Справа № 507/1333/23
Суддя: Вужиловський О. В.
Дата ухвалення: 2023-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 507/1333/23
Провадження № 2-а/507/10/2023
Номер рядка звіту 39
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" жовтня 2023 р. смт. Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Вужиловського О.В.,
за участю секретаря судового засідання Войковської І.П.,
із участю представника позивача Нікішева О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Любашівка Одеської області адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Координаційно-моніторингової митниці про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил,
Позивач ОСОБА_1 , 26 липня 2023 року звернувся до Любашівського районного суду Одеської області із позовом до Координаційно-моніторингової митниці, в якому позивач просить поновити строк звернення до суду; визнати протиправною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил від 08.12.2022 року № 0050/126000/22, якою його визнано винним у вчинені порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів на суму 3067098 грн. 45 коп.; закрити справу про адміністративне правопорушення та здійснити розподіл судових витрат.
ОСОБА_1 вказує, що про існування оскаржуваної постанови він дізнався лише 06 липня 2023 року, після отримання її на запит адвоката. Тому, вказані причини вважає поважними та просив поновити строк на її оскарження до суду.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що постанова відносно нього, як керівника ТОВ «Юр Груп» винесена протиправно, оскільки збирання доказів відбувалось поза межами провадження у справі про порушення митних правил без повідомлення позивача, що унеможливило надання ним пояснень та доказів; невручення позивачу протоколу про адміністративне правопорушення; неналежне повідомлення його про розгляд справи; винесення постанови поза межами встановленого законом п`ятнадцятиденного строк. Крім того, при винесенні оскаржуваної постанови не було враховано, що на дату розгляду справи про порушення митних правил положення ст. 485 ч.2 Митного кодексу України Рішенням Конституційного Суду України № 4-р(ІІ)/2022 від 15.06.2022 року визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).
В судовому засіданні представник позивача надав аналогічні пояснення, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та доповнив, що всі докази отримані до складання протоколу про адміністративне правопорушення, а тому є недопустимими. Перевірки фактів господарських відносин між СБК «Зірка» та ТОВ «Юр Груп» не проводились. Відповідачем не доведено факту підробки документів позивачем для отримання митних пільг.
Представник відповідача надала відзив на позов, який залишений без розгляду через процесуальні порушення. У відзиві на позов представник відповідача просив провести розгляд справи за відсутності представника відповідача.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини.
Постанова в справі про адміністративне правопорушення, в тому числі і оскаржувана постанова, може бути оскаржена до суду протягом десяти днів з моменту її винесення. Оскаржувана постанова винесена 08 грудня 2022 року за відсутності ОСОБА_1 ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до суду 26.07.2023 року, тобто з пропуском строку для оскарження. Матеріали провадження не містять відомостей про отримання позивачем оскаржуваної постанови, а тому суд вважає за можливе поновити строк на оскарження постанови.

В судовому засіданні встановлено, що у період з 12.07.2022 по 29.08.2022 ТОВ «Юр Груп» з метою експорту до Румунії та Болгарії товару «насіння соняшника», користуючись послугами митного брокера ТОВ «Миргрейн» () шляхом електронного декларування подано митні декларації (далі-ЕМД) типу «ЕК 10 АА», які прийнято до митного оформлення та присвоєно відповідні реєстраційні номери, загальною вагою (нетто) 1070,33 тонн вартістю 449,54 тисяч доларів США, що згідно курсу НБУ на день здійснення митного оформлення складає 15 974 471, 3 грн.

Згідно з відомостями, наведеними в ЕМД, країною походження товару є

Україна, виробник - СБК «Зірка» (), ставка мита - пільгова.

Поставка товару відбувалась відповідно зовнішньоекономічних

контрактів ТОВ «Юр Груп» з іноземними компаніями.

Відповідно до графи 36 ЕМД заявлено код митної преференції «410» (товари, що вивозяться з України відповідно до Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони (Угода про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, стаття 31 Угоди, додаток І-С до глави 1 розділу IV «Торгівля та питання, пов`язані з торгівлею»), тобто застосовано тарифну пільгу по сплаті вивізного мита, що складає 3,6%.

Повна ставка вивізного мита, яке підприємство ТОВ «Юр Груп» мало б сплатити в ході проведення операцій з вивезення товару «насіння соняшника» без застосування преференцій в рамках вільної торгівлі між Україною та ЄЄ складає 10%.

Для того, щоб скористатися преференціями в рамках вільної торгівлі між Україною та ЄЄ, товар має бути походженням з України або ЄЄ та відповідати правилам походження відповідно до Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження (Україна приєдналась до Конвенції 08.11.2017, дата набрання чинності 01.12.2018 ЗУ № 2187-VIII).

Відповідно до ст. 15 Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження - товари, що походять з однієї з Договірних Сторін, і ввозяться в інші Договірні Сторони, підпадають під дію цієї Угоди за умови подання одного з таких документів, що підтверджують походження: сертифікат з перевезення товару EUR.1, зразок якого наведений у додатку III.

Згідно з ч. І ст. 26 Угода про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони - положення цієї Глави застосовуються до торгівлі товарами, що походять з території Сторін. Відповідно до ч.2 ст. 26 Угоди - для цілей Глави «походження» означає, що товар підпадає під правила походження, викладені в Протоколі І до цієї Угоди («Щодо визначення концепції «походження

товарів» і методів адміністративного співробітництва).

Відповідно до ст. 2 Протоколу щодо визначення концепції «походження товарів» і методів адміністративного співробітництва - товари мають вважатися як такі, що походять з України : а) товари, цілком вироблені в Україні, як це визначається у статті 5 цього Протоколу.

Відповідно до ч. 1 розділу III Порядку заповнення та видачі митницею сертифіката з перевезення (походження) товару EUR.1, затвердженого наказом Мінфіну від 02.03.2021 № 139 та зареєстрованого в Мінюсті України 22.03.2021 за № 355/35977, сертифікат видається у разі, якщо його потрібно пред`явити як доказ, що товар(и) відповідає(ють) вимогам правил визначення преференційного походження, встановлених Угодами, при застосуванні преференційних ставок вивізного мита.

У якості підстави для застосування тарифної пільги, директором ТОВ «Юр Груп» ОСОБА_1 надавались сертифікати перевезення (походження) товарів EUR.1 на кожну партію товару, які видані Одеською митницею відповідно до Порядку та за формою, затвердженою наказом МФ України від 02.03.2021 № 139.

В ході проведення аналізу документів, наданих ТОВ «Юр Груп», на підставі яких Одеською митницею протягом 2022 року видавались сертифікати з перевезення (походження) товару EUR.1 встановлено, що придбання товару «насіння соняшника» ТОВ «Юр Груп» здійснювало у СБК «Зірка».

З метою отримання копій документів, які стали підставою для митних

оформлень ТОВ «Юр Груп» товару «насіння соняшника» в митному режимі

експорту, Митницею направлено запит до Одеської митниці від 18.10.2022 року (а.с. 27-29).

Згідно з інформацією, зазначеною у листах-відповідях від 25.10.2022 та від 07.11.2022, ТОВ «Юр Груп» для отримання сертифікатів з перевезення (походження) товару EUR.1 надавалися копії довідки виробника товару про порядок виробництва продукції СБК «Зірка» (), договору поставки на придбання сільськогосподарської продукції з суб`єктом господарської діяльності СБК «Зірка» (а.с. 30-31).

Відповідно до наданої Державною податковою службою України інформації стосовно фінансово-господарських операцій з купівлі ТОВ «Юр Груп» у зазначеного вище суб`єкта господарювання товару по ланцюгу постачання, за період з 01.01.2021 по 02.09.2022 не відслідковується (а.с. 36-37).

З метою повної та всебічної перевірки дотримання вимог митного

законодавства України під час експорту товару «насіння соняшника» ТОВ

«Юр Груп» та достовірності наданих митному органу документів, які стали підставою для отримання сертифікатів з перевезення (походження) EUR.1 та в подальшому для переміщення товару через митний кордон України, 16.09.2022 митницею направлено лист до СБК «Зірка» з метою підтвердження або спростування фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Юр Груп».

Згідно з отриманою відповіддю від 28.09.2022 року № 41, підприємство СБК «Зірка» не укладало угод з ТОВ «Юр Груп» та не проводило будь-яких фінансово-господарських операцій з постачання товару (а.с. 38).

Таким чином, в результаті співставлення відомостей, що містяться у відповіді, отриманій від СБК «Зірка» встановлено, що документи, які подані підприємством ТОВ «Юр Груп» для отримання сертифікатів з перевезення товару EUR.1 відповідно до яких виробником товару зазначається СБК «Зірка», містять недостовірні відомості.

За наданими розрахунками управління адміністрування митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Одеської митниці, наданими листом від 25.10.2022 № 7.10-4/28.5-02/7/16996, загальний розмір митних платежів (вивізне мито), які необхідно було б сплатити при вивезенні товару «насіння соняшника» без застосування 410 преференції по вищевказаним ЕМД, складає 1 597 447,13 грн., тобто з урахуванням часткової сплати в розмірі 575 080,98 грн., загальна сума недоборів по сплаті митних платежів становить 1 022 366,15 грн.

Таким чином встановлено, що з метою митного оформлення товару «насіння соняшника», загальною вагою нетто 1070,33 тонни, за вказаними митними деклараціями із зменшенням розміру митних платежів декларант ТОВ «Юр Груп» ОСОБА_1 подав митному органу, як підставу для застосування преференційної ставки вивізного мита, що складає 3,6% (повна ставка 10%) сертифікати з перевезення (походження) товарів EUR.1, які видані на основі документів, що містять недостовірні відомості щодо виробника товарів.

Отже, керівник ТОВ «Юр Груп» ОСОБА_1 , вчинив дії

спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів на суму

1 022 366,15 грн., шляхом надання митному органу документів, а саме сертифікатів перевезення (походження) товару EUR.1, що видані на підставі документів, що містять недостовірні відомості щодо виробника товарів, в результаті чого застосовано тарифну пільгу вивізного мита не у відповідності вимогам правил визначення преференційного походження товарів.

У зв`язку з цим, стосовно ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил № 0050/126000/22 за ст. 485 Митного кодексу України та притягнуто його до адміністративної відповідальності у виді штрафу в межах санкції вказаної статті (в чинній редакції Митного кодексу України станом на дату складання протоколу про порушення митних правил).

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 1 Митного кодексу України відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Згідно зі статтею 458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ч. 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно з частиною першою статті 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Відповідно до частини першої статті 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частиною першою статті 266 Митного кодексу України визначені обов`язки декларанта та уповноваженої ним особи, серед яких, зокрема, здійснення декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом.

Статтею 278 Митного кодексу України передбачено, що датою виникнення податкових зобов`язань із сплати мита у разі ввезення товарів на митну територію України чи вивезення товарів з митної території України є дата подання органу доходів і зборів митної декларації для митного оформлення або дата нарахування такого податкового зобов`язання органом доходів і зборів у випадках, визначених цим Кодексом та законами України.

Відповідно до частини третьої ст. 335 Митного кодексу України, разом з митною декларацією органу доходів і зборів подаються рахунок або інший документ, який визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, декларація митної вартості. У встановленому цим Кодексом порядку в митній декларації декларантом або уповноваженою ним особою зазначаються відомості про: документи, що підтверджують повноваження особи, яка подає митну декларацію; зовнішньоекономічний договір (контракт) або інші документи, що підтверджують право володіння, користування та/або розпорядження товарами; транспортні (перевізні) документи; комерційні документи, наявні у особи, яка подає декларацію; у разі необхідності - документи, що підтверджують дотримання заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності; документи, що підтверджують дотримання обмежень, які виникають у зв`язку із застосуванням захисних, антидемпінгових та компенсаційних заходів (за наявності таких обмежень); у випадках, передбачених цим Кодексом, - документи, що підтверджують країну походження товару; у разі необхідності - документи, що підтверджують сплату та/або забезпечення сплати митних платежів; у разі необхідності - документи, що підтверджують право на пільги із сплати митних платежів, на застосування повного чи часткового звільнення від сплати митних платежів відповідно до обраного митного режиму; у разі необхідності - документи, що підтверджують зміну термінів сплати митних платежів; у разі необхідності - документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів та обраний метод її визначення відповідно до статті 53 цього Кодексу.

Статтею 352 Митного кодексу України закріплено перелік матеріалів, які можуть бути використані для підготовки висновків за результатами перевірок: 1) документи, визначені цим Кодексом; 2) податкова інформація; 3) експертні висновки; 4) судові рішення; 5) отримані від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення; 6) інші матеріали, отримані в порядку та спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами України.

Згідно зі статтею 485 Митного кодексу України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Диспозиція ст. 485 МК України передбачає декілька варіантів об`єктивної сторони передбаченого нею правопорушення, зокрема: - заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару; - заявлення неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості; - надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості; - несплата митних платежів у строк, встановлений законом; - інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів; - використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Аналіз диспозиції цієї статті свідчить про те, що наведені варіанти дій, які являють собою об`єктивну сторону даного правопорушення, можуть бути вчинені як умисно (в тому числі з непрямим умислом), так і у зв`язку з необережністю (недбалістю).

Особа, відповідальна за передбачені цією статтею дії, може прямо і не бажати настання відповідної мети, однак повинна усвідомлювати можливість настання наслідків своїх дій у вигляді неналежної сплати митних платежів.

Вищенаведений висновок суду в частині аналізу диспозиції ст.485 МК України узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 23.10.2018 року по справі № 760/20661/15-а.

Відповідно до частини першої ст. 495 Митного кодексу України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Статтею 489 Митного кодексу України визначено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків (ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України).

За правилами ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Водночас, матеріали справи містять лист СБК «Зірка» від 28.09.2022 № 41 (вх. від 28.09.2022 № 2183/14-18), за змістом якого, вищевказане підприємство не укладало угод з ТОВ «ЮР ГРУП» () та не проводило будь-яких фінансово-господарських операцій з постачання товару, а саме соняшнику (а.с. 38).

Таким чином, як вірно було зазначено ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на надання митному органу неправдивої інформації з метою переміщення товарів через митний кордон України з ухиленням від сплати митних платежів (пільгова ставка вивізного мита 3,6% замість повної 10%), усвідомлював протиправний характер своїх дій під час надання документів для видачі сертифікатів про походження товарів, які видані на основі документів, що містять недостовірні відомості щодо виробника товарів, передбачав та усвідомлював наслідки у вигляді ухилення від сплати митних платежів.

Доводи позивача про неправомірність винесеної постанови відносно нього через те, що збирання доказів відбувалось поза межами провадження у справі про порушення митних правил без повідомлення позивача, що унеможливило надання ним пояснень та доказів, невручення йому протоколу про адміністративне правопорушення, неналежне повідомлення про розгляд справи, винесення постанови поза межами встановленого законом п`ятнадцятиденного строку, визнання неконституційними положень ст. 485 МК України суд не приймає до уваги виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні відповідачем проводилась перевірки правильності оформлення декларацій ТОВ «Юр Груп». В процесі перевірки було виявлено факт надання недостовірних відомостей посадовими особами ТОВ «Юр Груп» та запропоновано з`явитись до Координаційно-моніторингової митниці 25.10.2021 року для надання пояснень, про що свідчить відповідний лист (а.с. 24-25). ОСОБА_1 , будучи обізнаним про необхідність явки до відповідача для надання пояснень, направив лиcта від 28.10.2022 року в якому повідомив, що не може з`явитись за станом здоров`я та повідомив, що всі документи стосовно ЗЕД є у розпорядженні митниці (а.с. 26). Після цього, 17 листопада 2022 року відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення та направлено на вказану в заяві ОСОБА_1 адресу. В протоколі про адміністративне правопорушення було зазначено час, дату та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. 08 грудня 2022 року було винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності та направлено ОСОБА_1 поштою на зазначену у заяві адресу. Однак, протокол про адміністративне правопорушення та постанова по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 йому вручені не були через його відсутність за вказаною адресою (а.с. ). ОСОБА_1 , будучи обізнаним про проведення перевірки правильності оформлення митних документів, не цікавився ходом перевірки, а взагалі залишив місце своєї реєстрації та фактично ухилявся від отримання будь-якої кореспонденції, що і стало причиною неповідомлення його про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього.

Винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення поза межами п`ятнадцятиденного строку саме по собі не може бути єдиною підставою для її скасування, так як вказана обставина не спростовує факт вчинення особою адміністративного правопорушення.

Згідно з частиною другою статті 152 Конституції України, статтею 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» закони, інші акти або їх окремі приписи, що визнані неконституційними, втрачають чинність із дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Із резолютивної частини вказаного рішення видно, що абзац другий статті 485 Митного кодексу України, визнаний неконституційним, втрачає чинність через шість місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, станом на момент винесення оскаржуваної постанови абз. 2 ст. 485 МК України був чинним, оскільки такий втрачає чинність через шість місяців і вказана обставина зазначена в самому рішенні Конституційного Суду України.

Із наведеного вбачається, що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до діючого законодавства, адміністративне стягнення накладено органом, який має на це повноваження та межах санкції ст. 485 МК України, в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, а тому підстав для визнання постанови протиправною та її скасування суд не встановив, а отже в позові необхідно відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право, зокрема, залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

В силу ст. 139 КАС України та з огляду на відмову у задоволенні позову, відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача понесених судових витрат.

Керуючись ст.ст. 2,5-10,72-77,90,122,159,229,241-246,255,286,295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови у справі про порушення митних правил від 08.12.2022 року № 0050/126000/22 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Координаційно-моніторингової митниці про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил від 08.12.2022 року № 0050/126000/22 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України у виді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів 3067098,45 грн. залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Вужиловський О.В.