Справа № 380/16279/22
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2023-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2023 року

справа №380/16279/22

провадження № П/380/16407/22

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р.М., за участі секретаря судового засідання Шийовича Р.Я., представника позивача Третяка Ю.І., представника відповідача Кельбас Р.А., розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Львові адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «НФМ Україна», за участі третіх осіб на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору фізичних осіб-підприємців ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення- рішення,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «НФМ Україна» (далі ТОВ «НФМ Україна», позивач) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області (далі ГУ ДПС у Львівській області, відповідач) з вимогою визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення.

Позивач оскаржує податкове повідомлення рішення ГУ ДПС у Львівській області від 26.08.2022 № 5623/13-01-07-04, яким ТОВ «НФМ Україна» збільшено суму грошового з податку на прибуток на загальну суму 2362932грн., в т.ч. за податковими та/або іншими зобов`язаннями 1890346грн. та штрафними санкціями 472586,50грн. з підстав, наведених у заявах по суті спору та додаткових поясненнях (том 1 а.с.1-14, том 5 а.с.36-39, 77-79, том 6 а.с.4-5).

Представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та наполягає, контрагенти позивача, фізичні особи підприємці ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , виконували на замовлення ТОВ «НФМ Україна» роботи по переробці сировини та виготовленні готової продукції, а також надавали послуги по лазерному розкрою тощо. Позивач наполягає, що господарські відносини з цими контрагентами належним чином відображені в бухгалтерському обліку, були реальними та мали наслідком зміну майнового стану платника податку, що підтверджується долученими до справи копіями первинних та облікових документів, а також показами свідків. Виготовлена за участі підрядників продукція надалі була експортована закордон, що підтверджується долученими до справи інвойсами та ВМД. Платник податків діяв з належною обачністю та не повинен відповідати за можливі порушення податкового законодавства іншими особами. Доводи контролюючого органу спростовуються наданими позивачем доказами, а також показами свідків, допитаних у судовому засіданні. Надані ліквідатором підприємства розрахунки та дані структурних досліджень підприємства за 2017-2022рр. підтверджують, що підприємство не могло самостійно виготовити обсяги продукції, котра надалі була експортована замовнику, тому і залучалися субпідрядники - ФОП; певні відмінності щодо кількості працівників у структурних дослідженнях підприємства від поданих контролюючому органу звітів форми 1-ДФ про суми виплаченого доходу працівникам пояснюються особливостями обчислення цих даних або описками.

Суд залучив контрагентів позивача до участі у справі в якості третіх осіб на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору (том 5 а.с.45-), а саме:

- фізичну особу підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 );

- фізичну особу підприємця ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 );

- фізичну особу підприємця ОСОБА_3 (47515, Тернопільська область, Бережанський район, село Жуків; РНОКПП НОМЕР_3 );

- фізичну особу підприємця ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_4 );

- фізичну особу підприємця ОСОБА_5 ( АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_5 ).

Фізична особа підприємець ОСОБА_4 надіслав суду пояснення (том 5 а.с.50), в яких стверджує, що мав усі необхідні ресурси для виконання робіт з переробки сировини та виготовлення продукції для ТОВ «НФМ Україна» на підставі контракту №Г-01 від 15.01.2020, а первинні документи, що підтверджують виконання ним контракту (акти виконаних робіт тощо), є в матеріалах судової справи.

Фізична особа підприємець ОСОБА_5 процесуальні документи суду не отримав (конверт повернуто поштою, том 5 а.с.62), проте надіслав пояснення (том 5 а.с.56), в яких стверджує, що мав власні обладнання та виробниче приміщення для виконання робіт з переробки сировини та виготовлення продукції для ТОВ «НФМ Україна» на підставі контракту №Н-01 від 28.03.2017, а достатні докази на підтвердження фактичного виконання контракту є в матеріалах судової справи. ТОВ «НФМ Україна» постачало сировину для переробки власним транспортом, здійснювало безпосередній контроль за процесом виконання робіт шляхом відрядження за адресою виробничого приміщення технолога, складався акт впровадження продукції. ФОП має необхідний КВЕД, що відповідає сутності виконаних ним робіт.

ОСОБА_1 процесуальні документи суду не отримав (конверт повернуто поштою, том 5 а.с.64), проте надіслав пояснення (том 5 а.с.189-190), в яких стверджує, що мав у розпорядженні обладнання та виробниче приміщення для фактичного виконання робіт з виготовлення продукції для ТОВ «НФМ Україна» на підставі контракту №Р-002 від 01.11.2016, а також користувався додатковими послугами інших осіб. Доставка готової продукції відбувалася власним транспортом, через працівників замовника або за допомогою перевізника « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». ФОП ОСОБА_1 мав необхідні КВЕД, 3 10.08.2022 підприємницьку діяльність припинив, тому не може детально описати співпрацю з ТОВ НФМ Україна» та надати первинні документи, а також документи бухгалтерського та податкового обліку. Посилається на практику Верховного Суду щодо презумпції правомірності правочину, наявності ділової мети господарської операції навіть у випадку, коли економічний ефект від неї не настає негайно або операція є збитковою; дії ФОП ОСОБА_7 узгоджуються з правовим висновком Верховного Суду про те, що відсутність у контрагента матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарських операцій, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафингу, а основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу.

Відповідач позовні вимоги не визнає з підстав, наведених у заявах по суті спору та додаткових поясненнях (том 5 а.с.9-12, 65-67, 140-141,195-196). Представник відповідача проти позову заперечує та наполягає, господарські відносини ТОВ «НФМ Україна» з ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_4 , ФОП ОСОБА_5 мали формальний характер, тобто фактично не відбувались, оскільки ці підприємці не мали ані трудових ресурсів, ані виробничих потужностей для виконання обсягів робіт, що зафіксовані у наданих до перевірки первинних документах. Надані позивачем суду копії первинних документів не підтверджують реальності господарських операцій позивача з цими контрагентами, а складені з метою безпідставного завищення витрат підприємства за рахунок відображення безтоварних операцій у регістрах бухгалтерського обліку та податковій звітності платника податків. Підприємство, з огляду на наявну матеріально-технічну базу, персонал та профіль діяльності, могло самостійно виконати роботи, які для нього нібито виконували треті особи. Допитані в судовому засіданні за клопотанням позивача працівники підприємства (головний бухгалтер, технолог) не змогли повідомити суду обставини, що повинні були б бути достеменно відомі їм за умови реального виконання господарських операцій з третіми особами. Надані підприємством розрахунки є непідтвердженими, а дані структурних досліджень підприємства за 2017-2022рр. різняться щодо кількості працівників за змістом відрізняються від даних звітів форми 1-ДФ про суми виплаченого доходу.

Суд на стадії судового розгляду справи допитав (за клопотанням представника позивача) в якості свідків ОСОБА_8 (колишнього технолога) та ОСОБА_9 (колишнього головного бухгалтера) (том 5 а.с. 72-75), їх покази та відповіді на запитання учасників справи та суду (звукозапис) зафіксовано на долученому до справи цифровому носії інформації.

Суд вислухав промови представників сторін, вивчив їх аргументи на обґрунтування позовних вимог та заперечень на позов, дослідив зібрані у справі докази та встановив такі фактичні обставини справи та відповідні правовідносини:

ГУ ДПС у Львівській області провело позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ «НФМ Україна» з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства за період з 01.04.2017 по 30.06.2022, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 16.03.2016 по 30.06.2022; за результатами перевірки складено акт від 28.07.2022 № 5229/13-01-07- 04/40347359 (том 4 а.с.193-231).

Перевіркою встановлено порушення ТОВ «НФМ Україна»:

1. п.5, п.6, п.7, п.11, п.13 П(С)БО 16; п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134; п.135.1 ст.135; п.137.1 ст.137; п.п.140.4.2 п.140.4 ст.140 Податкового кодексу, в результаті чого підприємством за період з 01.04.2017 по 30.06.2022 занижено податок на прибуток всього у сумі 1890346 грн., в тому числі за 2021 рік - у сумі 1 560 567 грн., за півріччя 2022 року - у сумі 329 779 грн.;

2. п.185.1 ст.185; п.187.1 ст.187; п.188.1 ст.188; п.200.1, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу - підприємством завищено суму податку на додану вартість, яка підлягала бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку за період з 01.04.2017 по 30.06.2022 всього у сумі 109228 грн., в т.ч. за листопад 2017 року - у сумі 11786 грн., за квітень 2019 року - у сумі 5610 грн., за травень 2019 року - у сумі 11453 грн., за грудень 2019 року - у сумі 65223 грн. та за жовтень 2020 року - у сумі 15156 грн.;

3. п.180.2 ст.180; п.185.1 ст.185; п.187.1, п.187.8 ст.187; п.188.1 ст.188; п.189.1 ст.189; п.190.2 ст.190; п.198.5 ,,г ст.198; п.200.1, п.200.4 ст.200; п.201.10 ст.201; п.208.2 ст.208 Податкового кодексу, в результаті чого підприємством завищено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, за червень 2022 року у сумі 109594 грн.;

4. п.201.10 ст.201 Податкового кодексу - підприємством не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні на суму ПДВ 17 029 грн. за квітень 2022 року (штрафна санкція передбачена абз. 1 п.1201.2 ст.1201 Податкового кодексу);

5. п.201.10 ст.201 Податкового кодексу - підприємством не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні всього на суму 769315 грн., з них ПДВ 153863 грн., в т.ч. за квітень 2019 року - на суму 723675 грн., з них ПДВ 144735 грн., за квітень 2022 року - на суму 45640 грн., з них ПДВ 9128 грн. (штрафна санкція передбачена абз. 4 п.1201.2 ст.1201 Податкового кодексу;

6. п.2.4 ст.6 Закону № 2464-VI - підприємством несвоєчасно подано звіт по ЄСВ за серпень 2017 року.

На підставі висновків акта перевірки ГУ ДПС у Львівській області винесло податкове повідомлення-рішення від 26.08.2022 № 5623/13-01-07-04 (том 4 а.с.189-192) про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток підприємств на 2362932,50 грн., в т.ч. 1890346 грн. за податковими зобов`язаннями та 472586,50 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Оскаржене рішення обґрунтовано контролюючим органом такими аргументами (том 4 а.с.189-192):

«Перевіркою встановлено порушення ТзОВ «НФМ Україна» п.5, п.6, п.7, п.11, п.13 П(С)БО 16; п.п. 134,1.1 п.134,1 ст.134; п.135.1 ст.135: п. 137.1 ст.137; п.п.140.4.2 п. 140.4 ст.І40 Податкового кодексу, в результаті чого підприємством за період з 01.04.2017 по 30.06.2022 занижено податок на прибуток всього у сумі 1 890 346 гри., в тому : числі за 2021 рік - у сумі 1 560 567 гри., за півріччя 2022 року -- у сумі 329 779 гривень.

Як описано в п.3.1.1.1 «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» акта перевірки від 28.07.2022 №5229/13-01-07-04/40347359, в ході проведення перевірки встановлено:

1. Проведення ТзОВ «НФМ Україна» взаєморозрахунків із ФОП ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_5 ) протягом квітня 2017 року - жовтня 2018 року на загальну суму 4659210,75 гривень.

Між ТзОВ «НФМ Україна» (Замовник) та ФОП ОСОБА_5 (Виконавець) укладено контракт від 28.03.2017 № Н-01, місце складання - м. Львів.

До перевірки ТзОВ «НФМ Україна» представлено акти виконаних робіт до Контракту від 28.10.2016 № Р-002, відповідно до яких ФОП ОСОБА_5 надав послуги по виготовленню для ТзОВ «НФМ Україна» у кількості 47854 штук на загальну суму 4349529,27 гри. та надано послуги по лазерному розкрою на загальну суму 310015,08 гривень.

Згідно з даними бухгалтерського обліку підприємства собівартість придбаних послуг списано на фінансовий результат у загальній сумі 4659210,75 грн. (Дт 79 Кт 90 ).

Як зазначено в п.3.1.1.1 акта перевірки від 28.07.2022 №5229/13-01-07-04/ НОМЕР_6 , ФОП ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_5 ) не міг надавати послуги по виготовленню продукції для ТзОВ „НФМ Україна у кількості 47854 штук та надати послуги по лазерному розкрою у зв`язку відсутністю найманих працівників, відсутністю придбання таких послуг у третіх осіб, виробничих приміщень, необхідного обладнання.

2. Проведення ТзОВ «НФМ Україна» взаєморозрахунків із ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) протягом квітня 2017 року лютого 2022 року на загальну суму 4071454,77 гривень.

Між ТзОВ «НФМ Україна» (Замовник) та ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) (Виконавець) укладено контракт від 01.11.2016 № Р-002, місце складання - м.Львів.

До перевірки ТзОВ „НФМ Україна представлено акти виконаних робіт до Контракту від 01.11.2016 № Р-002, відповідно до яких ФОП ОСОБА_1 надав послуги по виготовленню продукції для ТзОВ «НФМ Україна» у кількості 45672 штук на загальну суму 4071454,77 гривень.

Згідно з даними бухгалтерського обліку підприємства собівартість придбаних послуг списано на фінансовий результат у загальній сумі 4071454,77 грн. (Дт 79 Кт90 ).

Як зазначено в п.3.1.1.1 акта перевірки від 28.07.2022 № 5229/13-01-07-04/ НОМЕР_6 , ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) не міг надавати послуги по виготовленню продукції для ТзОВ «НФМ Україна» у кількості 45672 штук у зв`язку відсутністю найманих працівників, відсутністю придбання таких послуг у третіх осіб, виробничих приміщень, необхідного обладнання.

3. Проведення ТзОВ «НФМ Україна» взаєморозрахунків із ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) протягом липня 2017 року-лютого 2018 року на загальну суму 1276308,4 гривень.

Між ТзОВ «НФМ Україна» (Замовник) та ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) (Виконавець) укладено Контракт від 28.10.2016 № Р-002, місце складання - м.Львів.

До перевірки ТзОВ «НФМ Україна» представлено акти виконаних робіт до контракту від 28.10.2016 № Р-002, відповідно до яких ФОП ОСОБА_2 надав но послуги по виготовленню продукції для ТзОВ «НФМ Україна» у кількості 15094 штук на загальну суму 1276308,37 гривень.

Згідно з даними бухгалтерського обліку підприємства собівартість придбаних послуг списано на фінансовий результат у загальній сумі 1276308,4 грн. (Дт 79 Кт 90 ).

Як зазначено в п.3.1.1.1 акта перевірки від 28.07.2022 №5229/13-01-07-04/ НОМЕР_6 , ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) не могла надавати послуги по виготовленню продукції для ТзОВ «НФМ Україна» у кількості 15094 штук у зв`язку відсутністю найманих працівників, відсутністю придбання таких послуг у третіх осіб, виробничих приміщень, необхідного обладнання.

4. Проведення ТзОВ «НФМ Україна» взаєморозрахунків із ФОП ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) протягом квітня-травня 2017 року на загальну суму 69 342 гривень.

Між ТзОВ «НФМ Україна» (Замовник) та ФОП ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) (Виконавець) укладено Контракт від 22.09.2016 № С-01, місце складання - м.Львів.

На виконання умов контракту, ФОП ОСОБА_3 ( НОМЕР_3 ) у квітні 2017 року виготовлено та передано ТзОВ «НФМ Україна» наступну продукцію: сумка TRANSPORT BAG MOD RS DK у кількості 600 штук.

Відповідно до акта виконаних робіт, ціна виготовлення товару становить 115,57 грн. без ПДВ за одиницю продукції, сума наданих послуг - 69342 гривень.

Згідно з даними бухгалтерського обліку підприємства собівартість придбаних послуг списано на фінансовий результат у загальній сумі 69342 грн. (Дт 79 Кт 90 ).

Як зазначено в п.3.1.1.1 акта перевірки від 28.07.2022 №5229/13-014)7-04/ НОМЕР_6 , ФОП ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) не міг надавати послуги по виготовленню продукції для ТзОВ «НФМ Україна» у кількості 600 штук у зв`язку відсутністю найманих працівників, відсутністю придбання таких послуг у третіх осіб, виробничих приміщень, необхідного обладнання.

5. Проведення ТзОВ «НФМ Україна» взаєморозрахунків із ФОН ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_4 ) протягом лютого 2020 року - жовтня 2021 року на загальну суму 1093168 гривень.

Між ТзОВ «НФМ Україна» (Замовник) та ФОП ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_4 ) укладено Контракт від 15.01.2020 № Г-01, місце складання - м.Львів.

До перевірки ТзОВ «НФМ Україна» представлено і акти виконаних робіт до Контракту від 15.01.2020 №Г-01, відповідно до яких ФОН ОСОБА_4 надано послуги по виготовленню продукції (підтяжка SINGAPORE BELLY BAND, блуза GARM COMBAT, жилет THUN ) для ТзОВ «НФМ Україна» у кількості 5741 штук загальну суму 1093168 гривень.

Згідно з даними бухгалтерського обліку підприємства собівартість придбаних послуг списано на фінансовий результат у загальній сумі 1093168 грн. (Дт 79 Кт 90).

Як зазначено в п.3.1.1.1 акта перевірки від 28.07.2022 №5229/13-01-07-04/ НОМЕР_6 , ФОП ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_4 ) не міг надавати послуги по виготовленню продукції для ТзОВ „НФМ Україна у кількості 5741 штук у зв`язку відсутністю найманих працівників, відсутністю придбання таких послуг у третіх, осіб, виробничих приміщень, необхідного обладнання.

Зазначені операції ФОП ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_5 ), ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ФОП ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) та ФОП ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_4 ) із ТзОВ „НФМ Україна не містять у суті своїй розумних економічних або інших причин (ділової мети) систематичного надання робіт та послуг. Такі причини можуть бути наявними лише за умови, якщо платник податку має намір одержати економічний ефект у результаті підприємницької або іншої економічної діяльності. Наслідком діяльності ФОП ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_5 ), ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ФОН Білик Михайло Васильович (РНОКПП НОМЕР_3 ) та ФОП ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_4 ) є виключно чи переважно формування витрат для ТзОВ «НФМ Україна».

У ТзОВ „НФМ Україна наявні працівники із відповідними навиками та знаннями, а також необхідна техніка, обладнання, устаткування, що дає змогу власними силами виконати роботи з пошиття продукції.

Таким чином, неможливо підтвердити реальність надання послуг ФОП ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_5 ), ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ФОН Білик Михайло Васильович (РНОКПП НОМЕР_3 ) та ФОП ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_4 ) для ТзОВ «НФМ Україна», у зв`язку:

- з відсутністю у вищезазначених фізичних осіб-підприємців фізичних та технічних можливостей до вчинення задекларованих господарських операцій;

- надані до перевірки ТзОВ «НФМ Україна» документи не підтверджують реальність надання послуг по виготовленню продукції, тобто є недостовірними, мають статус формально складених та не підтверджують реальність здійснення господарських операцій.

Таким чином, в ході проведеної перевірки фінансово-господарської діяльності ТзОВ «НФМ Україна» встановлено складання ФОП ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_5 ), ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ФОП ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) та ФОП ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_4 ) первинних документів без фактичного надання послуг по виготовленню продукції.

Статтею 1 Закону України від 16 липня 1999 року № 996-XIV „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні (із змінами) (далі ~ Закон № 996) визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомість про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

В статті 2 Закону №996 зазначено, що сфера дії Закону №996 поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб`єктів господарської діяльності, які зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу визначено, що господарська діяльність це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, (наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до п.44.1 ст.44 Податкового кодексу для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести (облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, Інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Пунктом 44.3 ст.44 Податкового кодексу визначено, що платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених у п.44.1 ст.44 Податкового кодексу, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання ~ з передбаченого Податковим кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з п.44.5 ст.44 Податкового кодексу у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пп.44.1, 44.3 ст.44 Податкового кодексу, платник податків зобов`язаний у п`ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому Податковим кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної (декларації.

Платник податків зобов`язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу.

У разі неможливості проведення перевірки платника податків у випадках, передбачених цим підпунктом, терміни проведення таких перевірок переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків.

Підтвердження факту здійснення господарських операцій повинно відбуватися шляхом належного оформлення первинних документів, з тексту яких вбачався б вид господарської операції (послуг), її об`єм та зв`язок з господарською діяльністю підприємства.

З урахуванням п.2 ст.3 Закону №996, відповідно до якого фінансова, податкова та інші види звітності, що використовують грошовий примірник, ґрунтуються наданих бухгалтерського обліку.

Відповідно до ст. 4 Закону № 996 бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються, зокрема, на таких основних принципах: превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

Відповідно до пунктів 1 та 2 статті 9 Закону №996 підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); (дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704 (із змінами) (далі Положення № 88),. первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. Первинні документи підлягають обов`язковій перевірці працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов`язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству, логічна ув`язка окремих показників (п.п.2.15 п.2 Положення № 88).

Забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать нормативно-правовим актам, встановленому порядку приймання, зберігання і витрачання грошових коштів, товарно-матеріальних цінностей іншого майна, порушують договірну і фінансову дисципліну, завдають шкоди державі, власникам, іншим ; юридичним і фізичним особам.

Виходячи із вишенаведеного, для надання первинним документам юридичної сили і доказовості, вони повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства.

Згідно з п.5 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», який затверджено наказом 1 Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 № 27/4248 (далі - П(С)БО 16) витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань.

Відповідно до п.6 ГІ(С)БО 16. витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Згідно з п.7 П(С)БО 16 витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені.

Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.

Відповідно до п.11 П(С)БО 16 собівартість реалізованої продукції (робіт, послуг) складається з виробничої собівартості продукції (робіт, послуг), яка була реалізована протягом звітного періоду, нерозподілених постійних загальновиробничих витрат та наднормативних виробничих витрат.

До виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) включаються: прямі матеріальні витрати; прямі витрати на доплату праці; інші прямі витрати; змінні загальновиробничі та постійні розподілені загальновиробничі витрати.

Виробнича собівартість продукції зменшується на справедливу вартість супутньої продукції, яка реалізується, та вартість супутньої продукції в оцінці можливого її використання, що використовується на самому підприємстві.

Згідно з п.12 П(С)БО 16 до складу прямих матеріальних витрат включається вартість сировини та основних матеріалів, що утворюють основу вироблюваної продукції, купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат. Прямі матеріальні витрати зменшуються на вартість зворотних відходів, отриманих у процесі виробництва, які оцінюються у порядку, викладеному в пункті 11 Г1(С)БО 16.

Відповідно до п.13 ГТ(С)БО 16 до складу прямих витрат на оплату праці включаються заробітна плата та інші виплати робітникам, зайнятим у виробництві продукції, виконанні робіт або наданні послуг, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат.

Згідно з п.14 Г1(С)Б0 16 до складу інших прямих витрат включаються всі інші виробничі витрати, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат, зокрема відрахування на соціальні заходи, плата за оренду земельних і майнових паїв, амортизація, втрати від браку, які складаються з вартості остаточно забракованої з технологічних причин продукції (виробів, вузлів, напівфабрикатів), зменшеної на її справедливу вартість, та витрат на виправлення такого технічно неминучого браку.

Наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 № 291 затверджено Інструкцію про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції У країни 21.12.1999 за № 893/4186 (далі - Інструкція № 291).

Відповідно до Інструкції № 291 для узагальнення інформації про витрати на виробництво продукції (робіт, послуг) передбачено рахунок 23 «Виробництво». Цей рахунок призначений для узагальнення інформації про витрати на виробництво продукції (робіт, послуг).

Зокрема, цей рахунок використовується для обліку на окремих субрахунках витрат: промислових і сільськогосподарських підприємств на виробництво продукції; підрядних, геологічних та проектних організацій на виконання будівельно-монтажних, геологорозвідувальних та проектно-вишукувальних робіт; підприємств транспорту та зв`язку на надання послуг; науково-дослідних підприємств на виконання науково-дослідних і конструкторських робіт; підприємств громадського харчування на випуск власної продукції; дорожніх господарств на утримання й ремонт автомобільних шляхів; підприємств, які здійснюють виробництво, транспортування, постачання теплової енергії та надають послуги з централізованого водопостачання та водовід ведення та ведуть окремий облік витрат за кожним видом діяльності, що підлягає ліцензуванню; інших підприємств та організацій; допоміжних (підсобних) виробництв.

За дебетом рахунку 23 «Виробництво» відображаються прямі матеріальні, трудові та інші прямі витрати, а також розподілені загальновиробничі витрати і втрати від браку продукції (робіт, послуг) з технологічних причин, за кредитом - вартість фактичної виробничої собівартості завершеної виробництвом готової продукції (у дебет рахунків 26,27), вартість виконаних робіт і послуг (у дебет рахунку 90), собівартість виготовлених у допоміжних (підсобних) виробництвах виробів, робіт, послуг (Інструменту, енергії, ремонтно-транспортних послуг тощо).

Аналітичний облік за рахунком 23 «Виробництво» ведеться за видами виробництв, за статтями витрат і видами або групами продукції, що виробляється. На великих виробництвах аналітичний облік витрат може вестися за підрозділами підприємства та центрами витрат і відповідальності.

Інструкцією № 291 визначено, що бухгалтерський рахунок 901 «Собівартість реалізації» призначено для узагальнення інформації про собівартість реалізованої готової продукції, товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Рахунок 90 «Собівартість реалізації» має такі субрахунки: 901 «Собівартість реалізованої готової продукції»; 902 «Собівартість реалізованих товарів»; 903 «Собівартість реалізованих робіт і послуг»; 904 «Страхові виплати».

На субрахунку 901 «Собівартість реалізованої готової продукції» ведеться облік виробничої собівартості реалізованої готової продукції.

На субрахунку 902 «Собівартість реалізованих товарів» відображається собівартість реалізованих товарів, яка визначається Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 9 «Запаси».

На субрахунку 903 «Собівартість реалізованих робіт і послуг» ведеться облік собівартості реалізованих за звітний період робіт і послуг.

За дебетом рахунку 90 «Собівартість реалізації» відображається виробнича собівартість реалізованої готової продукції, робіт, послуг; фактична собівартість реалізованих товарів (без торгових націнок), страхові виплати відповідно до договорів страхування, за кредитом - списання в порядку закриття дебетових оборотів на рахунок 79 «Фінансові результати». За дебетом цього рахунку підприємства, які здійснюють діяльність з випуску та проведення і лотерей на території України, відображають створення (формування) забезпечення призового фонду (резерву виплат) і резерву, що покриває суму джек-поту, не забезпечену сплатою участі у лотереї.

Відповідно до п.п. 134.1.1 п. 134,1 ст.134 Податкового кодексу об`єктом оподаткування податку на прибуток підприємств є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень розділу ІІІ «Податок на прибуток підприємств» Податкового кодексу.

Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток) визначається у Звіті про фінансові результати форма № 2). Фінансовим результатом господарської діяльності підприємства є прибуток або збиток.

Враховуючи вищевикладене, на порушення вимог п.5, п.6, п.7, п.11, п.13 П(С)БО 16; п.п.134.1 1 п. 134.1 ст.134 Податкового кодексу підприємством (внаслідок проведення операцій без реального настання правових наслідків, проведення лише операцій з оформлення документів без реального отримання послуг по виготовленню продукції від ФО-П ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_5 ), ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ФОП ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ), ФОП ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_4 )):

- завищено від`ємне значення фінансового результату до оподаткування, визначеного у фінансовій звітності відповідно до Національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, за період з 01.04.2017 по 30.06.2022 всього у сумі 7282520 грн., в тому числі за 2017 рік у сумі 4643039 грн., за 2018 рік - у сумі 2206688 гри,, за 2019 рік сумі 432793 гри.;

- занижено фінансовий результат до оподаткування, визначений у фінансовій звітності відповідно до (Національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, за період з 01.04.2017 по 30.06.2022 всього у сумі 3886963 грн., в тому числі за 2020 рік у сумі 891177 грн.. за 2021 рік - у сумі 2881630 грн., за півріччя 2022 року - у сумі 114156 гривень.

Відповідно до п.п. 140.4.2 п. 140.4 ст. 140 Податкового кодексу фінансовий результат до оподаткування: зменшується на суму від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років. Положення зазначеного пункту застосовуються з урахуванням пункту 3 підрозділу 4 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу.

Перевіркою встановлено, що ТзОВ „НФМ Україна у додатку Р1 до Податкової декларації з податку на прибуток за 2017 рік, 2018 рік, 2019 рік, 2020 рік, 2021 рік та півріччя 2021 року по рядку 3.2.4 «Сума від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років (підпункт 140.4.2 пункту 140.4 статті 140 Податкового кодексу)» зазначено показник в сумі 55605800 гривень.

Таким чином, на порушення вимог пп. 140.4.2 п.140.4 ст.140 Податкового кодексу підприємством завищено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років, яка відображається по рядку 3.2.4 додатка РІ до Податкової декларації з податку на прибуток за 2018 рік на суму 4643039 грн., за 2019 рік на 6849727 грн., за 2020 рік на суму 7282520 грн., за 2021 рік - на суму 8173697 грн., за півріччя 2022 року на суму 2385510 гривень.

Відповідно до п.135.1 ст.135; п.137.1 ст.137 Податкового кодексу базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 Податкового кодексу, а податок нараховується платником самостійно за ставкою, визначеною статтею 136 Податкового кодексу, від бази оподаткування, визначеної згідно зі статтею 135 Податкового кодексу.

Як описано в пункті 3.1.1.1 «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» та «Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності» акта перевірки від 28.07.2022 № 5229/13-01-07-04/ НОМЕР_6 , на порушення вимог п.5, п.6, п.7, п.11, п.13 П(С)БО1.6; плі.134.1.1 п.134.1 ст.134; п.135.1 ст.135; п.137.1 ст.137; п.п.140.4,2 п.140.4 ст.140 Податкового кодексу ТзОВ «НФМ Україна» завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування з податку на прибуток за 2017 рік - у сумі 4643039 грн„ за 2018 рік - у сумі 6849727 грн., за 2019 рік - у сумі 7282520 грн„ за 2020 рік у сумі 8173697 грн., за 2021 рік у сумі 2385510 грн., за півріччя 2022 року - у сумі 667560 грн. та занижено об`єкт оподаткування з податку на прибуток за період з 01.04.2017 по 30.06.2022 всього у сумі 10501923 грн., в тому числі за рік - у сумі 8669817 грн,, за півріччя 2022 року - у сумі 1832106 грн., що призвело до заниження підприємством податку на прибуток всього у сумі 1890346 гри., в тому числі за 2021 рік - у сумі 1560567 грн., за півріччя 2022 року - у сумі 329779 гривень.

Згідно з п.109.1 ст.109 Податкового кодексу податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених Податковим кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених Податковим кодексом.

Діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених Податковим кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Порушення податкового законодавства та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену Податковим і кодексом та іншими законами України (п.109.2 ст.109 Податкового кодексу).

Згідно з п. 109.3 ст.109 Податкового кодексу, у випадках, визначених ст. 119.3 ст.119; п.123.2--П.Г23.5 ст.123; 5 п. 124.2, п. 124.3 ст.124: п.1251.2-п.1251.4 ст.1251 Податкового кодексу, необхідною умовою притягнення особи до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення є встановлення контролюючими органами вини особи.

Вищенаведені факти безпідставного віднесення вартості послуг по виготовленню продукції від ФОП ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_5 ), ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ФОП ОСОБА_3 РНОКПП НОМЕР_3 ), ФОП ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_4 ) до складу собівартості реалізованих послуг, підтверджують та доводять наявність вини ТзОВ „НФМ Україна" щодо порушення Податкового законодавства. Підприємство мало можливість для дотримання прав та норм, встановлених Податковим кодексом, проте не вжито достатніх заходів для їх усунення. […]

ТзОВ «НФМ Україна» подано заперечення від 11.08.2022 №б/н (вх. ГУ ДПС у Львівській області від 11.08.2022 №25809/6) на акт документальної позапланової виїзної перевірки від 28.07 2022 № 5229/13-01-07-04/ НОМЕР_6 .

Головним управлінням ДПС у Львівській області розглянуто заперечення ТзОВ «НФМ Україна» від 11.08.2022 № б/н (вх. ГУ ДПС у Львівській області від 11.08.2022 №25809/6) на акт документальної позапланової виїзної перевірки від 28.07.2022 №5229/13-01-07-04/40347359 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ „НФМ Україна" (40347359) податкового та валютного законодавства за період з 01.04.2017 по 30.06.2022, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 16.03.2016 по 30.06.2022 року».

В ході проведення засідання постійно діючою комісією з розгляду спірних питань ГУ ДПС у Львівській області розглянуто всі наведені аргументи в поданому запереченні ТзОВ «НФМ Україна» від 11.08.2022 №б/н ГУ ДПС у Львівській області від 11.08.2022 №25809/6) та прийнято рішення, що наведені аргументи в поданому Запереченні та надані підприємством копії документів не спростовують фактів порушень, відображених в акті Перевірки від 28.07.2022 № 5229/13-01-07-04/ НОМЕР_6 .

За результатами розгляду заперечення постійно діюча комісія з розгляду спірних питань ГУ ДПС у Львівській області вирішила висновки акта перевірки від 28.07.2022 №5229/13-01-074)4/40347359 вважати правомірними та такими, що відповідають нормам чинного законодавства, а заперечення ТзОВ «НФМ Україна» від 11.08.2022 № б/н (вх. ГУ ДПС у Львівській області від 11.08.2022 № 25809/6) залишити без задоволення. […]

У зв`язку з цим згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, пунктом 58.1 пунктом 123.2 статті 123, п. 69,2 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов`язання за платежем Податок на прибуток підприємств, який сплачують інші платники код платежу 11021000 на два мільйони триста шістдесят дві тисячі дев`ятсот тридцять дві грн.. 50 коп. […]

Сума грошового зобов`язання грн. за податковими та/або іншими зобов`язаннями 1890346 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 472586,50».

При прийнятті рішення суд керується такими мотивами:

з долучених до матеріалів справи доказів, пояснень учасників справи та показів свідків вбачається, що засноване іноземним підприємством NFM Production Sp.z.o.o. товариство з обмеженою відповідальністю «НФМ Україна» здійснювало господарську діяльність із пошиття спецодягу, сумок та аксесуарів з давальницької сировини (основний вид діяльності згідно КВЕД 14.19 Виробництво іншого одягу й аксесуарів), а вся готова продукція експортувалася засновнику в Республіку Польща. Для здійснення описаної господарської діяльності підприємство орендувало нежитлові приміщення (в т.ч. цехи загальною площею 1192 кв.м. за адресою АДРЕСА_5 ) та швейне обладнання, а чисельність персоналу коливалася в межах від 30 до 920 працівників. За охоплений перевіркою період з 01.04.2017 по 30.06.2022 ТОВ «НФМ Україна» задекларувало дохід на загальну суму 344153548 грн., експортувало 2968748 шт. готових виробів.

Допитані за клопотанням представника позивача свідки (головний бухгалтер, технолог) стверджують, що в певні періоди підприємство не встигало самостійно виконувати усі замовлення засновника на пошиття продукції, тому здійснювало в мережі Інтернет пошук в межах Західної України контрагентів (швейні підприємства), здатних виконати пошиття продукції з давальницької сировини. Технологи підприємства (в т.ч. свідок ОСОБА_8 ) виїжджали до потенційного контрагента, перевіряли наявність необхідних для виконання замовлення виробничих ресурсів та доповідали про результати керівництву, котре приймало рішення про доцільність укладення контракту. Після підписання контракту контрагентам відвантажувалася давальницька сировина (том 1 а.с.23-127), в процесі виконання контрактів підприємство здійснювало контроль якості пошиття продукції шляхом виїздів технологів до контрагентів на виробництво (том 4 а.с.122-188). Готова продукція після відвантаження контрагентами на склад ТОВ «НФМ Україна» експортована ним до NFM Production Sp.z.o.o. (інвойси, ВМД, том 3 а.с.103-249, том 4 а.с.1-120), в т.ч. продукція, виготовлена такими підрядниками:

- ФОП ОСОБА_5 відповідно до контрактів №Н-01 від 28.03.2017 та №Ф-4 від 19.06.2017 (том 2 а.с. 154-251, том 3 а.с.1-32) в період з квітня 2017 року по лютий 2018 року надав позивачу послуги із пошиття продукції в загальній кількості 47694 шт. (том 3 а.с.96-97) та в вересні-грудні 2017 року по лазерному розкрою продукції на загальну суму 4659210,75 грн.;

- ФОП ОСОБА_4 відповідно до контрактів №Г-01 від 15.01.2020 (том 3 а.с. 50-68) в період лютий 2020 року, травень, жовтень 2021 року надав позивачу послуги із пошиття продукції загальній кількості 5741 штук (том 3 а.с.98) на загальну суму 1093168 грн.;

- ФОП ОСОБА_3 відповідно до контракту №С-01 від 22.09.2016 (том 3 а.с. 34-48) в квітні 2017 року надав позивачу послуги із пошиття продукції в кількості 600 шт. (том 3 а.с.95) на загальну суму 69342 грн.;

- ФОП ОСОБА_2 відповідно до контракту №Р-002 від 28.10.2016 (том 2 а.с.89-152) в період з липня по грудень 2017 року надала позивачу послуги із пошиття продукції в кількості 15094 штук (том 3 а.с.99) на суму 1276308,40 грн.;

- ФОП ОСОБА_1 відповідно до контрактів №Р-002 від 01.11.2016 та №Д-07 від 03.06.2019 (том 1 а.с.128-250, том 2 а.с.1-88) в період з листопада 2017 року по лютий 2018 року надав позивачу послуги із пошиття продукції в загальній кількості 47694 шт. (том 3 а.с.100-101) на суму 4071454,77 грн.;

Оцінюючи аргументи сторін щодо реальності описаних вище господарських операцій позивача та третіх осіб суд керується такими мотивами:

1. ТОВ «НФМ Україна» уклало із переліченими ФОП контракти на надання йому послуг (пошиття сумок, спецодягу та аксесуарів), що відповідають основному профілю виробничої діяльності позивача та фактично виконувалися підприємством в охоплений перевіркою період.

Дані статистичної звітності підприємства (структурні обстеження за 2017-2022 рр., том 5 а.с.82-121) та податкової звітності з податку на доходи фізичних осіб (том 5 а.с.145-170, 198-248) щодо кількості працівників підприємства різняться між собою. В контексті оцінки обставин цієї справи суд не бачить сенсу описувати кожен податковий період, а обмежується констатацією того, що у відповідні періоди співпраці з ФОПами на підприємстві працювало не менше сотні власних найманих працівників.

Наданий представником позивача розрахунок спроможності виконання замовлень працівниками ТОВ «НФМ Україна» є розрахунком лише за назвою, оскільки містить лише констатацію «на пошиття одного виробу витрачається в середньому 45 хвилин = 0,75 години» та не містить відповідних розрахунків. При цьому відповідно до проведеного представником позивача розрахунку за 2017-2022 роки, власні працівники підприємства були спроможні виготовити 1083 тис.шт. готової продукції, в той час як всього було виготовлено 2969тис.шт. готової продукції, тому була потреба залучати субпідрядників. Разом з тим, відповідно до згаданих вище первинних документів перелічені ФОПи надали послуги з виготовлення орієнтовно 118 тис.виробів. Позивач водночас ніяк не пояснює, хто ж тоді виготовив решту 1768 тис.шт. (2969-1083-118) готової продукції. З урахуванням наведених міркувань суд визнає «розрахунок спроможності виконання замовлень працівниками НФМ Україна» (том 5 а.с.81) таким, що неспроможний підтвердити пояснення позивача про неможливість виконання робіт із пошиття описаної вище готової продукції власними силами, а отже погоджується із позицією контролюючого органу про відсутність очевидної ділової мети платника податків укладати контракти на виконання робіт, котрі належать до основного виду діяльності та можуть виконуватися самостійно.

2. Відповідно до змісту наданих суду первинних документів (контракти, додатки, видаткові накладні, акти виконаних робіт) виконавці (треті особи) зобов`язувалися виготовляти продукцію із давальницької сировини, котру їм надає замовник (позивач).

З огляду на широку географію реєстрації контрагентів позивача (Львів, м. Бережани Тернопільської області, м. Луцьк, м. Рівне) давальницька сировина повинна була транспортуватися до виробничих приміщень (швейних цехів), а готова продукція у зворотному напрямку на склад замовника. Окрім того, позивач стверджує, що його технологи та контролери неодноразово відвідували виробничі потужності контрагентів спочатку для їх обстеження для з`ясування можливості надання послуг необхідної якості та кількості, а потім для запуску, налагодження виробництва та контролю якості продукції.

Суд констатує, що місце реєстрації ФОП та місце здійснення ним господарської діяльності не обов`язково співпадають. Проте як позивач, так і його контрагенти повинні достеменно знати адреси розташування швейних цехів, оскільки перший скеровував за цими адресами технологів та контролерів, а також постачав сировину, а другі здійснювали за цими адресами свою господарську діяльність. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про місцезнаходження (адресу) згаданих виробничих потужностей, а також будь-які документи, що підтверджували б транспортування сировини та готової продукції між замовником та виконавцями.

Свідки не змогли назвати суду жодної локації (адреси, чи хоча б орієнтовного місцезнаходження) виробничих приміщень ФОПів ані в місті Львові, ані в інших населених пунктах, хоча:

- ОСОБА_8 , судячи з її свідчень, неодноразово такі виробничі приміщення відвідувала (спочатку для перевірки виробничих потужностей на предмет можливості виконати замовлення, надалі для контролю якості продукції в процесі виконання замовлення);

- ОСОБА_9 як головний бухгалтер підтвердила здійснення контролю за оформленням первинних документів, в т.ч. на відвантаження давальницької сировини та на прихід готової продукції. Свідок стверджувала, що транспортування сировини та готової продукції здійснювалося як власним транспортом підприємства, так і транспортом контрагентів, а також із залученням перевізників. Разом з тим, позивач не надав суду будь-яких доказів (подорожні листи, товарно-транспортні накладні, договори-заявки чи вантажні накладні, видані перевізниками), що підтверджували б факт перевезення сировини до контрагентів та готової продукції на склад підприємства, а також фіксували місцезнаходження кожного із п`яти виробничих приміщень.

При цьому свідок ОСОБА_8 , котра стверджує про особисте інспектування виробничих приміщень за невідомими їй на час розгляду справи адресами перед укладенням контракту та на стадії контролю за виконанням контракту на запитання суду повідомила, що не перевіряла будь-яких документів щодо приналежності цих виробничих потужностей, її справою було вивчити технічну сторону питання.

З огляду на відсутність будь-яких доказів транспортування сировини та готової продукції між складом позивача та виробничими приміщеннями третіх осіб, а також відсутність у позивача будь-яких відомостей про місцезнаходження таких виробничих приміщень попри те, що його працівники та транспорт повинні були систематично їх відвідувати, суд дійшов висновку, що покази свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не підтверджують обставин реальності господарських операцій ТОВ «НФМ Україна» з ФОП ОСОБА_5 , ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_4 .

3. Оцінюючи зібрану контролюючим органом інформацію про контрагентів позивача суд дійшов висновку, що їх об`єднують такі спільні ознаки:

- реєстрація як платників податку на спрощеній системі оподаткування;

- подання звітності, що свідчить про відсутність найманих працівників та об`єктів оподаткування (нерухомості чи обладнання, котре могло б використовуватися у виробничій діяльності, транспорту для перевезення сировини та доставки готової продукції), відсутність виплати доходів у зв`язку із придбанням послуг із пошиття продукції в інших суб`єктів господарювання.

Жоден із залучених до участі у цій справі в якості третіх осіб ФОП не спростував наведену контролюючим органом податкову інформацію щодо відсутності в підприємців нежитлових приміщень, обладнання, персоналу, що дозволяли б фактично надавати послуги з пошиття сумок та одягу в кількостях тисяч/десятків тисяч одиниць.

Суд оцінює згадану податкову інформацію в сукупності із даними, отриманими із пояснень третіх осіб ФОП ОСОБА_4 , ФОП ОСОБА_10 , ОСОБА_1 . Кожен із названих осіб у надісланих суду письмових поясненнях стверджує, що мав усі необхідні ресурси для виконання зобов`язань по наданню послуг ТОВ «НФМ Україна», проте жоден не надав суду будь-яких доказів на підтвердження цих обставин. ОСОБА_5 та ОСОБА_1 надіслали суду письмові пояснення попри те, що скеровані їм поштою процесуальні документи суду (про залучення до участі у справі в якості третіх осіб на необхідність надати пояснення щодо реальності господарських операцій з ТОВ «НФМ Україна») не були їм вручені з незалежних від пошти причин та повернуті до суду (том 5 а.с.62,64). Перелічені треті особи у поясненнях посилаються на те, що в матеріалах судової справи є надані позивачем достатні докази на підтвердження реальності господарських операцій з ФОПами. Отже, позивач контактує з третіми особами, що підтверджує доводи контролюючого органу про узгодженість їх дій. ОСОБА_1 в своїх поясненнях також демонструє неабияку обізнаність із практикою Верховного Суду у справах, де оцінюється реальність господарських операцій платників (щодо презумпції правомірності правочину, наявності ділової мети господарської операції, можливості реального виконання господарських операцій шляхом залучення працівників за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафингу, перебування основних засобів на праві оренди або лізингу). Отже, треті особи добре обізнані з предметом доказування у цій справі, проте не надали суду будь-яких доказів того, що в момент оформлення первинних документів про надання послуг з пошиття сумок та одягу для ТОВ «НФМ Україна» вони мали у розпорядженні виробничі приміщення (цехи), швейне обладнання та працівників для пошиття значних обсягів готової продукції ( ОСОБА_5 - 47694 шт., ОСОБА_4 5741 штук, ОСОБА_1 - 47694 шт.).

В контексті пояснень щодо можливості залучення працівників за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафингу тощо суд зауважує, що укладені ТОВ «НФМ Україна» з ФОПами контракти передбачали, що виконавець має право залучати до процесу переробки сировини субпідрядників лише за умови попереднього письмового погодження із замовником. Учасники справи не повідомили суд та не надали суду доказів того, що за долученими до справи контрактами таке погодження надавалося. Ця обставина додатково підтверджує те, що виконання послуг з пошиття десятків тисяч одиниць сумок та спецодягу вимагали наявності у кожного із перелічених підприємців виробничих приміщень, швейного обладнання та кваліфікованого персоналу.

Оскільки в справі відсутні докази, що підтвердили б наявність перелічених виробничих та трудових ресурсів у контрагентів позивача, а учасники справи ухиляються від надання суду відомостей навіть про місцезнаходження таких виробничих об`єктів, суд дійшов висновку про те, що позивач не спростував висновків контролюючого органу про те, що треті особи не мали реальної можливості надавати ТОВ «НФМ Україна» послуги з пошиття продукції із давальницької сировини. З огляду на це суд визнає обґрунтованими висновки контролюючого органу про те, що долучені до матеріалів справи первинні документи, складені позивачем та його контрагентами, не підтверджують реальність надання ФОП ОСОБА_5 , ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_4 послуг ТОВ «НФМ Україна» по виготовленню продукції.

4. Оцінюючи надані позивачем документи (інвойси, ВМД) про експорт готової продукції суд зауважує, що факт реального існування та експорту готової продукції сам по собі не доводить, що цю продукцію пошили саме ФОП ОСОБА_5 , ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_4 . З огляду на наведену вище оцінку обставин справи суд вважає набагато ймовірнішим варіант, за якого описану продукцію виготовив сам платник податків, який на момент оформлення первинних документів за участі третіх особі мав у своєму розпорядженні обладнані цехи та кваліфікований персонал, а економічний ефект від оформлення господарських операцій із цими контрагентами полягає отриманні податкової вигоди шляхом формування ТзОВ «НФМ Україна» витрат, що зменшують об`єкт оподаткування податком на прибуток.

Враховуючи вищенаведене, суд визнає обґрунтованим висновок відповідача про те, що ТОВ «НФМ Україна» безпідставно віднесено вартість послуг по виготовленню продукції ФОП ОСОБА_5 , ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_4 до складу собівартості реалізованих послуг у сумі 11169483 грн., в т.ч. у 2017 році у сумі 4643039 грн., у 2018 році у сумі 2206688 грн., у 2019 році у сумі 432793 грн., у 2020 році у сумі 891177 грн., у 2021 році у сумі 2881630 грн., за півріччя 2022 року у сумі 114156 грн., тому такі послуги не повинні враховуватись при обчисленні об`єкта оподаткування податком на прибуток за відповідні періоди. Як наслідок, рішення контролюючого органу збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток підприємств на суму 1890346 грн. за податковими зобов`язаннями є обґрунтованим. Застосування до платника податку штрафних санкцій в сумі 472586,50 грн. (25% від суми визначених грошових зобов`язань) ґрунтується на правильному застосуванні п.123.2. ст. 123 та пп. 69.2 п. 69 Підрозділу 10 Розділу XX Податкового кодексу України.

Отже, позовні вимоги ТОВ «НФМ Україна» про скасування податкового повідомлення - рішення № 5623/13-01-07-04 від 26.08.2022 є безпідставними, тому в їх задоволенні слід відмовити.

Враховуючи висновок суду по суті спору та встановлені ст. 139 КАС України правила розподілу понесені позивачем судові витрати слід покласти на нього. Повний текст рішення виготовлено 25.09.2023.

Керуючись ст.ст. 19-22,25-26,90,139,229,241-246,250,251,255,295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову повністю.

Понесені позивачем судові витрати покласти на нього.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Москаль Р.М.