Справа № 703/1022/23
Суддя: Крива Ю. В.
Дата ухвалення: 2023-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 703/1022/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2023 року Суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Крива Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Смілі об`єднану справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби з безпеки на транспорті про скасування постанов про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Державної служби з безпеки на транспорті, в якому просить скасувати наступні дев`ять постанов про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.132-1 КУпАП, у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, а саме: постанову серії АА № 00004040 від 19 січня 2023 року, постанову серії АА № 00004861 від 07 лютого 2023 року, постанову серії АА № 00005243 від 16 лютого 2023 року, постанову серії АА № 00005300 від 17 лютого 2023 року, постанову серії АА № 00005346 від 17 лютого 2023 року, постанову серії АА № 00005429 від 20 лютого 2023 року, постанову серії АА № 00005588 від 21 лютого 2023 року, постанову серії АА № 00005693 від 22 лютого 2023 року, постанову серії АА № 00005721 від 22 лютого 2023 року, винесені уповноваженими посадовими особами відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті та закрити такі справи за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті понесені ним витрати по оплаті судового збору.

В обґрунтування позову позивач вказує, що 28 лютого 2023 року та 01 березня 2023 року за місцем свого проживання він поштовою кореспонденцією отримав дев`ять вищевказаних постанов про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.132-1 КУпАП, у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі.

Так, 19 січня 2023 року старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченком В.О. винесено постанову серії АА № 00004040 про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.132-1 КУпАП, зі змісту якої слідує, що він, як відповідальна особа, допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених п. 22.5 Правил дорожнього руху України, зокрема, перевищення навантаження на одиночну вісь на 5,628%, що,згідно постанови, мало місце о 13 год. 58 хв. 01 грудня 2022 року на а/д Н-01 Київ-Знам`янка, км 206+200;

07 лютого 2023 року старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Соколюк Л.М. винесено постанову серії АА № 00004861про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.132-1 КУпАП, зі змісту якої слідує, що він, як відповідальна особу, допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених п. 22.5 Правил дорожнього руху України, зокрема, перевищення навантаження на одиночну вісь на 6,724%, %, що, згідно постанови, мало місце о 13 год. 53 хв. 27 грудня 2022 року на а/д Н-01 Київ-Знам`янка, км 206+200;

16 лютого 2023 року старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченком В.О. винесено постанову серії АА № 00005243 про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.132-1 КУпАП, зі змісту якої слідує, що він, як відповідальна особа,допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених п. 22.5 Правил дорожнього руху України, зокрема, перевантаження загальної маси транспортного засобу на 6,22% та перевищення навантаження на одиночну вісь на 14,788%, що,згідно постанови, мало місце о 12 год. 17 хв. 12 січня 2023 року на а/д Н-01 Київ-Знам`янка, км 206+200;

17 лютого 2023 року старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченком В.О. винесено постанову серії АА № 00005300про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.132-1 КУпАП, зі змісту якої слідує, що він, як відповідальна особа, допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених п. 22.5 Правил дорожнього руху України, зокрема, перевищення навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 6,11%, що, згідно постанови, мало місце о 09 год. 58 хв. 15 січня 2023 року на а/д Н-01 Київ-Знам`янка, км 206+200;

17 лютого 2023 року старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченком В.О. винесено постанову серії АА №00005346 про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.132-1 КУпАП, зі змісту якої слідує, що він, як відповідальна особа, допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених п. 22.5 Правил дорожнього руху України, зокрема, перевантаження загальної маси транспортного засобу на 7,82% та перевищення навантаження на одиночну вісь на 18,44%, що,згідно постанови, мало місце о 11 год. 09 хв. 17 січня 2023 рокуна а/д Н-01 Київ-Знам`янка, км 206+200;

20 лютого 2023 року головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Василенком І.В. винесено постанову серії АА № 00005429 про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.132-1 КУпАП, зі змісту якої слідує, що він, як відповідальна особа, допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених п. 22.5 Правил дорожнього руху України, зокрема, перевантаження загальної маси транспортного засобу на 8,72% та перевищення навантаження на одиночну вісь на 18,849%, що, згідно постанови,мало місце о 11 год. 14 хв. 20 січня 2023 року на а/д Н-01 Київ-Знам`янка, км 206+200;

21 лютого 2023 року головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Тимощук А.М. винесено постанову серії АА № 00005588 про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.132-1 КУпАП, зі змісту якої слідує, що він, як відповідальна особа, допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених п. 22.5 Правил дорожнього руху України, зокрема, перевантаження загальної маси транспортного засобу на 6,15% та перевищення навантаження на одиночну вісь на 15,562%, що,згідно постанови,мало місце о 11 год. 33 хв. 26 січня 2023 року на а/д Н-01 Київ-Знам`янка, км 206+200;

22 лютого 2023 року старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Соколюк Л.М. винесено постанову серії АА № 00005693 про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.132-1 КУпАП, зі змісту якої слідує, що він, як відповідальна особа, допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених п. 22.5 Правил дорожнього руху України, зокрема, перевантаження загальної маси транспортного засобу на 7,73% та перевищення навантаження на одиночну вісь на 19,331%, що,згідно постанови,мало місце о 10 год. 21 хв. 29 січня 2023 року на а/д Н-01 Київ-Знам`янка, км 206+200;

22 лютого 2023 року головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Тимощук А.М. винесено постанову серії АА № 00005721 про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.132-1 КУпАП, зі змісту якої слідує, що він, як відповідальна особа, допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених п. 22.5 Правил дорожнього руху України, зокрема, перевищення навантаження на одиночну вісь транспортного засобу на 16,307% та загальної маси на 6,57%, що,згідно постанови,мало місце о 10 год. 40 хв. 30 січня 2023 року на а/д Н-01 Київ-Знам`янка, км 206+200.

Зазначеними постановами на позивача накладено адміністративні стягнення у вигляді штрафу в загальному розмірі 127 500 гривень.

Не погоджуючись з вказаними постановами позивач вказує, що на час винесення оскаржуваних постанов відповідач не встановив наявність у його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, а також належність суб`єкта відповідальності за ним. На думку позивача, розгляд справ був проведений без повного, всебічного та об`єктивного з`ясування всіх обставин, за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт вчинення ним вказаних правопорушень. Крім того, оскаржувані постанови вважає необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню у зв`язку з їх не відповідністю вимогам ст.ст. 280, 283 КУпАП, Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 № 512 (надалі - Інструкція).

Так, позивач зауважує, що всупереч вимогам ст. 283 КУпАП та Інструкції оскаржувані постанови не містять обов`язкової інформації про категорію, тип, повну масу транспортного засобу, від яких залежить граничний розмір фактичної маси транспортного засобу, рух якого автомобільними дорогами забороняється, а також інформації про вагу (масу) перевищення встановлених законодавством вагових норм для відповідної категорії та типу транспортного засобу під час руху автомобільними дорогами. Без зазначення у постанові типу транспортного засобу не можливо з`ясувати на підставі чого уповноважена особа прийшла до висновку про перевищення навантаження транспортного засобу. В постановах відсутня будь-яка інформація про транспортний засіб крім марки та державного номеру.

Крім того, позивач вказує, що в оскаржуваних постановах, в частині «Інформація про технічний засіб, яким в автоматичному режимі зафіксовано правопорушення» не зазначено назву технічного засобу, коду, типу обладнання, його серійного номеру. Зазначив, що напис в постановах «WIM 10» свідчить виключно про систему (комплекс) динамічного зважування транспортних засобів у русі (WEIGH-In-MOTION, WIM), позначка «10» вказує лише на місце розміщення такого пункту зважування (майданчика) на карті України, яких, згідно відомостей з Карти зважування в русі в Україні, є близько 100 одиниць. Також вказує, що постанови уповноважених осіб відповідача не містять назв, кодів обладнання, серійних номерів (серійного номеру виробника, MSN, інвентарного номеру тощо) саме технічних засобів, тобто відсутні унікальні відомості, що присвоюються для ідентифікації окремого виробу, не лише за місцем їх розміщення, а й ідентифікувати такий засіб в цілому. Відтак, вважає, що відомості про параметри транспортного засобу зафіксовані технічним засобом без зазначення його ідентифікаційних ознак (коду, серійного номеру тощо) є неналежними та недопустимими доказами.

Крім того, позивач вказує, що на час фіксування порушень він не міг бути відповідальною особою, оскільки перебував у відпустці та на лікарняному, а відтак, не міг вчиняти дій, чи бездіяльності, що виключає його вину, причинно-наслідковий зв`язок та інші складові адміністративного правопорушення.

Так, позивач вказує, що відповідно до розпоряджень міського голови м. Сміла від 02 грудня 2022 року № 741-в «Про надання відпустки ОСОБА_1 », від 20 січня 2023 року № 49-в та від 02 лютого 2023 року № 364-в він перебував у щорічній відпустці у періоди з 24 грудня 2022 року до 08 січня 2023 року; з 26 січня 2023 року до 31 січня 2023 року; з 08 лютого 2023 року до 26 лютого 2023 року. В період часу з 11 січня 2023 року до Ї6 січня 2023 року та з 17 січня 2023 року до 20 січня 2023 рокупозивач перебував на лікарняному та був непрацездатний. На час його відсутності відповідальною особою був ОСОБА_3 . Вказані обставини не були встановлені відповідальними особами відповідача під час розгляду справ про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Позивач також зауважив, що зі змісту оскаржуваних постанов місцем вчинення правопорушення зазначено а/д Н-01 Київ-Знам`янка, км 206+200, натомість відповідно до зображень транспортного засобу, які розміщені на вебсайті wim.dsbt.gov.ua, місце вчинення правопорушення є іншим: 206+160, що на 40 метрів відрізняється від місця фіксації та знаходження самого пункту зважування.

Посилаючись на вказані обставини позивач звернувся до суду з позовом про скасування вказаних постанов про притягнення його до адміністративної відповідальності та просив стягнути з відповідача судові витрати по оплаті судового збору.

Ухвалою судді від 13 березня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, встановлено відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання ухвали для подання відзиву на позовну заяву.Копію ухвали надіслано учасникам справи, а відповідачу також копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів (за місцем знаходження).

Реалізуючи право на подання відзиву, у порядку ст. 162 КАС України, 17 березня 2023 року представником відповідача Мельничук І.В. через підсистему «Електроний суд» надано відзив на позовну заяву, у якому остання просила в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Узагальнені доводи та заперечення наведені у відзиві представника відповідача зводяться до такого.

Так, представник відповідача вказує, що рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. № 30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами» (надалі - Правила № 30).Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174 (надалі - Порядок № 1174).

Здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному транспорті здійснюється за допомогою встановлених на автомобільних дорогах автоматичних пунктів - комплексів технічних засобів, що здатні в автоматичному режимі, вимірювати загальну масу транспортного засобу; визначати кількості осей транспортного засобу; вимірювати навантаження, що припадають на кожну вісь транспортного засобу тощо.У подальшому така інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих, які містять інформацію про засоби вимірювальної техніки, місце фіксації, найменування автомобільної дороги, дату і час фіксації здійснення вимірювання тощо, фотографії транспортного засобу, відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт.При цьому, система забезпечує автоматизоване формування проекту постанови про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою автоматичних пунктів, відповідно до законодавства.

Тобто, суть процесу автофіксації правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті полягає у забезпеченні прозорості фіксації порушень, зменшення участі посадових осіб у вказаному процесі, що спрямовано на об`єктивну оцінку обставин та фактів вчинення правопорушення.

Наголошує, що посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли, тобто упорядковану сукупність відомостей: про транспортний засіб; відповідальну особу, визначену статтею 14-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення; наявність/відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та метаданих, сформованих автоматичним пунктом.

Відтак, закріплений в законодавстві та реалізований на практиці механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі унеможливлює механічне втручання в роботу системи, а також унеможливлює наявність корупційної складової.

Зазначає, що низка відомостей, які обов`язково опрацьовуються під час винесення постанови про адміністративне правопорушення стосуються особи, за якою зареєстровано транспортний засіб.

Пунктами 30, 31 та 32 Порядку внесення відомостей про належного користувача, визначено порядок внесення відомостей про належного користувача, який користується транспортним засобом на підставі договору оренди (найму, позички).

Відповідно, внесенню до ЄДРТЗ підлягають лише власники транспортних засобів (фізичні та юридичні особи) або належні користувачі транспортних засобів, які несуть відповідальність, згідно правил встановлених статтею 14-3, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 КУпАП лише у випадку такого їх внесення до ЄДРТЗ. Саме зазначені відомості надаються уповноваженій посадовій особі відповідача на її запит при розгляді нею справи про адміністративне правопорушення.

За відсутності відомостей про належного користувача у ЄДРТЗ, уповноваженій посадовій особі відповідача, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, надаються відомості про особу за якою зареєстрований транспортний засіб.

Внесення відомостей до ЄДРТЗ щодо належного користувача транспортного засобу є виключно правом особи, уповноваженої на подання відповідної заяви в порядку, передбаченому Порядком № 1197.

При цьому, представник відповідача зауважила, що невнесення відомостей до ЄДРТЗ щодо належного користувача транспортного засобу, незалежно від підстав такого невнесення викликає автоматичне визначення відповідальною особою за вчинення адміністративних правопорушень саме особу, за якою зареєстрований транспортний засіб або ж керівника юридичної особи, за якою він зареєстрований (позивача).

Вказує, що оскарженими постановами про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі до адміністративної відповідальності за порушення частини другої статті 132-1 КУпАП притягнуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб. Так, шляхом отримання інформації з Єдиного державного реєстру транспортних засобів встановлено, що власником АТ 2041, д.н.з. НОМЕР_1 , є ОСОБА_1 .

На спростування доводів позивача щодо того, що останній не був відповідальною особою на час вчинення правопорушення, оскільки у вказаний період часу перебував у відпустці та на лікарняному, представник відповідача вказує, що останній не здійснив перереєстрацію чи внесення змін до відомостей до ЄДРТЗ щодо належного користувача транспортного засобута на момент винесення постанов про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, відомості про належного користувача транспортного засобу АТ 2041, д.н.з. НОМЕР_1 , в розумінні Порядку внесення відомостей про належного користувача, в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів були відсутні, у зв`язку з чим до адміністративної відповідальності за порушення ч. 2 ст. 132-1 КУпАП правомірно притягнуто власника транспортного засобу - ОСОБА_1 .

Вказує також, що оскаржувані постанови про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України відповідають усім вищенаведеним критеріям та містять усю необхідну інформацію, передбачену КУпАП та пунктом 17 Порядку №1174, зміст оскаржуваних постанов відображає ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП (перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами).Відтак, на думку представника відповідача,оскаржувані постанови про у справах про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 за своїм змістом та формою повністю відповідають встановленим законом вимогам та містять необхідну інформацію, згідно якої уповноваженими посадовими особами Укртрансбезпеки було встановлено подію та склад адміністративних правопорушень, та правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, усі відомості, які містяться в оскаржуваних постановах відповідають вимогам чинного законодавства.

Зокрема зазначає, що постанови містять інформацію про перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великоваговим транспортним засобом автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами у вигляді зазначення конкретних вагових параметрів транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові параметри транспортного засобу на ділянці автомобільної дороги.У оскаржуваних постановах про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті зазначено виміряні, з урахуванням похибки, вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги. Технічні засоби фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі відповідають вимогам встановленим чинним законодавством України, на підтвердження чого до відзиву стороною відповідача надано копію сертифікату перевірки типу та копію сертифікату відповідності.

Таким чином, представник відповідача вважає, що уповноваженими посадовими особами Укртрансбезпеки належним чином виявлено та зафіксовано факти вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та розглянуто справи про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті. Натомість, позивачем не наведено жодних належних та допустимих, достатніх доказів на спростування позиції відповідача, якою він керувався при притягненні особи до адміністративної відповідальності.

Посилаючись на вказані обставини, представник відповідача Мельничук І.В. вважає позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтованими та невмотивованими, відтак просила у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

27 березня 2023 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач, скориставшись правом передбаченим відповідно до ст. 163 КАС України, виклав свої заперечення на доводи представника відповідача, викладені нею у відзиві. Так, позивач вказує, що відповідач у справі жодним чином не навів обґрунтувань, належних та допустимих доказів щодо наявності в його діях складу адміністративних правопорушень. Зауважує, що підставою поданого ним позову є саме недоведеність суб`єктом владних повноважень його вини у інкримінованих йому адміністративних правопорушеннях. Наголошує, що у періоди притягнення його до відповідальності він перебував на лікарняному та у відпустці. Вказує, що перебуваючи у відпустці та маючи тимчасову непрацездатність він не міг вчиняти а ні дій, а ні бездіяльності, що виключає його вину, причинно-наслідковий зв`язок та інші складові адміністративного правопорушення. Відтак, на переконання позивача оскаржувані постанови не містять даних щодо наявності форми вини та умислу на вчинення ним порушення Правил дорожнього руху. З огляду на вказане, відповідач мав увесь обсяг повноважень на встановлення всіх обставин справи, в тому числі вини особи, яка притягається до відповідальності. Так, встановивши особу керівника, відповідач не звільняється від обов`язку встановлення всього складу адміністративного правопорушення. Він зобов`язаний встановити вину безпосередньо особи, яка притягається до відповідальності. Норми КУпАП, на які посилається відповідач, не звільняють його від цього обов`язку і не презюмують вину. Однак, як зазначає позивач, відповідач у справі порушив принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності.

Так, позивач вказує, що з наданого до суду відзиву на позовну заяву та доданих до нього документів слідує, що підставами винесення оскаржуваних постанов у справах про адміністративне правопорушення стали відомості інформаційної картки з метаданими та «скриншот» інформаційної сторінки АРМ.

Разом з тим, на думку позивача, вказані докази є неналежними, оскільки не містять інформації щодо предмета доказування, та недостовірними, оскільки з них не можливо встановити дійсні обставини справи.

В якості підстав для задоволення позовних вимог позивач посилається на невідповідність оскаржуваних постанов нормам ст. 283 КУпАП, зокрема, вказує, що відповідачем не встановлено місце вчиненого правопорушення, як обов`язкової ознаки об`єктивної сторони складу правопорушення. Так, згідно оскаржуваних постанов місцем вчинення правопорушення є адреса: Н-01 Київ-Знам`янка, км. 206+200, в той же час, згідно метаданих зазначених на офіційному сайті Укртрансбезпеки wim.dsbt.gov.ua та які надані до позову, місцем вчинення правопорушення є іншим: 206+160 (різниця складає відстань в 40 метрів). Вказана обставина відповідачем не спростована, більш того, з наданих відповідачем до відзиву інформаційних карток з метаданими, які сформовані автоматичним пунктом при фіксації адміністративного правопорушення, слідує, що пост розміщено за третьою адресою:Н-01, Київ-Знам`янка, км 205+600 (різниця вже складає 800 метрів). Відтак позивач вважає, що при винесенні оскаржуваних постанов, посадовими особами відповідача не було встановлено у відповідності до вимог КУпАП місця вчинення правопорушення, яке відповідно до Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті повинно визначатися виходячи з отриманих метаданих, відтак оскаржувані постанови складені з порушенням вимог передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Крім того позивач зауважив, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами (постанова Верховного Суду від 15.03.2019 року у справі №2 04/2 3 52/16-а).

З наданого відповідачем «скриншоту» інформаційної сторінки АРМ-аудиту слідує, що власником транспортного засобу тягача за д.н.з. НОМЕР_1 марки ATмоделі 2041 є ОСОБА_1 , як фізична особа. Однак вказане позивач заперечує, вказує, що зазначені відомості є неналежними та недостовірними, оскільки він не являється та ніколи не був власником вказаного транспортного засобу, крім того, відповідачем не надано достовірних доказів того, що позивач є зареєстрованим суб`єктом господарювання.

Вказує також, що не спростованими відповідачем являються доводи позивача в частині порушення ч. 3 ст. 283 КУпАП, зокрема, відсутності в оскаржуваних постановах назви технічного засобу, коду, типу обладнання, його серійного номеру, як унікальних відомостей, що присвоюються для ідентифікації окремого виробу (про необхідність зазначення таких вказав Верховний Суд в постанові від 13.02.2020 року справа №524/9716/16-а). Назва системи (комплексу) динамічного зважування транспортних засобів у русі (WIM) з позначкою «10» вказує лише на місце розміщення такого пункту зважування, однак жодним чином не ідентифікує його. Тобто зазначення самої назви, без визначення коду, типу обладнання та серійного номеру свідчить про не відповідність інформації в оскаржуваних постановах нормам права та сформованій судовій практиці.

Також, позивач вказав, що всупереч п. 15 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 №1174 в оскаржуванихпостановах та доданих до відзиву інформаційних картках з метаданими відповідачем не доведено належними доказами категорію, тип, точно не встановлено повної маси транспортного засобу. Так, без зазначення типу транспортного засобу не можливо з`ясувати на підставі чого відповідач прийшов до висновку про перевищення навантаження транспортного засобу. В постановах відсутня будь-яка інформація про транспортний засіб крім марки та державного номеру.

Так, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу тип зафіксованого транспортного засобу марки АТ 2041 д.н. НОМЕР_1 , спеціалізований вантажний сміттєвоз - С, повна маса 20500 кг, маса без навантаження 11090 кг.

Тобто, у відповідності до положень ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобіль АТ 2041 відноситься до транспортних засобів спеціального призначення, який здійснює збір та транспортування сміття в межах всього міста. Більш того, повна нормована маса автомобіля, передбачена заводом виробником, складає 20500 кг, поряд з цим, як слідує з оскаржуваних постанов: серії АА № 00004040 від 19 січня 2023 року загальна маса автомобіля 19381 кг; серії НОМЕР_2 від 07 лютого 2023 року загальна маса автомобіля становить 19594 кг; серії АА № 00005300 від 17 лютого 2023 року загальна маса автомобіля становить 19603 кг, тобто вага транспортного засобу спеціального призначення знаходиться в межах допустимої маси автомобіля, що становить 20500 кг, зауважує, що вказані обставини не були з`ясовані відповідачем при розгляді справ.

Таким чином позивач вказав, що враховуючи, що при оформленні матеріалів справи уповноваженими особами відповідача не дотримано вимог Закону, не сформульовано склад адміністративного правопорушення, за яким складено протоколи відносно позивача, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази його винуватості, що в своїй сукупності вказує на недоведеність його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП України, а відтак, просив суд скасувати оскаржувані постанови відповідача.

11 квітня 2023 року позивачем було подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій останній окрім вказаних вище постанов про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.132-1 КУпАП, також просив скасувати постанову серії АА № 00003850 від 16 січня 2023 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.132-1 КУпАП. Разом з тим, в подальшому в судовому засіданні представник позивача не підтримав вказане клопотання, в зв`язку з чим у його задоволенні судом було відмовлено.

Окрім того, 12 червня 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до Державної служби з безпеки на транспорті, в якому просить скасувати постанову серії АА № 00003850 від 16 січня 2023 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.132-1 КУпАП, у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 10 квітня 2023 року від працівників відділу державної виконавчої служби у м. Сміла дізнався про наявність відкритого виконавчого провадження про стягнення з нього штрафу у розмірі 34000 грн у справі про адміністративне правопорушення. Цього ж дня прибув у вказаний відділ ДВС, де дізнався про наявність виконавчого провадженням № 71478952 щодо стягнення з нього штрафу у розмірі 34000 грн. на користь Державної служби України з безпеки на транспорті та 3400 грн. виконавчого збору на підставі постанови серії АА №00003850 від 16 січня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України.

Так, 16 січня 2023 року старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Каліновською К.В. винесено постанову серії АА №00003850 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.132-1 КУпАП, зі змісту якої слідує, що він, як відповідальна особа, допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених п. 22.5 Правил дорожнього руху України, зокрема, перевищення навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 11,786%, що, згідно постанови, мало місце о 12 год. 34 хв. 17 листопада 2022 року за адресою: Н-01 Київ-Знам`янка, км 206+200.

Не погоджуючись з вказаною постановою позивач вказує, що на час її винесення відповідач не встановив наявність у його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, порушив принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, розгляд справи був проведений без повного, всебічного та об`єктивного з`ясування всіх обставин, за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт вчинення ним вказаного правопорушення. Відтак вважає оскаржувану постанову необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню також у зв`язку з її не відповідністю вимогам ст.ст. 280, 283 КУпАП.

Вказана позовна заява надійшла до суду 12 червня 2023 року та згідно протоколу автоматичного розподілу справи між суддями була передана на розгляд судді Прилуцькому В.О., справі присвоєно номер 703/2624/23, провадження 2-а/703/13/23.

Ухвалою судді від 13 червня 2023 року задоволено заяву про самовідвід судді Прилуцького В.О. у вказаній справі номер 703/2624/23 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі від 16 січня 2023 року, а справу передано до канцелярії суду для визначення автоматизованою системою документообігу іншого судді у порядку, встановленому ст. 31 КАС України для її розгляду.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 червня 2023 року вказана цивільна справа номер 703/2624/23 передана на розгляд судді Биченку І.Я.

Ухвалою судді Биченка І.Я. від 16 червня 2023 року задоволено клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до адміністративного суду, поновлено останньому строк звернення до адміністративного суду із позовною заявою щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; відкрито провадження у справі № 703/2624/23 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі. Крім того, задоволено клопотання позивача про об`єднання справ в одне провадження та об`єднано в одне провадження справу № 703/2624/23 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі в одне провадження зі справою № 703/1022/23 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанов про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, об`єднаній справі присвоєно номер №703/1022/23, а справу передано на розгляд судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Криві Ю.В.

Ухвалою суду від 18 липня 2023 року прийнято до розгляду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби з безпеки на транспорті про скасування постанови про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі. Об`єднану справу призначено до судового розгляду на 16 серпня 2023 року, встановлено відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Реалізуючи право на подання відзиву, у порядку ст. 162 КАС України, 16 серпня 2023 року представником відповідача Мельничук І.В. через підсистему «Електроний суд» надано відзив на позовну заяву, у якому остання просила в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі з підстав, що були викладені нею раніше у відзиві, поданому 17 березня 2023 року. Так, представник відповідача вважає, що уповноваженою посадовою особою Укртрансбезпеки належним чином виявлено та зафіксовано факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та розглянуто справу про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті. Натомість, позивачем не наведено жодних належних та допустимих, достатніх доказів на спростування позиції відповідача, якою він керувався при притягненні особи до адміністративної відповідальності. Посилаючись на вказані обставини, представник відповідача Мельничук І.В. вважає позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтованими та невмотивованими, відтак просила у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Позивач правом на надання відповіді на відзив не скористався.

Ухвалою суду від 16 серпня 2023 року вирішено перейти до розгляду об`єднаної справи № 703/1022/23 в порядку письмового провадження.

Розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до наступного висновку.

За змістом статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлено Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями) (далі по тексту - ПДР).

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

На виконання приписів п. 1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з ч. 2 ст. 29 Закону України Про дорожній рух, з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. № 30 Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.

Положеннями п. 3 Правил встановлено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

На виконання п. 22.5 ПДР за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Пунктом 25 Правил № 30 встановлено, що забороняється проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів без дозволу, зазначеного у пункті 4 цих Правил, або документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, що повинні знаходитися у водія і пред`являтися на вимогу уповноважених осіб.

Згідно пункту 4 Правил № 30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Відповідно до частини 4 статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

За порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, згідно статті 132-1 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч. 2 ст. 132-1 КУпАП перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

У разі виявлення адміністративного правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, правопорушення, передбаченого статтею 132-2 цього Кодексу, та/або порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису), протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (ч. 7 ст.258 КУпАП).

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За визначенням ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 14-3 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Виходячи зі змісту ч. 3 ст. 14-3 КУпАП, відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, у випадках, передбачених статтею 279-7 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 279-7 КУпАП, відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою про накладення адміністративного стягнення законної сили:

- така особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння;

- внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу;

- особа, яка користувалася транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Положеннями ч. 1 ст. 279-5 КУпАП встановлено, що у разі якщо адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлюють відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або вантажовідправника.

Ряд відомостей, які враховуються під час розгляду справи про адміністративне правопорушення надаються з Єдиного державного реєстру транспортних засобів, ведення якого здійснюється уповноваженими посадовими особами Головного сервісного центру МВС.

Так, згідно пункту 3 Розділу II Порядку ведення Єдиного державного реєстру транспортних засобів (надалі - ЄДРТЗ), затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2020 № 779 (надалі - Порядок 779), до ЄДРТЗ вноситься інформація про транспортні засоби, що використовуються на вулично-дорожній мережі загального користування і підлягають державній або відомчій реєстрації, відомості про їх власників (співвласників), належних користувачів, закріплені номерні знаки та реєстраційні документи на такі транспортні засоби (далі - об`єкти обліку).

У відповідності до пункту 4 Розділу II Порядок 779, внесення до ЄДРТЗ інформації про об`єкти обліку здійснюється в разі, зокрема, державної реєстрації транспортного засобу; перереєстрації транспортного засобу; зняття з обліку транспортного засобу; внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу; передачі права користування та/або розпорядження транспортним засобом іншій особі з видачею тимчасового реєстраційного талона.

При цьому, пунктом 1 Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до ЄДРТЗ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.11.2018 №1197 (надалі - Порядок 1197) визначає, що цей Порядок визначає процедуру внесення до ЄДРТЗ відомостей про належного користувача транспортного засобу (далі - належний користувач).

Відповідно до підпункту 3 пункту 2 Порядку 1197, належний користувач - фізична особа, яка на законних підставах користується транспортним засобом, що їй не належить, а також керівник юридичної особи - лізингоодержувача (особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи - лізингоодержувача) або працівник, визначений керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, які в разі внесення щодо них відомостей до ЄДРТЗ, згідно статті 14'3 КУпАП, несуть відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Так, згідно пунктів 15, 16 Порядку державної реєстрації (перереєстрації-), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) вбачається, що:

1. всі дії щодо проведення державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортні засоби підлягають огляду фахівцями експертної служби МВС з метою звірення ідентифікаційних номерів їх складових частин з номерами, зазначеними в поданих власником для реєстрації документах;

2. за бажанням власника транспортного засобу - фізичної особи надати право керування таким засобом іншій фізичній особі чи за бажанням фізичної або юридичної особи, якій власник транспортного засобу передав у встановленому порядку право користування і (або) розпорядження транспортними засобами, сервісний центр МВС видає за зверненням такого власника тимчасовий реєстраційний талон на строк, зазначений у його заяві, або документах, які підтверджують право користування і (або) розпорядження транспортним засобом.

Відповідно, внесенню до ЄДРТЗ підлягають лише власники транспортних засобів (фізичні та юридичні особи) або належні користувачі транспортних засобів, які несуть відповідальність, згідно правил встановлених статтею 14-3, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 КУпАП лише у випадку такого їх внесення до ЄДРТЗ.

За відсутності відомостей про належного користувача у ЄДРТЗ, уповноваженій посадовій особі Відповідача, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, надаються відомості про особу за якою зареєстрований транспортний засіб або ж керівника юридичної особи, за якою він зареєстрований.

Оскарженими постановами про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі притягнуто позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до адміністративної відповідальності за порушення частини другої статті 132-1 КУпАП, як керівника юридичної особи, за якою він зареєстрований транспортний засіб.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 власником спеціалізованого вантажного сміттєвоза-С, реєстраційний номер НОМЕР_1 є СКП «Комунальник».

При цьому, відповідно до наданих позивачем Розпоряджень міського голови Смілянської міської ради про надання відпустки, вбачається, що директором Смілянського комунального підприємства «Комунальник» є ОСОБА_1 .

Як зазначено вище, ч. 1 ст. 14-3 КУпАП визначені суб`єкти адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, якими можуть бути фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а також належний користувач транспортного засобу, за умови, що відомості про такого користувача внесені до Єдиного державного реєстру транспортних засобів.

Таким чином, позивач, як керівник юридичної особи СКП "Комунальник", якому належить транспортний засіб спеціалізованого вантажного сміттєвоза-С, реєстраційний номер НОМЕР_1 , може бути суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Також, судом встановлено, що відповідно до розпоряджень міського голови м. Сміла від 02.12.2022 № 741-в «Про надання відпустки ОСОБА_1 », від 20.01.2023 № 49-в та від 02.02.2023 № 364-в позивач перебував у щорічній відпустці з 24.12.2022 до 08.01.2023; з 26.01.2023 до 31.01.2023; з 08.02.2023 до 26.02.2023. Окрім того, в період часу з 11.01.2023 до 16.01.2023 та з 17.01.2023 до 20.01.2023 позивач хворів та був непрацездатний, що підтверджується лікарняними листами. На час його відсутності відповідальною особою був ОСОБА_3 .

З огляду на те, що у дні, коли були складені постанови, позивач не виконував обов`язки директора СКП «Комунальник», позивач вважає, що постанову складено щодо неналежного суб`єкта.

Разом з цим, процедура внесення до Єдиного державного реєстру транспортних засобів відомостей про належного користувача транспортного засобу регулюється Порядком №1197, як вже було зазначено вище.

При цьому, позивачем не надано доказів того, що відомості про належного користувача у вказані періоди перебування позивача у відпустці та на лікарняному внесені до Єдиного державного реєстру транспортних засобів.

За таких обставин, адміністративна відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху автомобільними дорогами транспортного засобу спеціалізованого вантажного сміттєвоза-С, реєстраційний номер НОМЕР_1 покладається на особу за якою зареєстровано транспортний засіб, а саме на директора СКП «Комунальник» ОСОБА_1 .

Крім того, внесення відомостей про належного користувача до Єдиного державного реєстру транспортних засобів є правом, а не обов`язком власника транспортного засобу або особи, якій передано транспортний засіб у користування, отже, не реалізація зазначеного права не звільняє особу від відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Враховуючи вказане вище, відсутні підстави вважати, що відповідачем невірно визначено особу щодо якої складено спірні постанови.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною 2 цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно з пунктом 3 розділу ІІ Інструкції № 512, під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу та встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Державної служби України з безпеки на транспорті, уповноважена посадова особа виносить сформовану системою у автоматичному режимі постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції.

Вказане свідчить, що Інструкцією № 512 затверджено лише форму, а не вимоги до змісту постанови.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів (ч.1 ст. 247 КУпАП).

Статтею 69 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На виконання вимог ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом норм ч.ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд зазначає, що за змістом диспозиції норми ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, для визначення складу адміністративного правопорушення з`ясуванню та перевірці підлягає факт перевищення вагової норми та її відсоток, тобто величини, що підлягає обчисленню шляхом порівняння граничної допустимої фактичної маси типу транспортного засобу з інформацією про фактичну масу транспортного засобу в момент зважування.

Отже, дані вимірювання фактичної маси (ваги) транспортного засобу та фактичного навантаження на осі є визначальними для висновку про наявність чи відсутність складу адміністративного правопорушення.

Судом встановлено, що 19 січня 2023 року старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченком В.О. винесено постанову серії АА № 00004040 про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.132-1 КУпАП, зі змісту якої слідує, що він, як відповідальна особа, допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених п. 22.5 Правил дорожнього руху України, зокрема, перевищення навантаження на одиночну вісь на 5,628%, що, згідно постанови, мало місце о 13 год. 58 хв. 01 грудня 2022 року на а/д Н-01 Київ-Знам`янка, км 206+200;

07 лютого 2023 року старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Соколюк Л.М. винесено постанову серії АА № 00004861 про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.132-1 КУпАП, зі змісту якої слідує, що він, як відповідальна особу, допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених п. 22.5 Правил дорожнього руху України, зокрема, перевищення навантаження на одиночну вісь на 6,724%, %, що, згідно постанови, мало місце о 13 год. 53 хв. 27 грудня 2022 року на а/д Н-01 Київ-Знам`янка, км 206+200;

16 лютого 2023 року старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченком В.О. винесено постанову серії АА № 00005243 про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.132-1 КУпАП, зі змісту якої слідує, що він, як відповідальна особа, допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених п. 22.5 Правил дорожнього руху України, зокрема, перевантаження загальної маси транспортного засобу на 6,22% та перевищення навантаження на одиночну вісь на 14,788%, що, згідно постанови, мало місце о 12 год. 17 хв. 12 січня 2023 року на а/д Н-01 Київ-Знам`янка, км 206+200;

17 лютого 2023 року старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченком В.О. винесено постанову серії АА № 00005300 про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.132-1 КУпАП, зі змісту якої слідує, що він, як відповідальна особа, допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених п. 22.5 Правил дорожнього руху України, зокрема, перевищення навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 6,11%, що, згідно постанови, мало місце о 09 год. 58 хв. 15 січня 2023 року на а/д Н-01 Київ-Знам`янка, км 206+200;

17 лютого 2023 року старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченком В.О. винесено постанову серії АА №00005346 про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.132-1 КУпАП, зі змісту якої слідує, що він, як відповідальна особа, допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених п. 22.5 Правил дорожнього руху України, зокрема, перевантаження загальної маси транспортного засобу на 7,82% та перевищення навантаження на одиночну вісь на 18,44%, що, згідно постанови, мало місце о 11 год. 09 хв. 17 січня 2023 року на а/д Н-01 Київ-Знам`янка, км 206+200;

20 лютого 2023 року головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Василенком І.В. винесено постанову серії АА № 00005429 про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.132-1 КУпАП, зі змісту якої слідує, що він, як відповідальна особа, допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених п. 22.5 Правил дорожнього руху України, зокрема, перевантаження загальної маси транспортного засобу на 8,72% та перевищення навантаження на одиночну вісь на 18,849%, що, згідно постанови, мало місце о 11 год. 14 хв. 20 січня 2023 року на а/д Н-01 Київ-Знам`янка, км 206+200;

21 лютого 2023 року головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті ТимощукА.М. винесено постанову серії АА № 00005588 про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.132-1 КУпАП, зі змісту якої слідує, що він, як відповідальна особа, допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених п. 22.5 Правил дорожнього руху України, зокрема, перевантаження загальної маси транспортного засобу на 6,15% та перевищення навантаження на одиночну вісь на 15,562%, що, згідно постанови, мало місце о 11 год. 33 хв. 26 січня 2023 року на а/д Н-01 Київ-Знам`янка, км 206+200;

22 лютого 2023 року старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Соколюк Л.М. винесено постанову серії АА № 00005693 про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.132-1 КУпАП, зі змісту якої слідує, що він, як відповідальна особа, допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених п. 22.5 Правил дорожнього руху України, зокрема, перевантаження загальної маси транспортного засобу на 7,73% та перевищення навантаження на одиночну вісь на 19,331%, що, згідно постанови, мало місце о 10 год. 21 хв. 29 січня 2023 року на а/д Н-01 Київ-Знам`янка, км 206+200;

22 лютого 2023 року головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті ТимощукА.М. винесено постанову серії АА № 00005721 про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.132-1 КУпАП, зі змісту якої слідує, що він, як відповідальна особа, допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених п. 22.5 Правил дорожнього руху України, зокрема, перевищення навантаження на одиночну вісь транспортного засобу на 16,307% та загальної маси на 6,57%, що, згідно постанови, мало місце о 10 год. 40 хв. 30 січня 2023 року на а/д Н-01 Київ-Знам`янка, км 206+200.

Також, 16 січня 2023 року старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Каліновською К.В. винесено постанову серії АА №00003850 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.132-1 КУпАП, зі змісту якої слідує, що він, як відповідальна особа, допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених п. 22.5 Правил дорожнього руху України, зокрема, перевищення навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 11,786%, що, згідно постанови, мало місце о 12 год. 34 хв. 17 листопада 2022 року за адресою: Н-01 Київ-Знам`янка, км 206+200.

Так, в якості доказів вчинення правопорушення відповідач посилається на наявні в матеріалах справи постанови, які містять посилання на загальнодоступний веб-сайт в мережі інтернет та ідентифікатор доступу, картку габаритно-вагового контролю та фото в момент проїзду автомобіля позивача через пункт габаритно-вагового контролю. Крім того, зауважив, що зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі за допомогою сертифікованого комплексного технічного засобу WIM10.10, щодо якого наявний висновок повірки до 16.06.2022.

Разом з цим, суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні фото, якими б було зафіксовано момент проїзду транспортного засобу через пункт габаритно-вагового контролю. Відповідачем дійсно долучено до матеріалів справи фотокартки, однак одні з них містять виключно збільшений номерний знак, а з інших взагалі неможливо ідентифікувати автомобіль та його проїзд через пункт габаритно-вагового контролю. Крім того, самі постанови також містять фотографію, однак не дає можливості побачити ані номерного знаку, ані транспортного засобу.

Враховуючи ненадання відповідачем доказів на підтвердження проїзду автомобілю позивача через пункт габаритно-вагового контролю, суд вважає, що автоматично сформована таким пунктом інформаційна карта ГВК не є доказом на підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 132-1 КУпАП.

Слід також зазначити, що зазначає, що відповідачем також не надано до суду ані додаткових фото, ані відеозапису, ані витягу з сайту «Сервіс перевірки адміністративних правопорушень в галузі безпеки на транспорті зафіксованих в автоматичному режимі», ані інших документів, якими б було підтверджено, що транспортний засіб позивача дійсно пересувався з навантаженням на осі, що перевищує допустиму норму.

Варто зауважити, що оскаржувані постанови не можуть бути безперечним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення, оскільки є саме тим рішенням суб`єкта владних повноважень, в якому уповноважена особа відображає власне бачення порушень, допущених водієм, і саме в цьому акті мають бути відображені докази, якими підтверджується факт вчинення правопорушення.

Разом з тим, слід зазначити, що у оскаржуваних постановах, вказано, що строк дії свідоцтва про повірку вимірювальної техніки становить до 16.06.2022. Також в постановах вказано, що строк дії свідоцтва про повірку технічного засобу, який закінчився у період дії воєнного стану, відповідно до постанови Уряду від 05.04.2022 № 412 є чинним на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України або в окремих її місцевостях.

Статтею 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» передбачено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки за категоріями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності.

Порядок встановлення міжповірочних інтервалів визначається Кабінетом Міністрів України.

Суб`єкти господарювання зобов`язані своєчасно з дотриманням встановлених міжповірочних інтервалів подавати законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, на періодичну повірку.

Відповідно до міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/z1417-16#n13), встановлено, що прилади автоматичні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантажень на вісь мають міжповірочний інтервал в 1 рік.

Таким чином, для автоматичного приладу для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантажень на вісь чітко встановлено міжповірочний інтервал, який становить 1 рік.

Слід зазначити, що постанова Кабінету Міністрів України № 412 від 05 квітня 2022 року «Деякі питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного стану», якою продовжений строк проведення періодичної повірки засобів вимірювальної техніки до закінчення воєнного стану, не може змінювати нормативно встановлений міжповірочний інтервал, оскільки положення постанови Кабміну суперечать вимогам ч.1 ст.17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», якими передбачена періодична повірка законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації.

У даному випадку постанова Кабміну № 412 не враховує особливостей роботи зважувального приладу, який здійснює фіксацію параметрів всіх транспортних засобів, які рухаються по шосе. На думку суду, на період дії воєнного часу та протягом певного періоду після його закінчення може бути продовжений строк дії прав або обов`язків особи, проте пролонгація строку чергової повірки приладу в такий спосіб є неможливим, оскільки постанова Уряду не може продовжити строк його експлуатації. На користь цього висновку свідчить той факт, що постанова № 412 втратила чинність ще до закінчення воєнного стану - на підставі постанови Кабміну № 440 від 07.04.2023 року.

З огляду на це, достовірність зафіксованих габаритно-вагових параметрів транспортних засобів у випадку не проходження зважувальним приладом чергової повірки, викликає обґрунтовані сумніви.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що Державною службою України з безпеки на транспорті, як суб`єктом владних повноважень, на якого ч. 2 ст. 77 КАС України покладено обов`язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих рішень, не доведено перевищення позивачем нормативних параметрів зазначених у п. 22.5 ПДР України, а також не вчасний строк проведення періодичної повірки засобів вимірювальної техніки, що на думку суду, є достатніми підставами для задоволення позову та скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Наведеним положенням кореспондують норми ст. 293 КУпАП, якими регламентовано повноваження органу, який розглядає скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Так, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:

1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення;

2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд;

3) скасовує постанову і закриває справу;

4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи, що відповідачем не доведено наявності у діях позивача складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача підлягає закриттю.

Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Як зазначено в п.58 рішення Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, суд дійшов висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат зі сплати судового збору у розмірі 4294 грн. 40 коп., суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду першої інстанції позивач сплатив судовий збір згідно з квитанцією від 06.03.2023 на суму 3864,96 грн та за квитанцією від 10.04.2023 на суму 429,44 грн.

Враховуючи, що відшкодуванню підлягають судові витрати, зокрема судовий збір, який сплачено відповідно до положень КАС України, стягненню з відповідача підлягає сума судового збору в розмірі 4294 (чотири тисячі двісті дев`яносто чотири) грн. 40 (сорок) коп. в рахунок відшкодування судових витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 139, ст.ст.241, 242, 243, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Державної служби з безпеки на транспорті про скасування постанов про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі - задовольнити.

Скасувати постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.132-1 КУпАП, у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, винесені уповноваженими посадовими особами відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті, а саме:

- постанову серії АА № 00004040 від 19 січня 2023 року,

- постанову серії АА № 00004861 від 07 лютого 2023 року,

- постанову серії АА № 00005243 від 16 лютого 2023 року,

- постанову серії АА № 00005300 від 17 лютого 2023 року,

- постанову серії АА № 00005346 від 17 лютого 2023 року,

- постанову серії АА № 00005429 від 20 лютого 2023 року,

- постанову серії АА № 00005588 від 21 лютого 2023 року,

- постанову серії АА № 00005693 від 22 лютого 2023 року,

- постанову серії АА № 00005721 від 22 лютого 2023 року,

- постанову серії АА №00003850 від 16 січня 2023 року.

Закрити вказані справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.132-1 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби з безпеки на транспорті (, адреса: м. Київ, вул. Антоновича, буд. 51, 03150) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) 4294(чотири тисячі двісті дев`яносто чотири) грн. 40(сорок) коп. в рахунок відшкодування судових витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Ю. В. Крива