Справа № 280/412/23
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2023-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 жовтня 2023 року

м. Київ

справа № 280/412/23

адміністративне провадження № К/990/34055/23

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Ханової Р. Ф.

розглянувши матеріали касаційної скарги Головного управління ДПС у Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2023 року

та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2023 року

у справі №280/412/23

за позовом Комунального підприємства «Центральний парк культури та відпочинку «Дубовий гай»

до Головного управління ДПС у Львівській області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління ДПС у Запорізькій області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

10 жовтня 2023 року на адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2023 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2023 року у справі №280/412/23, предметом спору в якій є визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 21 вересня 2022 року № 6810/13-01-07-04 (форма «Р»), яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток на 2 242 892, 50 гривень, в тому числі за основним зобов`язанням 1 794 314, 00 гривень та штрафними санкціями 448 578, 50 гривень; визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 21 вересня 2022 року № 6802/13-01-07-04 (форма «П»), яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на 2 531 591 гривень; визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 21 вересня 2022 року № 6796/13-01-07-04 (форма «Р»), яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість в тому числі за основним зобов`язанням 2 503 635 гривень та штрафними санкціями 625 908, 75 гривень в частині 2 500 000, 00 гривень за основним зобов`язанням та 625 000 000, 00 гривень за штрафними санкціями; визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 21 вересня 2022 року № 6797/13-01-07-04 (форма «ПН»), яким застосовано штраф у розмірі 407016,50 гривень за відсутність реєстрації податкових накладних; визнання протиправним та скасувати податкового повідомлення - рішення від 21 вересня 2022 року № 6828/13-01-24-10 (форма «Д»), яким застосовано штраф у розмірі 5 711,64 гривень та пеню 153,56 гривень за несвоєчасно перерахований податок до бюджету на доходи фізичних осіб; визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 21 вересня 2022 року № 6827/13-01-24-10 (форма «ПС»), яким застосовано штраф у розмірі 1020, 00 гривень за не відображення у податковому розрахунку за формою 1ДФ, 4ДФ виплачених доходів фізичним особам - підприємцям за ознакою доходу « 157»; визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 21 вересня 2022 року № 6798/13-01-07-04 (форма «ПС»), яким застосовано штраф у розмірі 340,00 гривень за порушення термінів подання декларації з плати за землю; визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 21 вересня 2022 року № 6803/13-01-07-04 (форма «ПС»), яким застосовано штраф у розмірі 340,00 гривень за порушення термінів подання декларації з орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності за 2022 рік.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2023 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2023 року, позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 21 вересня 2022 року № 6810/13-01-07-04 (форма «Р») про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток на загальну суму 2 242 892,50 гривень, в тому числі за основним зобов`язанням у розмірі 1 794 314, 00 гривень та штрафними санкціями у розмірі 448 578,50 гривень. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 21 вересня 2022 року № 6802/13-01-07-04 (форма «П») про зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 2 531591,00 гривень. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 21 вересня 2022 року № 6796/13-01-07-04 (форма «Р») частково в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 3125 000,00 гривень, в тому числі за основним зобов`язанням у розмірі 2 500 000,00 гривень та штрафними санкціями у розмірі 625 000,00 гривень. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 21 вересня 2022 року № 6797/13-01-07-04 (форма «ПН») про застосування штрафних санкцій у розмірі 407016,50 гривень. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 21 вересня 2022 року № 6827/13-01-24-10 (форма «ПС») про застосування штрафних санкцій у розмірі 1020,00 гривень. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 21 вересня 2022 року № 6798/13-01-07-04 (форма «ПС») про застосування штрафних санкцій у розмірі 340,00 гривень. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 21 вересня 2022 року № 6803/13-01-07-04 (форма «ПС») про застосування штрафних санкцій у розмірі 340,00 гривень. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 21 вересня 2022 року № 6828/13-01-24-10 (форма «Д») частково в частині застосування штрафних санкцій та пені на загальну суму 539,90 гривень в тому числі штрафні санкції у розмірі 533,17 гривень та пеня у розмірі 6,73 гривень. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

При вирішенні питання про наявність підстав до відкриття касаційного провадження за означеною скаргою, Верховний Суд виходить з такого.

Статтею 328 КАС України передбачено право на касаційне оскарження.

Частиною першою статті 328 КАС України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Стаття 330 КАС України містить вимоги щодо форми та змісту касаційної скарги.

Так, відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається в чому полягає порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень). Зокрема, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому, на думку скаржника, останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України.

У поданій касаційній скарзі, скаржник, як на підставу для касаційного оскарження судових рішень, посилається, зокрема, на пункти 1, 3 частини четвертої статті 328 КАС України та зазначає, що судами першої та апеляційної інстанції не враховано висновки про застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постановах Верховного Суду від 10 квітня 2020 року у справі № 816/4409/15, від 14 лютого 2020 року у справі № 804/249/16, від 2 жовтня 2018 року у справі № 816/506/17, від 16 квітня 2020 року у справі № 826/5012/14, від 13 липня 2022 року у справі № 520/223/20, від 27 квітня 2022 року у справі № 200/5932/19-а, від 10 серпня 2022 року у справі № 120/1580/19-а, від 28 грудня 2022 року у справі №520/1284/19. Крім того, скаржник зазначає про порушення судами норм процесуального права.

Суд звертає увагу на те, що у випадку посилання скаржником на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, як на підставу касаційного оскарження, останньому необхідно зазначити конкретну норму права, щодо застосування якої у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.

В свою чергу, скаржник не наводить обґрунтування у чому полягає помилка суду при застосуванні норм права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися, що в свою чергу не узгоджується із підставами касаційного оскарження, передбаченими пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України. Усі доводи позивача про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах фактично зводяться до переоцінки доказів у справі та не згоди із прийнятим рішенням, що не є належним обґрунтуванням заявленої підстави касаційного оскарження.

Крім того, скаржник не зазначає, який, на його думку, правовий висновок повинен бути висловлений у цій справі та який, одночасно, відсутній у рішеннях Верховного Суду.

Скаржник не зазначив чітко, яка саме норма законодавства судами попередніх інстанцій була застосована без врахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду, не вказано у чому полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися, а також не наведено подібності правовідносин, висновки щодо яких викладені у постановах Верховного Суду, що на думку скаржника, не були враховані в оскаржуваному судовому рішенні.

Подібність правовідносин означає, зокрема, подібність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи. При цьому, обставини, які формують зміст таких правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, самі по собі не формують подібності правовідносин, важливими факторами є також доводи і аргументи сторін, які складають межі судового розгляду справи.

Посилання на практику Верховного Суду (без аналізу та врахування обставин справи, за яких судом касаційної інстанції було зроблено відповідні висновки, без доведення подібності правовідносин у справах) щодо оцінки того чи іншого аргументу контролюючого органу, які зроблені на підставі встановлених фактичних обставин конкретної справи і наявних в матеріалах справи доказів, не є свідченням застосування судом попередньої інстанцій у цій справі норм матеріального права без урахування висновків Верховного Суду щодо їх застосування.

Щодо посилання скаржника, як на підставу для оскарження на порушення норм процесуального права, Суд зазначає, що у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому, на думку скаржника, останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права

Відповідно до частини другої статті 353 КАС України, підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо: 1) суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу; 2) суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; 3) суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; 4) суд встановив обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів.

Таким чином, частина друга статті 353 КАС України регламентує прийнятність цих доводів виключно за умови попередньо зробленого судом висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України. Враховуючи те, що скаржником не наведено належного обґрунтування означених підстав касаційного оскарження судових рішень, про що зазначено вище, ця умова не підлягає перевірці

В цілому доводи заявника зводяться до цитування норм права, що регулюють спірні правовідносини і опису встановлених судами у цій справі обставин та їх переоцінки, із загальним посиланням, що судами попередніх інстанцій рішення ухвалені з порушенням норм матеріального та процесуального права, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України та виходить за межі повноважень касаційного суду.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Також слід зауважити, що з урахуванням внесених до КАС України змін, які набрали чинності 8 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

При цьому, такий недолік касаційної скарги зумовлює її повернення одноособово суддею, без аналізу колегією суддів дотримання решти вимог, визначених статтею 330 КАС України.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За таких обставин, касаційна скарга Головного управління ДПС у Запорізькій області підлягає поверненню, як така, що не містить підстав касаційного оскарження.

На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України, Суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2023 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2023 року у справі №280/412/23 за позовом Комунального підприємства «Центральний парк культури та відпочинку «Дубовий гай» до Головного управління ДПС у Львівській області третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику касаційної скарги, що її повернення не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддяР.Ф. Ханова