , календарний рік виготовлення: 16.09.1998, є ОСОБА_3 (22-100 CHELM CEN.STEFANA GROTA-ROWECKIEGO 4/50), а покупцем та одержувачем є гр. України ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).

Відповідно графи 31 та 33 МД №UA500030/2021/233906 заявлено товар «легковий автомобіль 1 шт.; марка «OPEL», модель «ASTRA», ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 , календарний рік виготовлення: 16.09.1998; код товару УКТ ЗЕД визначено та заявлено .

Митна вартість автомобіля, згідно договору купівлі-продажу від 06.09.2021 склала 3600 Польських злотих (23838,12 грн.).

Митні платежі за транспортний засіб по МД №UA500030/2021/233906 із застосуванням преференції «310» були нараховані та сплачені в розмірі 35989,89 грн..

Після здійснення митного оформлення за МД від 01 листопада 2021 року № UA500030/2021/233906 вищевказаний транспортний засіб було випущено у вільний обіг.

17 листопада 2022 року виконуючим обов`язки заступника начальника Одеської митниці Цибульським Валерієм Валерійовичем розглянуті матеріали справи про порушення митних правил, розпочатої 28 жовтня 2022 року, за ознаками вчинення гр. України ОСОБА_1 , без його присутності, адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України та ухвалена постанова в справі про порушення митних правил №1316/50000/22, відповідно до якої гр. України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що на день вчинення порушення становить 187617,30 гривень.

Вказана постанова митного органу мотивована тим, що листом Департаменту міжнародної взаємодії Держмитслужби України від 06.09.2022 року №26/26-04/7.10/1357 Одеську митницю повідомлено про те, що за результатами опрацювання отриманої відповіді митних органів Республіки Польща від 28.07.2022 року №0201-IGM.541.545.2022,4.JC (вхід. Держмитслужби від 16.08.2022 №158/9/11) встановлена невідповідність документів та інформації, які надавались митному органу під час митного контролю та митного оформлення легкового транспортного засобу марки марка: OPEL; ідентифікаційний номер: НОМЕР_3

Згідно відповіді палати фіскальної адміністрації у Вроцлаві Республіки Польща встановлено, що відповідно ст. 79, пт. 1 Закону Р. Польщі від 20.06.1997 «Закон про дорожній рух», транспортний засіб підлягає зняття з обліку у відповідному органі, який був містом останньої реєстрації транспортного засобу, по заяві його власника. Тобто, даний орган, який знімає з обліку повинні бути ідентичні з назвою органу, який видавав реєстраційний паспорт. Тобто, даний орган, який знімає з обліку повинні бути ідентичні з назвою органу, який видавав реєстраційний паспорт.

У постанові також вказано, що під час перевірки оформлених в Одеській митниці транспортних засобів встановлено, що більш ніж на 40 різноманітних транспортних засобів для митного контролю та митного оформлення надавався документ про зняття з обліку за однім і тим же номером №К.5416.1.769.2019.ACZ але за різними датами видачі, що не відповідає законності даного документа. Тобто, транспортний засіб марки OPEL; ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 , його власником не було знято з обліку в уповноваженому органі у Польщі.

На підставі отриманих документів, митний орган встановив, що при декларуванні вищезазначеного транспортного засобу для застосування пільгового режиму, преференції у сплаті митних платежів були надані документи, які стали підставою для заявлення у МД № UA500030/2021/233906 неправдивих відомостей про зняття з обліку уповноваженим органом у Польщі транспортного засобу марки OPEL; ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 . Сума митних платежів, які підлягають обов`язковій сплаті у разі переміщення через митний кордон України вищевказаного транспортного засобу без застосування преференції, відповідно до листа митного поста «Одеса-автомобільний» Одеської митниці від 24.10.2022 року №7.10-28.10/862 становить 90028,99 грн., тобто різниця в нарахуванні податків становить 62539,10 грн.

У зв`язку з цим, митний орган дійшов висновку про те, що гр. України ОСОБА_1 при поданні до Одеської митниці МД від 13.10.2021 року №UA500030/2021/233906 вчинив дії, спрямовані на зменшення розміру митних платежів, що спричинило недобори митних платежів у сумі 62539,10 грн., чим скоєно порушення митних правил, передбачені ст. 485 Митного кодексу України.

В графі 36 «Преференції» МД від 01.11.2021 №UA500030/2021/233906 зазначений код пільги «310» передбачений пунктом 11 Розділу ІІІ Класифікатора звільнень від сплати митних платежів при ввезенні товарів на митну територію України, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 № 1011.

За вказаним кодом «310» класифікується товар під назвою: Транспортні засоби особистого користування (у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію), що були у використанні та з року випуску яких минуло більше п`яти років, які класифікуються за товарними позиціями 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни) згідно з УКТ ЗЕД та станом на 31 грудня 2020 року перебували у митному режимі тимчасового ввезення або транзиту.

У графі «Ввізне мито» вказаного класифікатора встановлена підстава для надання пільги під таким кодом, а саме: Закон України від 15 квітня 2021 року № 1403-IX "Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України", розділ XXІ "Прикінцеві та перехідні положення", пункт 9-8.

Законом України «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України» від 15.04.2021 р. № 1403-IX, Розділ XXI "Прикінцеві та перехідні положення" Митного кодексу України доповнено пунктами 9-7 - 9-10.

Згідно пункту 9-8 Розділу XXI "Прикінцеві та перехідні положення" Митного кодексу України встановлено, що тимчасово, протягом 180 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України", звільняються від оподаткування ввізним митом транспортні засоби особистого користування (у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію), що були у використанні та з року випуску яких минуло більше п`яти років, які класифікуються за товарними позиціями 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни) згідно з УКТ ЗЕД та станом на 31 грудня 2020 року перебували у митному режимі тимчасового ввезення або транзиту.

Отже, пунктом 9-8 Розділу XXI Митного кодексу України визначені певні характеристики транспортного засобу при встановленні яких застосовується преференція у вигляді звільнення від оподаткування ввізним митом транспортного засобу особистого користування не більше однієї одиниці, а саме: 1) транспортний засіб особистого користування; 2) з року випуску якого минуло більше 5 років; 3) класифікується за товарними позиціями 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни) згідно з УКТ ЗЕД; 4) станом на 31.12.2020 транспортний засіб перебував у митному режимі тимчасового ввезення або транзиту.

В оскаржуваній постанові, так само як і у відзиві на позов, відповідачем не заперечується, що транспортний засіб позивача, а саме: автомобіль марки «OPEL», модель «ASTRA» має необхідний обсяг характеристик для застосування митним органом преференції, за кодом пільги «310», у вигляді звільнення від оподаткування ввізним митом транспортного засобу, що передбачено ч. 1 ст. 281 Митного кодексу України.

Також суд бере до уваги, що перелічені характеристики зазначеного транспортного засобу були задекларовані у графі 31, 33 МД від 01.11.2021 року № UA500030/2021/233906.

У відзиві на позов представник відповідача зазначає, що в ході провадження по справі про порушення митних правил №1316/50000/22 та по ідентичним справам, заведених за ст. 485 МК України щодо вчинення дій, спрямованих на зменшення розміру митних платежів, шляхом заявлення неправдивих відомостей про зняття з обліку уповноваженим органом у Польщі транспортних засобів та застосування пільгового режиму, преференції у сплаті митних платежів, Одеська митниця отримала відповідь митних органів Республіка Польща від 07.10.2022 року з повторним зазначенням інформації, що згідно п. 1 ст. 79 Закону Польщі «Про дорожній рук» від 20.06.1997р. транспортні засоби підлягають зняттю з обліку в місці першої реєстрації, тобто місце першої реєстрації повинно співпадати з місцем зняття з обліку, а також у зазначеному листі наявна інформація щодо офіційного сайту Республіки Польща -www.historiapojazdu.gov.pl.

У відповіді на відзив представник позивача вказує, що ОСОБА_1 не є фахівцем в галузі законодавства Республіки Польщі, тому зняття з реєстрації автомобіля «Opel Astra» 1998 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 відбувалось в сервісних центрах Республіки Польщі, як результат було отримано офіційний документ про зняття т/з з реєстрації в Польщі, який в подальшому був прийнятим в Одеській митниці Державної митної служби України.

Також стороною позивача надано суду документ сформований через сайт з перекладом на українську мову з інформаційних інтернет ресурсів а саме, державного Польського сайту Центрального реєстру транспортних засобів Республіки Польщі https://historiapojazdu.gov.pl/, з якого вбачається, що транспортний засіб «Opel Astra» 1998 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , знятий з реєстрації.

В оскаржуваній постанові не обґрунтовано, яким чином відомості про реєстраційний облік транспортного засобу впливають на застосування преференції за кодом пільги «310» у вигляді звільнення від оподаткування ввізним митом, що передбачено пунктом 9-8 Розділу XXI Митного кодексу України.

Крім того, положення пункту 1 частини 1 ст. 335 Митного кодексу України встановлює вичерпний перелік документів для митного контролю та переміщення товарів автомобільним транспортом під час переміщення товарів через митний кордон України, незалежно від загального чи спрощеного митного оформлення, серед яких, відсутній документ про зняття транспортного засобу з обліку в реєстраційному реєстрі іноземної держави.

Відповідні правові висновки з цього питання викладені у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03.06.2005 року № 8, в якій судам роз`яснено, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів. Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

Судом встановлено, що для митного оформлення імпортованого товару декларант надав митному органу весь обсяг товаросупровідних документів передбачених п. 1 частини 1 ст. 335 Митного кодексу України, необхідних для ідентифікації товару.

Крім того, в оскаржуваній постанові та у відзиві на позов, відповідачем визнаються доводи позивача про те, що фактично декларантом виступав ПП «Термінал-експорт» в особі ОСОБА_2 , а не гр. ОСОБА_1 , що спростовує доводи відповідача про порушення позивачем митних правил під час декларування.

Частиною 3 ст. 416 Митного кодексу України встановлено, що за вчинення правопорушень, пов`язаних з провадженням митної брокерської діяльності, митний брокер несе відповідальність, встановлену цим Кодексом та іншими законами України.

Митний брокер - це підприємство, що надає послуги з декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України (ст. 416 МК України).

Декларант це особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування (п. 8 ч. 1 ст. 4 МК України).

Згідно зі ст. 418 Митного кодексу України, агент з митного оформлення - це фізична особа - резидент, що перебуває в трудових відносинах з митним брокером і безпосередньо виконує в інтересах особи, яку представляє митний брокер, дії, пов`язані з пред`явленням митному органу товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а також документів, потрібних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частиною 8 статті 264 Митного кодексу України визначено, що з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Отже, декларант, в особі митного брокера ПП «Термінал-експорт», через свого агента з митного оформлення ОСОБА_2 , реалізуючи умови договору з надання брокерських послуг, надав позивачу послуги з декларування товарів та митного оформлення, які переміщуються через митний кордон України, а отже, за правилами встановленими частиною 3 ст. 416 Митного кодексу України, митний брокер, при умові доведення його вини, несе відповідальність встановлену Митним кодексом України та іншими законами України за вчинення ним правопорушень, пов`язаних з провадженням митної брокерської діяльності.

Розділом ІІІ Правил провадження митної брокерської діяльності та порядок контролю за її провадженням передбачено, що у разі виявлення фактів порушення митним брокером вимог законодавства України з питань митної справи митний орган щомісяця до 05 числа місяця, наступного за звітним, надсилає Держмитслужбі подання про застосування до митного брокера санкцій у вигляді зупинення дії дозволу чи його анулювання. Разом з цим, митний брокер повинен надати митному органу всі необхідні для перевірки документи, оскільки в обов`язки митного брокера входять зберігання документів не менше 1095 днів відомості про які зазначені в митній декларації.

Попри це, в оскаржуваній постанові митного органу відсутні будь-які відомості про опитування уповноваженого декларанта ПП «Термінал-експорт» в особі митного агента - ОСОБА_2 та відсутні докази щодо витребування митним органом необхідних для перевірки документів, які митний брокер повинен зберігати протягом не менше 1095 днів (п. 5 р. ІІ Правил).

При таких обставинах, суд доходить до висновку про те, що позивачем не були здійснені дії чи бездіяльність, пов`язаної з порушенням митних правил, а отже відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.

При цьому суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду від 10 грудня 2020 року (справа №569/16120/15-а), від 20 серпня 2020 року (справа №553/1435/17), від 25 червня 2020 року (справа №163/1218/16-а), від 18 червня 2020 року (справа №638/10546/16-а), згідно з якими склад правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України, передбачає, з-поміж іншого, те що особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у меншому розмірі). Отож, зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння (передбаченого статтею 485 МК України) обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (встановлений законом порядок сплати податків та зборів).

Згідно ст. 495 Митного кодексу України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Згідно із ст. 487 Митного кодексу України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Суб`єктивна сторона передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні правопорушення чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку чи вивезти з України.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться в п. 6 Постанови від 03.06.2005 р. № 8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» порушення митних правил не можливе, якщо в діях особи відсутній умисел на вчинення таких дій.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Судом також встановлено, що призначена митним органом адміністративна відповідальність у вигляді 300 відсотків від несплачених митних платежів, що передбачена санкцією абзацу другого статті 485 Митного кодексу України, визнана неконституційною Рішенням Другого Сенату Конституційного Суду України від 15 червня 2022 р. у справі № 3-321/2019(7780/19, 91/21) № 4-р(II)/2022. Зазначене рішення Конституційного Суду України є обов`язковим, остаточним та таким, що не може бути оскаржено (п. 4 Рішення).

Враховуючи процедурні правила визначені у частині 2 ст. 486 Митного кодексу України, перегляд у зв`язку з оскарженням у суді постанови у справі про порушення митних правил є продовженням процесуальної дії у справі про порушення митних правил зазначених у статті 508 цього Кодексу, а отже, застосування судом вищевказаного рішення Конституційного Суду України, яким визнано неконституційним абзац 2 ст. 485 Митного кодексу України, є обов`язковим в силу положення ст. 151-2 Конституції України.

Крім викладеного, з правового аналізу диспозиції статті 485 Митного кодексу України, в частині порушення пов`язаного із заявленням в митній декларації неправдивих відомостей, передбачається класифікація порушення, лише в тому випадку, якщо це було зроблено виключно щодо: істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування), кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості.

Визначений вичерпний перелік ознак адміністративного порушення не передбачає порушення пов`язаного із заявленням в митній декларації неправдивих відомостей та надання документів щодо зняття з обліку транспортного засобу, а відтак митний орган необґрунтовано кваліфікував адміністративне правопорушення за ознаками ст. 485 Митного кодексу України.

Частиною 1 ст. 529 Митного кодексу України передбачено, що постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

За правилами частини 6 ст. 530 Митного кодексу України суд здійснює перевірку законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Частиною 1 ст. 531 Митного кодексу України перелічені підстави для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил, такі як: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно зі ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Судом враховується положення ст. 55 Конституції України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Дослідивши матеріали справи, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх доказів, що є в матеріалах справи, в їх сукупності, враховуючи, що суб`єкт владних повноважень не надав суду доказів правомірності свого рішення, доходить до висновку, що постанову Одеської митниці Державної митної служби України в справі про порушення митних правил №1316/50000/22 від 17 листопада 2022 року про накладення на позивача стягнення за порушення митних правил слід визнати протиправною та скасувати

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 485, 529, 531 МК України, ст. ст. 33, 122, 293 КУпАП, ст. ст. ст. ст. 5, 8, 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 286 КАС України, суд

Вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної митної служби України, про скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову Одеської митниці Державної митної служби України в справі про порушення митних правил №1316/50000/22 від 17 листопада 2022 року, якою гр. України ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_2 виданий Тарутинським РВГУМВСУ в Одеській обл. від 01.04.2009 року, ідентифікаційний код - НОМЕР_4 ) визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що на день вчинення порушення становить 187617,30 гривень.

Провадження у справі про притягнення гр. України ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_2 виданий Тарутинським РВГУМВСУ в Одеській обл. від 01.04.2009 року, ідентифікаційний код НОМЕР_4 ) до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України - закрити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга в строк визначений ст. 295 КАС України.

Суддя: О.Михайлюк

27.09.23