Справа № 420/16013/23
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2023-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Стефанова С.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Агроресурси» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 03 липня 2023 року надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Агроресурси» до Головного управління ДПС в Одеській області, в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області 13.04.2023 р. № 6179/15-32-09-07 яким до товариства з обмеженою відповідальністю Агроресурси застосовано штрафні санкції у розмірі 500 000 грн. за порушення ст. 15 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального від 19.12.1995 р. №481/95-ВР (з наступними змінами та доповненнями);

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області 13.04.2023 р. № 6181/15-32-09-07 яким до товариства з обмеженою відповідальністю Агроресурси застосовано штрафні санкції у розмірі у розмірі 1 020 грн. за порушення п.п. 85.2 ст. 85 ПК України;

- стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю Агроресурси судові витрати по сплаті судового збору у сумі 7 515,30 грн. (сім тисяч п`ятсот п`ятнадцять грн. 30 коп.), а також витрати на професійну правничу допомогу у сумі 28 000 грн. (двадцять вісім тисяч грн. 00 коп.).

Позиція позивача обґрунтовується наступним

Позивач зазначає, що в період з 08.03.2023 р. по 16.03.2023 р. Головним управлінням ДПС в Одеській області згідно наказу від 06.03.2023 р. №1333-п «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «АГРОРЕСУРСИ» ()» на підставі п.п. 19-1.1.4 п. 19-1.1 ст. 19-1, п.п. 19-1.1.14 п. 19-1.1 ст. 19-1, ст. 20, п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-УІ (із змінами) у зв`язку з наявною податковою інформацією, отриманою в рамках проведеного аналізу, що свідчить про можливі порушення в сфері обігу пального була проведена фактична перевірка товариства з 07.03.2023 року, тривалістю 10 діб, перевіряємий період з 01.04.2020 року - по дату закінчення фактичної перевірки, з метою здійснення контролю дотримання вимог діючого законодавства у сфері обігу підакцизних товарів, ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, наявності ліцензій, свідоцтв.

За наслідками вищезазначеної перевірки контролюючим органом було складено акт (довідку) про результати фактичної перевірки від 17.03.2023 р. за вих. №4685/15-32-09-07/32684873 (далі - акт перевірки від 17.03.2023 р. №4685/15-32-09-07/32684873) відповідно до якого ГУ ДПС в Одеській області було встановлено з боку ТОВ «Агроресурси» під час здійснення господарської діяльності господарського об`єкта, розташованого за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Озерне, комплекс будівель та споруд №1, наступні порушення: ст. 15 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального від 19.12.1995 р. №481/95-ВР (з наступними змінами та доповненнями), за які передбачена відповідальність, згідно ст. 17 цього Закону; п. 85.2 ст. 85 ПК України, за які передбачена відповідальність, згідно п. 121.1 ст. 121 цього Кодексу.

В подальшому, на підставі акту перевірки від 17.03.2023 р. №4685/15-32-09- 07/32684873 ГУ ДПС в Одеській області було видане ТОВ «Агроресурси» податкове повідомлення-рішення від 13.04.2023 р. № 6179/15-32-09-07, яким з посиланням на норми п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України, ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995р. №481/95-ВР (з наступними змінами та доповненнями) застосовано до платника податків штрафні санкції у розмірі 500 000 грн. за порушення ст. 15 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального від 19.12.1995р. №481/95-ВР (з наступними змінами та доповненнями). Крім того, на підставі того ж самого акту перевірки від 17.03.2023 р. №4685/15-32-09-07/32684873 ГУ ДПС в Одеській області з посиланням на норми п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54, п. 121.1 ст. 121 ПК України також було видане ТОВ «Агроресурси» податкове повідомлення-рішення від 13.04.2023 р. № 6181/15-32-09-07 яким застосовано до платника податків штрафні санкції у розмірі у розмірі 1 020 грн. за порушення п.п. 85.2 ст. 85 ПК України.

Позивач зазначає, що з урахуванням вимог ч. 5 ст. 242 КАС України, приведених у позові висновків Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду за змістом постанови від 11.05.2023 року у справі №500/5559/21 (адміністративне провадження № К/990/11801/22), правомірним вбачається висновок про те, що відомості, отримані ГУ ДПС в Одеській області за змістом акту перевірки від 17.03.2023 р. №4685/15-32-09-07/32684873, отримані контролюючим органом не у спосіб, передбачений п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України, а рівно з порушенням вимог п. 81.1 ст. 81 ПК України, на підставі протиправного та дискримінаційного наказу ГУ ДПС в Одеській області наказу від 06.03.2023 р. №1333-п «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «АГРОРЕСУРСИ» ()», у зв`язку з чим не мають будь-яких правових наслідків та доказового значення, а також не можуть бути використані контролюючим органом в якості підстав застосування певних фінансових (штрафних) санкцій до платника податків, у зв`язку з чим податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області від 13.04.2023 р. № 6179/15-32-09-07, № 6181/15-32-09-07, якими контролюючим органом застосовано до ТОВ «Агроресурси» штрафні (фінансові) санкції на суму у загальному розмірі 501 020 грн., підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Позиція відповідача обґрунтовується наступним

Головне управління ДПС в Одеській області не погоджуються з позовними вимогами ТОВ «Агроресурси» та зазначає, що Головне управління ДПС в Одеській області на підставі наказу від 06.03.2023 року № 1333-п проведено фактичну перевірку ТОВ «Агроресурси» (), за адресою господарського об`єкта: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Визирка, сільрада Озерненська, с. Озерна, Комплекс будівель та спроруд № 1, з 07.03.2023 року тривалістю 10 діб, перевіряємий період з 01.04.2020 року - по дату закінчення фактичної перевірки, з метою здійснення контролю дотримання вимог діючого законодавства у сфері обігу підакцизних товарів, ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, наявності ліцензій, свідоцтв.

Підставою для прийняття даного наказу слугувало здійснення контролюючим органом функцій, визначених законодавством у сфері обліку пального в місцях зберігання з метою дотримання умов ліцензування, недопущення порушень у сфері обігу пального в місцях його зберігання та, з урахуванням, проведеного аналізу господарської діяльності ТОВ «Агроресурси» (), яке отримало 29 610 літрів пального дизельного, при цьому згідно відомостей про об`єкти оподаткування за підприємством не значиться жоден транспортний засіб чи с/г техніка та відсутня інформація про фактичний об`єм ємностей для зберігання отриманого пального. Відповідна інформація була викладена у доповідній записці Головного управління ДПС в Одеській області від 02.02.2023 року № 124/15-32-09-07, складеної у відповідності до вимог пп. 1.2.2 п. 1.2 розділу І наказу Державної податкової служби України «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків» від 4 вересня 2020 року № 470 (із змінами і доповненнями; далі за текстом - Методичні рекомендації № 470).

За результатом перевірки складено Акт про результати фактичної перевірки від 17.03.2023 року № 4685/15-32-09-07/32684873 у якому зафіксовані порушення позивачем: ст. 15 Закону України від 19.12.1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (зі змінами та доповненнями) (далі - Закон № 481); п. 85.2 ст. 85 ПК України.

В ході проведення перевірки, перевіряючими було здійснено звернення до позивача із

вимогою надати до перевірки інформацію та її документальне підтвердження з питань обігу підакцизних товарів, а саме 08.03.2023 року надано запит № 1 про надання документів.

Станом на 16.03.2023 року (останній день перевірки) ТОВ «Агроресурси» до перевірки не надано жодних документів, які відносяться до предмету перевірки, про що складено відповідний акт, що є порушенням п. 85.2 ст. 85 ПК України. Разом з тим, згідно інформації з бази даних контролюючого органу встановлено, що протягом 2021-2022 років на адресу ТОВ «Агроресурси» було відвантажено дизельного пального в загальній кількості 29 732,10 л. згідно акцизних накладних.

Підприємством до перевірки не надано жодного документу, які свідчили би про використання отриманного дизельного пального (лімітно-забірні відомості, накладні - вимоги на отримання ПММ, листи трактариста-машиніста, вантажного транспорту, акти списання, тощо).

Позивач не реєстрував автотранспорт чи будь яку с/г техніку, у звіті за формою № 20-

ОПП відсутня інформація щодо наявних транспортних засобів.

За вказаний період на адресу ТОВ «Агроресурси» не реєструвались податкові накладні іншими суб`єктами господарювання на надання послуг щодо обробітку наявних у позивача земельних ділянок, послуг зі збирання с/г культур та інших послуг.

При цьому, у підприємства наявна ліцензія на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) № 2000339, терміном дії з 12.03.2020 року до 12.03.2025 року. Загальна місткість резервуарів, що використовуються для зберігання пального: 10 000 л.

Враховуючи відсутність документального підтвердження використання отриманого пального в господарській діяльності, відповідач дійшов висновку, що позивачем здійснювалось його зберігання без використання, що є порушенням ст. 15 Закону № 481.

За результатами розгляду матеріалів перевірки, ГУ ДПС в Одеській області винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 13.04.2023 року № 6179/15-32-09-07 на суму штрафних санкцій 500 000,00 грн. за порушення ст. 15 Закону № 481 та від 13.04.2023 року № 6181/15-32-09-07 на суму штрафних санкцій 1 020,00 грн. за порушення п. 85.2 ст. 85 ПК України.

Процесуальні дії та клопотання учасників справи

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 06 липня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на підставі ст.262 КАС України у межах строків, визначених ст.258 КАС України та з урахуванням встановлених сторонам строків для подання заяв по суті.

21 липня 2023 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву з доданими документами (вхід. № 24618/23).

26 липня 2023 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив (вхід. № ЕП/29027/23).

Станом на 10 жовтня 2023 року будь-яких інших заяв, клопотань з боку сторін на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч.2 ст.262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Вивчивши матеріали справи, а також дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позиції позивача та відповідача, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Обставини справи встановлені судом

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агроресурси» (далі ТОВ «Агроресурси»), згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 13.09.2022 року №58, зареєстроване в якості суб`єкта господарювання з 29.10.2003 року, основним напрямком діяльності якого є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, оптова торгівля зерном тощо.

В період з 08.03.2023 року по 16.03.2023 року Головним управлінням ДПС в Одеській області на підставі наказу від 06.03.2023 року № 1333-п проведено фактичну перевірку ТОВ «Агроресурси» (), за адресою господарського об`єкта: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Визирка, сільрада Озерненська, с. Озерна, Комплекс будівель та спроруд № 1, з 07.03.2023 року тривалістю 10 діб, перевіряємий період з 01.04.2020 року - по дату закінчення фактичної перевірки, з метою здійснення контролю дотримання вимог діючого законодавства у сфері обігу підакцизних товарів, ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, наявності ліцензій, свідоцтв.

Підставою для прийняття даного наказу слугувало здійснення контролюючим органом функцій, визначених законодавством у сфері обліку пального в місцях зберігання з метою дотримання умов ліцензування, недопущення порушень у сфері обігу пального в місцях його зберігання та, з урахуванням, проведеного аналізу господарської діяльності ТОВ «Агроресурси» (), яке отримало 29 610 літрів пального дизельного, при цьому згідно відомостей про об`єкти оподаткування за підприємством не значиться жоден транспортний засіб чи с/г техніка та відсутня інформація про фактичний об`єм ємностей для зберігання отриманого пального.

Відповідна інформація була викладена у доповідній записці Головного управління ДПС в Одеській області від 02.02.2023 року № 124/15-32-09-07, складеної у відповідності до вимог пп. 1.2.2 п. 1.2 розділу І наказу Державної податкової служби України «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків» від 4 вересня 2020 року № 470 (із змінами і доповненнями; далі за текстом - Методичні рекомендації № 470).

За результатами проведення фактичної перевірки ТОВ «Агроресурси» складено акт про результати фактичної перевірки від 17.03.2023 року № 4685/15-32-09-07/32684873 у якому зафіксовані порушення позивачем вимог:

- ст. 15 Закону України від 19.12.1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (зі змінами та доповненнями) (далі - Закон № 481);

- п. 85.2 ст. 85 ПК України.

Відповідно до висновків акту перевірки від 17.03.2023 року № 4685/15-32-09-07/32684873, в ході проведення фактичної перевірки ТОВ «Агроресурси» встановлено наступне.

В ході проведення перевірки, перевіряючими було здійснено звернення до позивача із

вимогою надати до перевірки інформацію та її документальне підтвердження з питань обігу підакцизних товарів, а саме 08.03.2023 року надано запит № 1 про надання документів.

Станом на 16.03.2023 року (останній день перевірки) ТОВ «Агроресурси» до перевірки не надано жодних документів, які відносяться до предмету перевірки, про що складено відповідний акт, що є порушенням п. 85.2 ст. 85 ПК України.

Разом з тим, згідно інформації з бази даних контролюючого органу встановлено, що протягом 2021-2022 років на адресу ТОВ «Агроресурси» було відвантажено дизельного пального в загальній кількості 29 732,10 л. згідно акцизних накладних.

Підприємством до перевірки не надано жодного документу, які свідчили би про використання отриманного дизельного пального (лімітно-забірні відомості, накладні - вимоги на отримання ПММ, листи трактариста-машиніста, вантажного транспорту, акти списання, тощо).

Позивач не реєстрував автотранспорт чи будь яку с/г техніку, у звіті за формою № 20-

ОПП відсутня інформація щодо наявних транспортних засобів.

За вказаний період на адресу ТОВ «Агроресурси» не реєструвались податкові накладні іншими суб`єктами господарювання на надання послуг щодо обробітку наявних у позивача земельних ділянок, послуг зі збирання с/г культур та інших послуг.

При цьому, у підприємства наявна ліцензія на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) № 2000339, терміном дії з 12.03.2020 року до 12.03.2025 року. Загальна місткість резервуарів, що використовуються для зберігання пального: 10 000 л.

Враховуючи відсутність документального підтвердження використання отриманого пального в господарській діяльності, відповідач дійшов висновку, що позивачем здійснювалось його зберігання без використання, що є порушенням ст. 15 Закону № 481.

На підставі акту перевірки від 17.03.2023 року № 4685/15-32-09-07/32684873, Головним управлінням ДПС в Одеській області винесені податкові повідомлення-рішення від 13.04.2023 року № 6179/15-32-09-07 на суму штрафних санкцій 500 000,00 грн. за порушення ст. 15 Закону № 481 та від 13.04.2023 року № 6181/15-32-09-07 на суму штрафних санкцій 1 020,00 грн. за порушення п. 85.2 ст. 85 ПК України.

Зазначені повідомлення рішення оскаржено позивачем в адміністративному порядку до Державної податкової служби України.

Рішенням про результати розгляду скарги Державної податкової служби України від 21.06.2023 року за № 16285/6/99-00-06-03-01-06 в задоволенні скарги відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями від 13.04.2023 року № 6179/15-32-09-07 та № 6181/15-32-09-07, вважаючи їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Джерела права та висновки суду

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема щодо порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 року №2755-VI (далі - ПК України).

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах передбачених законом. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством (ч.1 ст.19 Конституції України).

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Статтею 19-1 ПК України, визначені функції контролюючих органів.

Так, зокрема, контролюючі органи виконують такі функції:

- здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів (п.п.19-1.1.4 п.19-1.1 ст.19-1 ПК України, тут і надалі в редакції чинній на час прийняття оскаржуваного наказу);

- здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері (п.п.19-1.1.14. п.19-1.1 ст.19-1 ПК України).

Як зазначено у п.п.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичної перевірки встановлений ст.80 ПК України.

Відповідно до п.80.1. ст.80 ПК України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Пунктом 80.2 ст.80 ПК України встановлено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема:

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (п.п.80.2.2 п.80.2 ст.80 ПК України);

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального (п.п.80.2.5. п.80.2 ст.80 ПК України).

Відповідно до п.80.5 ст.80 ПК України, допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Згідно із п.80.7 ст.80 ПК України фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Відповідно до п. 81.1 ст.81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

З встановлених обставин вбачається, що посадовою особою позивача було допущено посадових осіб Головного управління ДПС в Одеській області до проведення перевірки ТОВ «Агроресурси» за адресою провадження господарської діяльності, за результати проведення якої в подальшому було складено Акт (Довідка) фактичної перевірки та прийняті оскаржувані рішення суб`єкта владних повноважень.

При вирішенні даної справи, суд враховує висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 08.09.2021 року у справі № 816/228/17.

Пунктом 19 частини першої статті 4 КАС визначено, що індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

В абзаці 4 пункту 1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23 червня 1997 року №2-зп у справі №3/35-313 вказано, що «… за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію».

У пункті 5 Рішення Конституційного Суду України від 22 квітня 2008 року №9-рп/2008 в справі №1-10/2008 вказано, що при визначенні природи «правового акта індивідуальної дії» правова позиція Конституційного Суду України ґрунтується на тому, що «правові акти ненормативного характеру (індивідуальної дії)» стосуються окремих осіб, «розраховані на персональне (індивідуальне) застосування» і після реалізації вичерпують свою дію.

Так, у вищезазначеній постанові від 08.09.2021 року (справа №816/228/17) Велика Палата Верховного Суду сформулювала такий правовий висновок: «У разі якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права.

Неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.

При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення».

При розгляді даної справи судом таких порушень та обставин не встановлено.

Стосовно правомірності проведення фактичної перевірки позивача, суд враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 22.05.2018 року у справі №810/1394/16, відповідно до яких фактична перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу оформленого наказом. Здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального є самостійною обставиною з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань (прийняття наказу, вручення наказу, направлень, пред`явлення службових посвідчень) та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства. У цьому випадку достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального).

Як зазначив відповідач, підставою для прийняття даного наказу слугувало здійснення контролюючим органом функцій, визначених законодавством у сфері обліку пального в місцях зберігання з метою дотримання умов ліцензування, недопущення порушень у сфері обігу пального в місцях його зберігання та, з урахуванням, проведеного аналізу господарської діяльності ТОВ «Агроресурси» (), яке отримало 29 610 літрів пального дизельного, при цьому згідно відомостей про об`єкти оподаткування за підприємством не значиться жоден транспортний засіб чи с/г техніка та відсутня інформація про фактичний об`єм ємностей для зберігання отриманого пального.

Відповідна інформація була викладена у доповідній записці Головного управління ДПС в Одеській області від 02.02.2023 року № 124/15-32-09-07, складеної у відповідності до вимог пп. 1.2.2 п. 1.2 розділу І наказу Державної податкової служби України «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків» від 4 вересня 2020 року № 470 (із змінами і доповненнями; далі за текстом - Методичні рекомендації № 470).

В рамках вимог абз. другого та третього пп. 1.2.2 п. 1.2 розділу І Методичних рекомендацій № 470, при організації проведення документальної позапланової (крім перевірок, визначених у підпункті 1.2.3 цього пункту) або фактичної перевірки обґрунтовані пропозиції щодо необхідності її проведення оформлюються доповідною запискою (висновком) за підписом керівника відповідного структурного підрозділу, який має інформацію, що може слугувати підставою для проведення документальної позапланової або фактичної перевірки відповідно до чинного законодавства.

Доповідна записка (висновок) надається на розгляд керівника (його заступника або уповноваженої особи) територіального органу ДПС, який приймає рішення про доцільність проведення такої перевірки та визначає підрозділ, який буде здійснювати (очолювати) цю перевірку, відповідати за її організацію, у тому числі направлення повідомлення до структурних підрозділів територіальних органів, координацію дій залучених до перевірки працівників таких структурних підрозділів та територіальних органів ДПС, а також реалізацію матеріалів перевірки.

Відповідно до пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України, який вказано як підставу проведення фактичної перевірки ТОВ «Агроресурси», фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, і пального та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

В даному випадку достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин, зокрема і у сфері виробництва та обігу пального.

Тобто, норма зазначеного вище підпункту дозволяє проведення фактичної перевірки, у тому числі на виконання функцій контролюючого органу, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, які в

силу приписів статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» покладені на відповідача.

Як вбачається із позовної заяви єдиною підставою на яку посилається позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог щодо визнання протиправними та скасування спірних податкових повідомлень-рішень це невідповідність наказу про проведення перевірки вимогам чинного законодавства, яку представник позивача пов`язує з відсутністю конкретних підстав для її проведення.

Однак суд вважає такі доводи безпідставними, оскільки у наказі від 06.03.2023 року № 1333-п вказано підставу «у зв`язку з наявною податковою інформацією, отриманою в рамках проведеного аналізу, яка свідчить про можливі порушення в сфері обігу пального» з посиланням на пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України.

Суть даної інформації розкрито у доповідній записці Головного управління ДПС в Одеській області від 02.02.2023 року № 124/15-32-09-07 та полягає в тому, що в ході проведеного аналізу господарської діяльності ТОВ «Агроресурси» (), встановлено, що останнє отримало 29 610 літрів пального дизельного, при цьому згідно відомостей про об`єкти оподаткування за підприємством не значиться жоден транспортний засіб чи с/г техніка та відсутня інформація про фактичний об`єм ємностей для зберігання отриманого пального.

Суд зауважує, що конструкція пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України фактично передбачає передбачає альтернативні підстави проведення фактичної перевірки, які можуть застосовуватися як у сукупності, так і кожна окремо, а саме:

- наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення платником податків вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;

- здійснення функцій, визначених законом у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів

господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства. Норма підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України щодо визначення цієї підстави фактичної перевірки кореспондується з нормами Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 №481/95-ВР (з наступними змінами і доповненнями).

Так, зокрема, Верховний Суд у постанові від 13.04.2023 року по справі № 460/9415/20, зазначив: «Аналіз підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України свідчить, що здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального є самостійною підставою, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань (прийняття наказу, вручення наказу, направлень, пред`явлення службових посвідчень), та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства».

Також в постанові від 19.04.2023 року по справі № 360/2657/20 Верховний Суд зазначив: «Тобто, норма зазначеного підпункту дозволяє проведення фактичної перевірки, у тому числі на виконання функцій контролюючого органу, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, які в силу приписів статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» покладені на відповідача.

Відповідні функції контролю передбачені також і підпунктами 19-1.1.1, 19-

1.1.14, 19-1.1.16, 19-1.1.17, 19-1.1.54. пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України, зокрема контролюючі органи виконують такі функції: проводять відповідно до законодавства перевірки платників податків; здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері; здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального; проводять роботу щодо боротьби з незаконним виробництвом, переміщенням, обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального; здійснюють інші функції, визначені законом.

Отже контролюючий орган має право на проведення фактичної перевірки господарюючого суб`єкту з підстав здійснення функцій контролю, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального».

Також Верховний Суд у постанові від 25.04.2023 року по справі № 520/3328/2020, констатував: «Суди попередніх інстанцій правильно виснували, що норма підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК передбачає дві самостійні підстави для проведення фактичної перевірки, та одна з таких підстав (здійснення функцій, визначених законом у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального) зазначена в наказі від 29.01.2020 №579. Формулювання підстав перевірки в наказі дає цілковите розуміння, що підставою перевірки є здійснення контролюючим органом функцій, визначених законом у сфері виробництва і обігу пального.

Формулювання конкретного змісту наказу є дискрецією контролюючого органу з

обов`язковим, однак, дотриманням вимог норм абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК щодо змісту наказу про проведення перевірки. При встановленні однією правовою нормою декількох самостійних підстав для проведення перевірки конкретна з них не обов`язково має бути сформульована тотожно до змісту правової норми, якою ця підстава встановлена, проте повинна бути чітко визначена та відповідати правовій нормі».

Згідно пп.72.1.1.1, 72.1.1.3 п.72.1 ст.72 ПК України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, звітах про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, інших звітних документах; про фінансово-господарські операції платника податків.

За приписами п.74.3 ст.74 ПК України зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної політики.

З урахуванням наведеного, суд не погоджується з твердженнями позивача про відсутність у наказі від 06.03.2023 року № 1333-п підстав для її призначення.

Надаючи правову оцінку щодо правомірності податкових повідомлень-рішень ГУ ДПС в Одеській області від 13.04.2023 року № 6179/15-32-09-07 та № 6181/15-32-09-07, суд виходив з наступного.

Як встановлено судом, в ході проведення фактичної перевірки ТОВ «Агроресурси» встановлено настпуне.

В ході проведення перевірки, перевіряючими було здійснено звернення до позивача із

вимогою надати до перевірки інформацію та її документальне підтвердження з питань обігу

підакцизних товарів, а саме 08.03.2023 року надано запит № 1 про надання документів.

Станом на 16.03.2023 року (останній день перевірки) ТОВ «Агроресурси» до перевірки не надано жодних документів, які відносяться до предмету перевірки, про що складено відповідний акт, що є порушенням п. 85.2 ст. 85 ПК України.

Разом з тим, згідно інформації з бази даних контролюючого органу встановлено, що протягом 2021-2022 років на адресу ТОВ «Агроресурси» було відвантажено дизельного пального в загальній кількості 29 732,10 л. згідно акцизних накладних.

Підприємством до перевірки не надано жодного документу, які свідчили би про використання отриманного дизельного пального (лімітно-забірні відомості, накладні - вимоги на отримання ПММ, листи трактариста-машиніста, вантажного транспорту, акти списання, тощо).

Позивач не реєстрував автотранспорт чи будь яку с/г техніку, у звіті за формою № 20-

ОПП відсутня інформація щодо наявних транспортних засобів.

За вказаний період на адресу ТОВ «Агроресурси» не реєструвались податкові накладні іншими суб`єктами господарювання на надання послуг щодо обробітку наявних у позивача земельних ділянок, послуг зі збирання с/г культур та інших послуг.

При цьому, у підприємства наявна ліцензія на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) № 2000339, терміном дії з 12.03.2020 року до 12.03.2025 року. Загальна місткість резервуарів, що використовуються для зберігання пального: 10 000 л.

Враховуючи відсутність документального підтвердження використання отриманого пального в господарській діяльності, відповідач дійшов висновку, що позивачем здійснювалось його зберігання без використання, що є порушенням ст. 15 Закону № 481.

При цьому у позовній заяві позивач жодним чином не спростував встановлені у акті перевірки порушення, не навів жодних обґрунтувань по факту встановлених контролюючим органом порушень та не надав до суду жодних доказів, у спростування зазначених у акті перевірки обставин та встановлених порушень, посилаючись в обґрунтування заявлених позовних вимог виключно лише на невідповідність наказу про проведення фактичної перевірки вимогам чинного законодавства, яку представник позивача пов`язує з відсутністю конкретних підстав для її проведення.

При цьому у акті перевірки повністю зафіксовано усі факти, що свідчать про порушення позивачем вимог ст. 15 Закону № 481 та п. 85.2 ст. 85 ПК України. В акті перевірки чітко зазначено, в чому полягає порушення вимог законодавства. Більш того, чітко і поетапно викладені підстави, на яких ґрунтуються відповідний висновок, із конкретними посиланнями. Визначено час та місце.

Відповідно до п. 85.2 ст. 85 ПК України, платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Згідно з вимогами пп. 16.1.2, 16.1.12 п. 16.1 ст. 16 ПК України, платник податків зобов`язаний: вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; забезпечувати збереження документів, пов`язаних з виконанням податкового обов`язку, протягом строків, установлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 63.3 ст. 63 ПК України, з метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку).

Об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням, є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів.

Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідним розділом

цього Кодексу.

Платник податків зобов`язаний стати на облік у відповідних контролюючих органах за основним та неосновним місцем обліку, повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з порядком обліку платників податків.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 ПК України, об`єктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об`єкти, визначені податковим законодавством, з наявністю яких податкове законодавство пов`язує виникнення у платника податкового обов`язку.

Відповідно до п. 121.1 ст. 121 ПК України, незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень.

Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке саме порушення - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 2040 гривень.

Згідно з частиною першою статті 15 Закону України №481/95-ВР оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності за наявності ліцензії.

За змістом частини восьмої статті 15 Закону України №481/95-ВР суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) або місцезнаходженням постійного представництва.

Частиною тридцять другою статті 15 Закону України №481/95-ВР встановлено, що ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво), до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.

Для отримання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право

зберігання пального разом із заявою додатково подаються завірені заявником копії документів, перелік яких встановлений частиною тридцять восьмою цієї статті.

Суб`єкти господарювання, що здійснюють зберігання пального, яке не реалізовується

іншим особам і використовується виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки, копії зазначених документів не подають. Такі суб`єкти господарювання у заяві зазначають про використання пального для потреб власного споживання чи переробки, загальну місткість резервуарів, що використовуються для зберігання пального, та їх фактичне місцезнаходження, а також фактичне місцезнаходження ємностей, що використовуються для зберігання пального (частина сорок третя статті 15 Закону №481/95-ВР).

Згідно положень абз. 9 ч. 2 ст. 17 Закону № 481, до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції за оптову торгівлю пальним або зберігання пального без наявності ліцензії - 500 000,00 гривень.

З огляду на вищевикладене та з урахуванням встановлених під час розгляду справи обставин, суд погоджується з твердженнями відповідача відносно того, що висновок щодо порушення позивачем вимог ст. 15 Закону України №481/95-ВР від 19.12.1995 року «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» та п. 85.2 ст. 85 ПК України відповідає нормам чинного законодавства, підтверджується фактичними обставинами та є обґрунтованим.

Відтак, доводи позивача наведені у позовній заяві не спростовують порушення встановлені під час проведення фактичної перевірки та не можуть бути підставою для скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Враховуючи все вищевикладене у сукупності, суд дійшов висновку, що оскаржувані позивачем податкові повідомлення-рішення від 13.04.2023 року № 6179/15-32-09-07 та № 6181/15-32-09-07 є правомірними, а тому відсутні підстави для їх скасування.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Так, у п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 року Справа Руїз Торіха проти Іспанії (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ч.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, на підставі ст.8 КАС України, згідно якої усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст.9 КАС України, відповідно до якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, з`ясувавши обставини у справі, перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку що позов товариства з обмеженою відповідальністю «Агроресурси» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень від 13.04.2023 року № 6179/15-32-09-07 та № 6181/15-32-09-07 задоволенню не підлягає.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи відмову в задоволенні позову, розподіл судових витрат у відповідності до вимог ст.139 КАС України судом не здійснюється.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8, 9, 12, 14, 44, 139, 242-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Агроресурси» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень від 13.04.2023 року № 6179/15-32-09-07 та № 6181/15-32-09-07 - відмовити.

Рішення набирає законної сили згідно ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 та п.15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено, згідно ст.295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Агроресурси» (вул. Центральна, буд. 28, с. Багате, Ізмаїльський р-н, Одеська область, 68671, код ).

Відповідач: Головне управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166).

Суддя С.О. Cтефанов

.