Справа № 580/7996/23
Суддя: Анжеліка БАБИЧ
Дата ухвалення: 2023-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

13 жовтня 2023 року Справа № 580/7996/23

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Бабич А.М., ознайомившись з матеріалами адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Черкаського ОТЦК та СП про зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИЛА:

04.09.2023 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі позивач) до Черкаського ОТЦК та СП (18008, м.Черкаси, вул.Хоменка, буд.19; ) (далі відповідач) про зобов`язання провести перерахунок розміру грошового забезпечення, зазначеного в довідці для перерахунку його пенсії, з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим) званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.02.2020, 01.01.2021, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30 серпня 2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі Постанова №704), оформити і надіслати Головному управлінню Пенсійного фонду України в Черкаській області оновлену довідку про розмір його грошового забезпечення станом на 29.01.2020 відповідно до вимог статей 43, 63 Закону України №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Постанови №704 із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.02.2020, 01.01.2021, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови № 704, а також процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії для проведення перерахунку основного розміру пенсії з 01.02.2020, 01.01.2021.

Додатково просив розглянути справу за правилами спрощеного провадження.

Вважаючи, що визначення посадового окладу і окладу за військовим званням у 2020-2021 роках повинно визначатися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, позивач звернувся заявою до відповідача про складення та подання Головному управлінню Пенсійного фонду України у Черкаській області довідки про розмір грошового забезпечення станом на 29.01.2020, а відповідач всупереч вимог закону відмовив.

Ухвалою від 11.09.2023 суд залишив без руху позовну заяву та надав позивачу строк 10 днів з моменту отримання ухвали для усунення викладених у мотивувальній частині ухвали недоліків позовної заяви.

09.10.2023 на виконання вимог вказаної вище ухвали від позивача до суду надійшла заява (вх.№43143/23) про поновлення строку (далі Заява), в якій зазначив, що застосування шестимісячного строку звернення до адміністративного суду матиме наслідок неможливість реалізувати позивачем право, передбачене ст.51 ЗУ № 2262-XII на перерахунок пенсії у зв`язку із зміною видів грошового забезпечення. Посилався на висновки Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а. Вважає, що не порушив строк на подання вказаного вище позову до суду.

Перевіривши Заяву з`ясовано, що недоліки позовної заяви вказані в ухвалі суду від 11.09.2023 не усунені.

Відповідно до ч.1 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В ухвалі про залишення позову без руху суд роз`яснив позивачу щодо пропуску строку звернення до адміністративного суду з позовною вимогою про оформлення і надіслання Головному управлінню Пенсійного фонду України в Черкаській області оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 29.01.2020 відповідно до вимог статей 43, 63 Закону України №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Постанови №704 із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.02.2020, 01.01.2021, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови № 704, а також процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії для проведення перерахунку основного розміру пенсії з 01.02.2020, 01.01.2021, та обов`язку надати суду заяву про поновлення порушеного строку, в якій обґрунтувати для цього підстави, викласти доводи щодо поважності тому причин і надати докази.

Позивач не вказав жодного аргументу щодо поважності причин пропущеного строку на звернення до суду. Натомість його Заява полягає виключно в непогодженні з висновками суду та власне помилкове твердження про відсутність строкового обмеження у зв`язку зі зміною грошового забезпечення. Такі твердження позивача, зважаючи на висновки Верховного Суду в постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних Касаційного адміністративного суду від 31 березня 2021 року у справі №240/12017/19, в яких суд відступив від висновку щодо обчислення строку з дати відповіді на звернення особи, безпідставні, оскільки отримання листа відповідача від 27.03.2023 у відповідь на заяву позивача не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права на отримання довідки і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку (Постанова Верховного Суду від 31.03.2021 у справі №240/12017/19).

Крім того позивач не врахував, що обчислення процесуальних строків відбувається не лише з часу, коди дізнався, а й коли міг дізнатися про порушення своїх прав.

Викладені в Заяві доводи не стосуються об`єктивних факторів, а отже, необґрунтовані. Водночас оскільки висновок у зазначеній вище справі стосується ст.122 КАС України та сформульовано для застосування судами у всіх категоріях соціальних спорів, обставини ухвалення рішення Верховним Судом у справах, що мали інші, аніж у цій, фактичні обставини, не мають правового значення. Відсутні підстави не враховувати актуальні висновки Верховного Суду щодо застосування ст.122 КАС України.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 січня 2019 року у справі №755/10947/17 зазначила, що незалежно від того чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата Верховного Суду, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду. Тобто, відступаючи від правової позиції, викладеної в раніше ухвалених рішеннях Верховного Суду, може не вказувати усі такі рішення, оскільки суд відступає від правової позиції, а не від судових рішень. Тому відсутні підстави для врахування судом постанови Верховного Суду від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а, на яку посилався позивач у Заяві.

Суд акцентує, що відповідно до вимог ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Учасники судового процесу та їхні представники згідно з ч.1 ст.45 КАС України повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Заява позивача свідчить про непогодження з мотивами суду. З огляду на це відсутні підстави для її задоволення.

Суд акцентує, що у позовній заяві заявляючи позовні вимоги щодо перерахунку грошового забезпечення не вказує обставин, що спір є саме його. Відповідно, відсутні підстави вважати, що позовні вимоги щодо довідки є саме похідними, а не самостійними.

Для вирішення питання про відкриття провадження у справі суд урахував, що до позовної заяви позивач не надав суду належних, достовірних доказів, достатніх вважати підтвердженими посилання на порушення відповідачем положень Постанови №704, а саме нарахування і виплати саме позивачу у заявленому спірному періоді грошового забезпечення не в повному розмірі.

На дату звернення до суду строки для оспорення розміру грошового забезпечення законами (ст.233 з урахуванням положень п.1 глави ХІХ Кодексу законів про працю України) не було обмежено. Водночас позивач не надав належних, достовірних та допустимих доказів щодо фактично отриманого ним від відповідача грошового забезпечення у спірному періоді.

Тому суд дійшов висновку запропонувати позивачу доповнити обставини спору у позовній заяві відповідно до вимог ст.160 КАС України в контексті дійсного предмета спору, а саме про період його служби у відповідача та фактично отримані розміри його грошового забезпечення за спірний період, у т.ч. вказавши повне його найменування.

Суд звертає увагу позивача, що згідно з ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси. Частиною 3 ст.5 КАС України визначено, що до суду можуть звертатися в інтересах інших осіб органи та особи, яким законом надано таке право.

Отже, право на звернення до адміністративного суду має особа, якщо порушено її особисті права, свободи та законні інтереси.

На дату звернення зі вказаним позовом позивач є пенсіонером та перебуває на обліку у Головному управлінню Пенсійного фонду України в Черкаській області. Не вказав і не дав до суду належних достовірних та достатніх доказів, що, заявлені позовні вимоги щодо перерахунку розміру грошового забезпечення стосуються його особисто. Це має значення для вирішення питання з`ясування підстав прийняття таких позовних вимог до розгляду та, відповідно, належної оцінки, чи є позовні вимоги про видачу довідки похідними, чи самостійними, а у подальшому - визначитися з тим, чи дотримано в такому спорі строку звернення до суду.

Для виконання позивач має підготувати позовну заяву дотримуючись вимог ст.ст.160-161 КАС України, в якій уточнити позовні вимоги, викласти конкретні обставини, що стосуються кожної із заявлених позовних вимог, із зазначенням позовних вимог відповідно до кожного зі вказаних відповідачів згідно з п.4 ч.5 ст.160 КАС України та доказів, та подальшим наданням їх копій в кількості відповідно до учасників спору.

Відповідно до ч.2 ст.121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Для забезпечення позивачу доступу до суду, наявні підстави продовжити йому строк для усунення вказаних вище недоліків позову, установивши термін для таких дій 5 днів з дати отримання цієї ухвали.

Керуючись ст.ст.2-20, 121, 160-161, 169, 237, 241-246, 255, 295 КАС України, суддя

УХВАЛИЛА:

1. Відмовити у задоволенні заяви (вх. від 09.10.2023 №43143/23) ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) про поновлення строку звернення до адміністративного суду повністю.

2. Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позову, встановивши термін 5 днів з дати отримання цієї ухвали.

3. Роз`яснити, що у разі невиконання вимог ухвали позовна заява підлягає поверненню.

4. Копію ухвали направити ОСОБА_1 .

5. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Анжеліка БАБИЧ