Справа № 420/18952/23
Суддя: Токмілова Л.М.
Дата ухвалення: 2023-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2023 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Токмілова Л.М., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати Рішення №1337 Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 29 червня 2023 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити та виплачувати з 28.12.2022 ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням вислуги - 26 років 09 місяця 14 днів.

Ухвалою суду від 31 липня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

У зв`язку з перебуванням судді Токмілової Л.М. у відпустці у період з 21.09.2023 року по 06.10.2023 року, суд здійснює розгляд справи після виходу з відпустки.

Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в період з 06.12.2000 року по 02.08.2021 року позивач проходив військову службу у Державні прикордонній службі України у Військовій частині НОМЕР_1 . Наказом від 02.08.2021 року №258-ОС ОСОБА_1 звільнено в запас Збройних сил України за підпунктом «а» п.2 ч.5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку із закінченням строку контракту). Станом на день звільнення відповідно до наказу від 02.08.2021 №258-ОС, вислуга років ОСОБА_1 становить: календарна військова 21 рік 02 місяців 16 днів, пільгова військова - 05 років 06 місяців 28 днів; всього військова - 26 років 09 місяців 14 днів. На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09.05.2023 року по справі №420/1150/23, супровідним листом від 08.06.2023 за № 11/26808/23-вих Адміністрація Державної прикордонної служби України на адресу ГУ ПФУ в Одеській області направлені матеріали для призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 із заявою про призначення пенсії. За результатами розгляду наданих матеріалів, 29 червня 2023 року ГУ ПФУ в Одеській області прийнято Рішення №1337 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 , оскільки відповідно до пункту «а» ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» відсутні підстави для прийняття заяви про призначення пенсії. Не погоджуючись із прийнятим Рішенням №1337 про відмову в призначенні пенсії, позивач звернувся до суду з даним позовом.

17.08.2023 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач не погоджується з позовними вимогами, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню та зазначає, що для отримання права на призначення пенсії за вислугу років обов`язковою умовою є наявність саме календарної, а не загальної чи пільгової вислуги років.

04.09.2023 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла відповідь на відзив, в якому позивач зазначає, що пільгове обчислення вислуги років та пільгових умов призначення пенсії для визначених законом осіб у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, встановлено статтею 17-1 Закону №2262-XII та передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393 (в редакції до 19.02.2022). Тому, застосування лише положень пункту «а» статті 12 Закону №2262-ХІІ при обрахунку вислуги років для призначення пенсії особі, яка проходила службу без врахування положень статті 17-1 Закону №2262-ХІІ є неправомірним та таким, що порушує встановлені гарантії її прав на пільгове пенсійне забезпечення. При цьому, доводи відповідача, що право на пенсію за вислугу років виникає виключно у разі вислуги років в календарному обчисленні є безпідставними, оскільки ст.17-1 Закону №2262-ХІІ та №2262-ХІІ та Порядок №393 встановлюють правило, за яким при визначенні права на пенсію може бути застосована вислуга років у пільговому обчисленні.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

У період з 06.12.2000 року по 02.08.2021 року ОСОБА_1 проходив військову службу у Державній прикордонній службі України у Військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується обліково-послужною карткою до військового квитка серії НОМЕР_2 та послужним списком.

Наказом від 02.08.2021 № 258-ОС начальника НОМЕР_3 прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України ОСОБА_1 , старшого прапорщика (остання штатна посада інспектор прикордонної служби 1 категорії снайпера відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби (тип С) з 02.08.2021 звільнено в запас Збройних сил України за підпунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військової обов`язок і військову службу».

Станом на день звільнення відповідно до наказу від 02.08.2021 №258-ОС, вислуга років ОСОБА_1 становить: календарна військова 21 рік 02 місяців 16 днів, пільгова військова - 05 років 06 місяців 28 днів; всього військова - 26 років 09 місяців 14 днів.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09.05.2023 року по справі №420/1150/23 зобов`язано Адміністрацію Державної прикордонної служби України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про підготовку та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області документи, необхідні для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до вимог пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням правової оцінки, наведеної судом в рішенні.

На виконання вказаного рішення суду, Адміністрацією Державної прикордонної служби України супровідним листом від 08.06.2023 року направлено до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області документи, необхідні для призначення пенсії за вислугу років позивачу.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Одеській області від 29.06.2023 року №1337 відмовлено позивачу в призначенні пенсії за вислугу років згідно ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», у зв`язку з відсутністю необхідної вислуги років.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що даний позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також, у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ).

Пунктом «а» ч. 1 ст. 12 Закону № 2262-ХІІ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше. До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.

Згідно з ч. 4 ст. 17 Закону №2262-ХІІ при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

Згідно з ст. 17-1 Закону № 2262-ХІІ порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, ст. 17 Закону № 2262-ХІІ визначено види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії, а ст. 17-1 цього ж Закону встановлено саме порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим законом.

Відтак, Закон № 2262-ХІІ сам по собі не встановлює порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом. Пільгові умови для призначення пенсій за вислугу років встановлюються Урядом шляхом прийняття підзаконних нормативно-правових актів.

На виконання зазначених вимог Закону №2262-ХІІ Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 17.07.1992 №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб" (далі - Постанова №393).

Даною постановою № 393, визначено, серед іншого, порядок обчислення та призначення пенсій за вислугу років особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським. Зазначена постанова є підзаконним нормативно-правовим актом, мета якого конкретизувати нормативне регулювання з метою вирішення питань, що виникають з приводу призначення пенсії за вислугу років, зокрема, і на пільгових умовах.

Відповідно до п.1 Порядку № 393 для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби та мають календарну вислугу років згідно шкали, зазначеній в цій статті.

Згідно із пп."в" п.3 Порядку № 393 до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: один місяць служби за півтора місяці: на заставах, постах, у комендатурах, відділеннях КПП, маневрових групах зі змінними заставами, на кораблях і катерах, що несуть службу по охороні державного кордону України, інших підрозділах Державної прикордонної служби за Переліком, затверджуваним Адміністрацією Державної прикордонної служби України.

Таким чином, основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон №2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 03.03.2021 у справі № 805/3923/18-а, які ухвалені за подібних правовідносин.

Верховний Суд зазначив про необґрунтованість висновку того, що визначальною для набуття права на призначення пенсії за вислугу років є саме календарна вислуга років, оскільки цей висновок ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Отже, Верховний Суд вказав на правовий висновок Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 27.06.2018 у справі №750/9775/16-а щодо застосування статей 12, 17 Закону №2262-XII, у якій наголошено на необхідності врахування приписів підзаконних нормативно-правових актів при обчисленні вислуги років для призначення пенсії; цей висновок враховано під час зарахування позивачу пільгового стажу.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 03.03.2021 у справі № 805/3923/18-а наголосив на необхідності застосування до спірних правовідносин принципу юридичної визначеності. Зазначений принцип встановлює гарантування необхідності стабільного та несуперечливого правового статусу особи. У контексті спірних правовідносин, Верховний Суд зазначає, що особа, реалізовуючи своє конституційне право на працю, обираючи певний вид професійної діяльності, повинна бути обізнана із умовами праці та привілеями, які вона отримує при цьому. Законні очікування особи полягають у тому, щоб у випадках, коли особа, спираючись на конституційні приписи, очікує, що досягне певного результату, якщо буде діяти відповідно до цих норм, законні очікування будуть реалізовані та захищені.

В свою чергу, передбачені статтею 17-1 Закону №2262-ХІІ пільгові умови призначення пенсій відповідно до Порядку №393 полягають в пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років. Таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а лише зараховується на пільгових (кратних) умовах. У зв`язку з таким зарахуванням необхідної кількості років для призначення пенсії за вислугу років особа набуває швидше, порівняно із зарахуванням вислуги на загальних (не пільгових) умовах, що і становить природу пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ.

Подібного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 14.04.2021 у справі № 480/4241/18, де вказано, що для призначення пенсій за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку № 393.

Відтак, доводи відповідача з приводу того, що призначення пенсії за вислугу років згідно з ч. 1 ст. 12 Закону № 2262-ХІІ може бути виключно за умови наявності у позивача 25 календарних років і більше, судом відхиляються з огляду на те, що пільговий стаж повинен бути зарахований до календарної вислуги років.

Суд акцентує увагу, що у поданні на призначення пенсії, що надіслано відповідачу, на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09.05.2023 року по справі № 420/1150/23, вислуга років у пільговому обчисленні станом на 02.08.2021 для призначення пенсії становить: 26 років 09 місяців 14 днів.

Відтак, вислуга років позивача станом на момент звільнення зі служби становить більше ніж необхідних 25 років, тому є достатньою для призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до ст. 12 Закону № 2262-ХІІ.

Враховуючи, що позивач проходив службу, яка передбачена Порядком №393, суд вважає, що позивач має право на обчислення вислуги років в пільговому розрахунку в цілях призначення пенсії за вислугою років на підставі п. "а" ст. 12 Закону № 2262-ХІІ.

Таким чином, суд приходить до висновку про визнання протиправним та скасування рішення №1337 ГУ ПФУ в Одеській області від 29.06.2023 року про відмову у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» позивачу.

Частиною першою статті 48 Закону №2262-ХІІ встановлено, що заява про призначення пенсії згідно з цим Законом подається до територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та Службою зовнішньої розвідки. При цьому днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу Пенсійного фонду України письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у спірних правовідносинах із заявою при призначення пенсії за вислугу років позивач звернувся через Адміністрацію Державної прикордонної служби України у грудні 2022 року, та 28.12.2022 йому було відмовлено у оформленні та поданні документів до ГУ ПФУ для призначення пенсії за вислугою років. Відповідно, право на призначення пенсії позивач реалізував саме з цього моменту, подавши у встановлений спосіб відповідну заяву саме цього числа.

У свою чергу, рішення щодо призначення або відмови в призначенні певного виду пенсії відповідно до Закону №2262-XII приймають органи Пенсійного фонду України (ст. 49 Закону №2262-XII).

Законодавцем чітко визначено, що виключно органи Пенсійного фонду України уповноважені приймати рішення про призначення або відмову у призначенні пенсії тим категоріям осіб, на яких розповсюджується дія Закону №2262-XII.

Тобто, Адміністрація ДПС України не уповноважена приймати рішення про призначення позивачу певного виду пенсії, а зобов`язана лише підготувати та подати відповідний пакет документів до органів Пенсійного фонду України, оскільки саме органи Пенсійного фонду України приймають рішення щодо призначення певного виду пенсії для відповідної категорії осіб.

Суд дійшов висновку, що вимога позивача щодо призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту «а» ст. 12 Закону України № 2262-ХІІ підлягає задоволенню.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України від 08.07.2011 №3674-VI «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 12, 139, 242-246, 255, 262, 263, 295, 297 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, Одеська область, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Рішення №1337 Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 29 червня 2023 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити з 28.12.2022 ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням вислуги - 26 років 09 місяця 14 днів.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя Токмілова Л.М.