Справа № 420/18853/23
Суддя: Токмілова Л.М.
Дата ухвалення: 2023-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2023 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Токмілова Л.М., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якій позивачка просить суд:

витребувати у Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 23 травня 2023 року № 4396 з доданими до неї документами;

визнати протиправним і скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 31 травня 2023 року №95 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 ;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області врахувати до страхового стажу під час призначення пенсії за віком період трудової діяльності ОСОБА_1 з 17.08.1983 року по 25.03.1997 року.

Ухвалою суду від 31 липня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

У зв`язку з перебуванням судді Токмілової Л.М. у відпустці у період з 21.09.2023 року по 06.10.2023 року, суд здійснює розгляд справи після виходу з відпустки.

Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у травні 2023 року позивачка звернулась із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про призначення пенсії за віком, складеною в одному примірнику. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 31.05.2023 року №95 позивачці було відмовлено в призначенні пенсії за віком з огляду на те, що до страхового стажу не врахований період роботи згідно трудової книжки з 17.08.1983 року по 25.03.1997 року, оскільки в трудовій книжці наявне виправлення в даті наказу про звільнення, а зазначене в уточнюючій довідці дівоче прізвище « ОСОБА_2 » не відповідає прізвищу у свідоцтві про шлюб. Не погоджуючись з Рішенням №95 про відмову в призначенні пенсії, позивач звернувся до суду з даним позовом.

11.08.2023 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов відзив на позовну заяву від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому не погоджується з позовними вимогами, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню та зазначає, що вимога позивачки щодо зобов`язання відповідача при призначенні пенсії зарахувати до страхового стажу період з 17.08.1983 року по 25.03.1997 року є необґрунтованою, оскільки у трудовій книжці наявне виправлення в даті наказу про звільнення, а зазначене дівоче прізвище « ОСОБА_2 » у довідці не відповідає прізвищу у свідоцтві про шлюб, що суперечить пп. 2.11 п.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників. Проте, неналежне заповнення трудової книжки не позбавляє особу права на зарахування періоду трудової діяльності до страхового стажу.

17.08.2023 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що відзив не містить обґрунтованих доводів і доказів. Відповідно до а.1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, основним документом про трудову діяльність є трудова книжка. Інструкцією передбачено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, також нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом. Оскільки позивачка працювала в міськлікарні Одеси з 17.08.1983 року по 25.03.1997 року в якості найманого працівника на умовах трудового договору, тому вона вважає, що не може нести відповідальність за неточності або неправильності записів в належній їй трудовій книжці. Із змісту доданих до позовної заяви копії паспорту, трудової книжки вбачається, що анкетні дані позивачки визначені як ОСОБА_1 , також із змісту доданих до позовної заяви копії свідоцтва про укладання шлюбу вбачаться, що 24.07.1983 року позивачка, маючи дівоче прізвище ОСОБА_2 , зареєструвала шлюб з громадянином ОСОБА_3 , обравши внаслідок укладання цього шлюбу прізвище чоловіка, також із змісту доданих до позовної заяви копії диплому, маючи дівоче прізвище ОСОБА_2 , в період з 1978 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 навчалась у Вінницькому медичному училищі ім. академіка Д.К.Заболотного. Оскільки права сторінка диплому виконана на російській мові, то дівоче прізвище позивача зазначено російською мовою як « ОСОБА_2 ». Ліва сторінка диплому виконана українською мовою, внаслідок чого дівоче прізвище позивача зазначене як « ОСОБА_2 », що є тотожним. Російськомовне написання дівочого прізвища позивача « ОСОБА_2 » в дипломі повністю співпадає із вчиненим на титульній сторінці її трудової книжки записом на російській мові про зміну прізвища з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_4 » на підставі свідоцтва про укладення шлюбу. Україномовне написання дівочого прізвища позивача « ОСОБА_2 » у дипломі повністю співпадає з написанням її дівочого прізвища в україномовному свідоцтві про укладення шлюбу.

18.09.2023 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов відзив на позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому вважає позов ОСОБА_1 необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню З урахуванням принципу екстериторіальності, Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві розглянуто заяву позивачки щодо призначення пенсії та прийнято Рішення від 31.05.2023 року №95 щодо відмови у призначенні пенсії за віком, яке направлене до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області. Рішення від 31.05.2023 року №95 мотивовано відсутністю страхового стажу ОСОБА_1 , оскільки у трудовій книжці наявне виправлення в даті наказу про звільнення, а зазначене дівоче прізвище « ОСОБА_2 » у довідці не відповідає прізвищу у свідоцтві про шлюб.

14.09.2023 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивачка зазначає про необґрунтованість доводів і доказів відповідача. Обґрунтування відповіді на відзив до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві ті ж самі, що у відповіді на відзив до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що позивачка, ОСОБА_1 , 23.05.2023 року звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком, складеною в одному примірнику. За принципом екстериторіальності, 31.05.2023 року позивачка отримала від Головного управління Пенсійного фонду України Рішення від 31.05.2023 року №95 про відмову в призначенні пенсії за віком з огляду на те, що до страхового стажу не врахований період роботи згідно трудової книжки з 17.08.1983 року по 25.03.1997 року, оскільки у трудовій книжці наявне виправлення в даті наказу про звільнення, а зазначене дівоче прізвище « ОСОБА_2 » у довідці не відповідає прізвищу у свідоцтві про шлюб.

Позивачка зауважує, що відповідно до п.1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, основним документом про трудову діяльність є трудова книжка.

Пунктом 2.2 зазначеної Інструкції передбачено, що трудові книжки і вкладиші до них заповнюються у відповідних розділах українською і російською мовами.

Пунктом 2.4 зазначеної Інструкції передбачено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, також нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом.

Оскільки позивачка працювала в міськлікарні Одеси з 17.08.1983 року по 25.03.1997 року в якості найманого працівника на умовах трудового договору, тому вона вважає, що не може нести відповідальність за неточності або неправильності записів в належній їй трудовій книжці.

Із змісту доданої до позовної заяви копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 від 19.04.1999 року вбачається, що анкетні дані позивачки визначені як ОСОБА_1 .

Із змісту доданої до позовної заяви копії трудової книжки серії НОМЕР_2 від 09.03.1982 року вбачається, що анкетні дані позивачки визначені як ОСОБА_1 .

Відповідно до запису в згаданій трудовій книжці за порядковим номером 3 позивачка 17 серпня 1983 року була прийнята на роботу в міськлікарню № 7 м. Одеси в якості медичної сестри цехового хірурга.

Згідно із записом в трудовій книжці за порядковим номером 4 позивачка 01 вересня 1983 року була переведена на посаду фельдшера - лаборанта шкірно-венерологічного відділення цієї ж лікарні.

Відповідно до запису в трудовій книжці за порядковим номером 5 позивачка 07 грудня 1988 року була переведена на посаду фельдшера - лаборанта (0,5 ставки) і мед лаборанта (0,5 ставки) шкірно-венерологічного відділення цієї ж лікарні.

Згідно із записом в трудовій книжці за порядковим номером 6 позивачка 16 січня 1989 року була переведена на посаду інструктора із санпросвітроботи другого поліклінічного відділення цієї ж лікарні.

Відповідно до запису в трудовій книжці за порядковим номером 7 позивачка 01 липня 1995 року була переведена на посаду дільничної медсестри цієї ж лікарні.

Згідно із записом в трудовій книжці за порядковим номером 8 позивачка 25 березня 1997 року була звільнена з міськлікарні № 7 м. Одеси за власним бажанням.

Із змісту доданої до позовної заяви копії свідоцтва про укладання шлюбу серії НОМЕР_3 від 24.07.1983 року вбачаться, що 24.07.1983 року позивачка, маючи дівоче прізвище ОСОБА_2 , зареєструвала шлюб с громадянином ОСОБА_3 , обравши внаслідок укладання цього шлюбу прізвище чоловіка.

Із змісту доданої до позовної заяви копії диплому серії НОМЕР_4 від 01.03.1982 року вбачається, що маючи дівоче прізвище ОСОБА_2 , в період з 1978 року по 01.03.1982 року позивачка навчалась у Вінницькому медичному училищі ім. академіка Д.К.Заболотного. Після закінчення 01.03.1982 року здобула кваліфікацію фельдшера.

Оскільки права сторінка диплому виконана на російській мові, то дівоче прізвище позивачки зазначено російською мовою як « ОСОБА_2 ». Ліва сторінка диплому виконана українською мовою, внаслідок чого дівоче прізвище позивачки зазначене як « ОСОБА_2 », що є тотожним. Російськомовне написання дівочого прізвища позивачки « ОСОБА_2 » в дипломі повністю співпадає із вчиненим на титульній сторінці її трудової книжки записом на російській мові про зміну прізвища з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_4 » на підставі свідоцтва про укладення шлюбу.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що даний позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон № 1058-IV) (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Статтею 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV), встановлено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно з ч.2 ст.24 Закону №1058-IVстраховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч.4 ст.24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст.26 Закону №1058 право на призначення пенсії після досягнення 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 01 січня 2023 по 31 грудня 2023 року не менше 30 років.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі Закон №1788-XII) встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Пунктом 1 Порядку № 637 передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Підтвердження трудового стажу іншими документами здійснюється виключно у випадку відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

За приписами п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р. за №110 (далі - Інструкції №58) трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Пунктом 1.2 Інструкції № 58 передбачено, що трудові книжки раніше встановленого зразка обміну не підлягають.

Пунктом 2.2 Інструкції № 58 визначено, що заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу або прийняття студента вищого, учня професійно-технічного навчального закладу, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем «кваліфікований робітник», «молодший спеціаліст», «бакалавр», «спеціаліст» та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, на стажування.

Відповідно до п. 2.4 Інструкції №58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Згідно з п.2.6 Інструкції №58 у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

За приписами п.2.6 Інструкції №58 якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності - вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності - облархівом, держархівом м.Києва, держархівом м.Севастополя і держархівом при Раді Міністрів Криму.

Відповідно до п. 4.1 Інструкції № 58 у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Отже, обов`язок щодо внесення достовірних та правильних записів до трудової книжки працівника покладається саме на роботодавця, який зобов`язаний здійснити виправлення у трудовій книжці у разі виявлення неправильного або неточного запису.

Спірні правовідносини виникають у зв`язку з тим, що зазначене у заяві дівоче прізвище не відповідає прізвищу у свідоцтві про шлюб.

24.07.1983 року позивачка уклала шлюб з ОСОБА_3 , взявши його прізвище, що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу. Із змісту свідоцтва вбачається, що позивачка мала дівоче прізвище ОСОБА_2 .

Із змісту копії диплому серії НОМЕР_4 від 01.03.1982 року досліджується, що права сторінка диплому виконана на російській мові, то дівоче прізвище зазначено російською як « ОСОБА_2 », ліва сторінка диплому виконана українською мовою, внаслідок чого дівоче прізвище зазначене як « ОСОБА_2 », що є тотожнім.

17.08.1983 року ОСОБА_1 була прийнята на роботу до міськлікарні №7 м. Одеси, що підтверджується записом у трудовій книжці від 17.08.1983 року.

В трудовій книжці від 09.03.1982 року ім`я позивачки на теперішній час зазначено як « ОСОБА_4 », однак до укладання шлюбу у трудовій книжці позивачка мала дівоче прізвище « ОСОБА_2 ».

Взявши до уваги свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 та диплом серії НОМЕР_5 , суд зазначає, що позивачка, як особа на яку не покладено обов`язку щодо організації ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок, не може нести відповідальність за неправильність, неточність або неповноту внесених до його трудової книжки відомостей, а тому, невідповідне заповнення трудової книжки не може бути підставою для прийняття органом Пенсійного фонду України рішення про відмову у призначенні пенсії та незарахування страхового стражу, результатом чого стало обмеження права належного соціального захисту громадянина.

Наведене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17.

Суд приходить до висновку, що відповідач, відмовляючись зараховувати періоди страхового стажу позивача, зазначені у трудовій книжці НОМЕР_5 від 09.03.1982 року, що надає право на призначення пенсії за віком, діяв не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

З урахуванням викладеного, з метою ефективного захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне скасувати спірне рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києва.

Судовий збір підлягає стягненню з відповідача, яким приймалось оскаржуване рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 12, 139, 242-246, 255, 262, 263, 295, 297 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ), Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним і скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 31 травня 2023 року №95 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області врахувати до страхового стажу під час призначення пенсії за віком період трудової діяльності ОСОБА_1 з 17.08.1983 року по 25.03.1997 року, згідно із трудовою книжкою НОМЕР_7 від 09.03.1982 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ) судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) 60 коп.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя Токмілова Л.М.