Справа № 140/16542/23
Суддя: Волдінер Фелікс Арнольдович
Дата ухвалення: 2023-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 року ЛуцькСправа № 140/16542/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Волдінера Ф.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі відповідач 1, ГУ ПФУ в Харківській області), Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі відповідач 2, ГУ ПФУ у Волинській області), відповідно до якого просить суд:

1) визнати протиправним та скасування рішення №25 від 16.03.2023 Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 ;

2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області призначити та виплачувати пенсію за віком ОСОБА_1 з 10.12.2022 зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з 15.10.1994 по 15.04.1996 (06 міс. 00 дн.) та з 25.10.1995 по 14.04.1996 (05 міс. 20 дн.) згідно довідки про стаж №525 від 08.03.2023 та довідки про заробітну плату №524 від 08.03.2023, що видані Сошичненською сільською радою.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17.02.2023 звернувся із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно пункту 4.2 (ост. абзац) Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за принципом екстериторіальності документи для призначення пенсії були на правлені на розгляд до ГУ ПФУ в Харківській області, яким і було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії №25 від 16.03.2023 у зв`язку з тим, що відсутній необхідний страховий стаж (23 роки).

Зазначає, що трудова книжка є достовірною підставою для зарахування до стажу для призначення пенсії і не потребує підтвердження додатковими документами. У зазначеній трудовій книжці записи містять відомості про періоди роботи, між собою пов`язані хронологічно, посвідчені печаткою підприємства та підписами відповідальних осіб, а доказів того, що ці записи є неправильними, недостовірними у рішенні про відмову у призначенні пенсії не зазначено.

На підставі наведеного позивач просить позов задовольнити повністю.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 17.07.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до частини першої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідач 1 у відзиві на позовну заяву просив в задоволенні позову відмовити з таких мотивів та підстав.

За доданими документами до загального страхового стажу зараховано періоди трудової діяльності на підставі наданих документів та відповідно індивідуальних відомостей про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Загальний страховий стаж позивача враховано по 31.12.2022 та складає 22 роки 9 місяців.

Однак, до страхового стажу не зараховано згідно з довідкою №333/01-35/23 від 28.02.2023- період роботи з 15.10.1994 по 15.04.1995 та період жовтень 1995 - квітень 1996, оскільки відсутні накази про звільнення.

Вказав, що після надходження акту зустрічної перевірки довідки про заробітну плату №524 від 08.03.2023 за 1994 - 1996 роки розрахунок стажу з урахуванням вказаних періодів буде переглянуто.

Таким чином, ГУ ПФУ в Харківській області вказує, що здійснювало свої повноваження в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, відповідно до вимог частини другої статті 19 Конституції України, а отже своїми діями права та законні інтереси позивача не порушило.

Відтак, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області вважає позовні вимоги позивача необгрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідач 2 у відзиві на позовну заяву заперечив проти позовних вимог з тих підстав, що позивач на момент звернення за призначенням пенсії не набув необхідного страхового стажу тривалістю 23 роки, а тому право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ не має.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є потерпілим від Чорнобильської катастрофи (Категорія 3), що підтверджується посвідченням громадянина, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_1 від 10.05.1994. Посвідчення є підставою для надання пільг і компенсацій, встановлених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

ОСОБА_1 17.02.2023 звернувся із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно пункту 4.2 (ост. абзац) Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за принципом екстериторіальності документи для призначення пенсії були на правлені на розгляд до ГУ ПФУ в Харківській області, яким і було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії №25 від 16.03.2023 у зв`язку з тим, що відсутній необхідний страховий стаж (23 роки).

Вважаючи рішення ГУ ПФУ в Харківській області про відмову у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку протиправним, позивач звернувся в суд з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 11 Закону №796-ХІІ до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать: особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років.

Згідно із абзацом восьмим пункту 3 частини першої статті 14 Закону №796-ХІІ для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: потерпілі від Чорнобильської катастрофи (не віднесені до категорії 2), які: постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, - категорія 3.

За приписами частини третьої статті 65 Закону №796-ХІІ посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Частинами першою, другою статті 55 Закону №796-ХІІ передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу. Потерпілі від Чорнобильської катастрофи: особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років - 3 роки та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років; початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (далі Закон №1058-ІV) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Отже, пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ надаються за обов`язкової наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку. Тобто, у спірному випадку позивач при досягненні віку 54 роки має право на отримання пенсії із зменшенням пенсійного віку (не більше 6 років) за наявності не менше 23 років страхового стажу.

Суд враховує, що позивач має статус особи, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи (Категорія 3), про що йому видано посвідчення серії НОМЕР_1 від 10.05.1994.

Проте, суд наголошує на тому, що лише наявність у позивача статусу особи, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи (категорія 3) та досягнення віку 54 роки не надає їй безумовного права на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ, позаяк однією з обов`язкових умов для призначення вказаної пенсії є наявність відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку (не менше 23 років).

З рішення ГУ ПФУ в Харківській області про відмову у призначенні пенсії від 16.03.2023 №25 вбачається, що станом на дату звернення із заявою про призначення пенсії (17.02.2023) страховий стаж позивача складає 22 роки 9 місяців. При цьому, до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно з довідкою №333/01-35/23 від 28.02.2023: період роботи з 15.10.1994 по 15.04.1995, оскільки наказ про звільнення не надано; період жовтень 1995 по квітень 1996, оскільки наказ про звільнення відсутній.

Суд не погоджується із рішенням ГУ ПФУ в Харківській області про відмову у призначенні пенсії від 16.03.2023 №25 щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу позивача часу періоди роботи з 15.10.1994 по 15.04.1995 та жовтень 1995 по квітень 1996, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

За приписами частин другої, четвертої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно із частинами першою, другою статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі Закон №1788-ХІІ) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Статтею 62 Закону №1788-ХІІ визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження стажу роботи приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Суд, в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України, при вирішенні справи враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 06.03.2018 у справі №754/14898/15-а, відповідно до яких підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Крім того, суд також враховує правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 30.09.2021 у справі №300/816/17, відповідно до якої за загальним правилом відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, якій ця трудова книжка належить, а отже, й не може впливати на її особисті права. Водночас, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, а тому вказані обставини не можуть бути підставою для позбавлення позивача конституційного права на соціальний захист в частині призначення пенсії за віком.

Суд звертає увагу, що згідно із записами в трудовій книжці НОМЕР_2 , позивач 15.10.1994 прийнятий на посаду кочегара Карасинської СШ на опалювальний сезон 1994-1995 рр та 15.04.1995 звільнений з посади кочегара школи в зв`язку із закінченням опалювального сезону; у жовтні 1995 призначений на посаду кочегара Загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів в с. Карасин на опалювальний сезон 1995-1996 рр. та 15.04.1996 звільнений з посади кочегара Загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів в с. Карасин в зв`язку із закінченням опалювального сезону.

Суд погоджується із доводами позивача про те, що зазначена трудова книжка є достатньою підставою для зарахування до страхового стажу спірного періоду роботи та не потребує підтвердження додатковими документами, позаяк у трудовій книжці записи містять відомості про періоди роботи, між собою пов`язані хронологічно, посвідчені печаткою колгоспу та підписом відповідальної особи.

Суд також звертає увагу, що за приписами пунктів 1, 3 Порядку № 637 стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами, лише у тому випадку, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи.

З урахуванням наведеного, на думку суду, періоди роботи з 15.10.1994 по 15.04.1996 та з 25.10.1995 по 14.04.1996 згідно із трудовою крижкою НОМЕР_2 повинні бути зараховані до страхового стажу позивача.

Крім того, відповідно до частини третьої статті 44 Закону №1058-ІV передбачено право відповідача на прове дення перевірки. Згідно до пунктом 4.2. Порядку подання та оформлення документів для призна чення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058-IV, затвердженого Постановою Правлін ня ПФУ від 07.07.2014 №13-1, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: пе ревіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу да ним паспорта та документам про стаж; перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізич них осіб до оформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Крім то го, відповідно до пункту 3.3 цього Порядку, орган, що призначає пенсію, повинен надавати допомогу непрацюючим особам щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії. Наявність сумнівів у відповідача відповідно до зазначеного законодавства, може бути підставою для пе ревірки, в ході якої має бути встановлено обставини, які перешкоджають зарахуванню періоду роботи до стажу, однак не можуть позбавляти особу права на належне пенсійне за безпечення з урахуванням набутого нею трудового стажу. (Постанова Верховного Суду від 06.63.2018, справа №127/9055/17).

Однак на день звернення до суду відповідачами перевірка не проведе на.

Оскільки, на момент звернення за призначенням пенсії ОСОБА_1 досяг 54-річного віку та за умови за рахування до страхового стажу спірних період роботи з 15.10.1994 по 15.04.1996 та з 25.10.1995 по 14.04.1996 наявний стаж становитиме більше 23 років при необхідному 23 роки, тому оскаржу ване рішенням про відмову у призначенні пенсії підлягає скасуванню.

Крім того, відповідно до пункту 1 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Враховуючи приписи пункту 1 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суд зазначає, що оскільки, позивач ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) із заявою про призначення пенсії до пенсійного органу звернувся 17.02.2023, тобто звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку, відтак пенсія зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має бути призначена саме з 10.12.2023.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачі, як суб`єкти владних повноважень, не довели суду належними та допустимими доказами правомірність винесеного рішення щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-XII, з огляду на що позов належить задовольнити шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 16.03.2023 №25 про відмову в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 10.12.2022, зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з 15.10.1994 по 15.04.1995 на посаді кочегара Карасинської СШ на опалювальний сезон 1994-1995 рр, а також з 25.10.1995 по 15.04.1996 на посаді кочегара Загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів в с. Карасин на опалювальний сезон 1995-1996 рр.

Як визначено статтею 244 КАС України, суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Водночас суд зауважує, що у даному спорі є два відповідача, однак тягар по відшкодуванню судових витрат слід покласти на відповідача 1 - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, позаяк саме відповідач 1 прийняв спірне рішення, яке в подальшому судом визнане протиправним та скасоване. Тобто, вина у виникненні даних спірних правовідносин лежить лише на відповідачу 1.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 1 судовий збір в розмірі 1073,60 грн, сплачений згідно з платіжною інструкцією від 10.07.2023.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 244-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 16 березня 2023 року №25 про відмову в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 10 грудня 2022 року, зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з 15 жовтня 1994 року по 15 квітня 1995 року на посаді кочегара Карасинської СШ на опалювальний сезон 1994-1995 рр, а також з 25 жовтня 1995 року по 15 квітня 1996 року на посаді кочегара Загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів в с. Карасин на опалювальний сезон 1995-1996 рр.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_3 ).

Відповідач 1: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, Харківська область, місто Харків, Майдан Свободи, 5, ідентифікаційний код юридичної особи 14099344).

Відповідач 2: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22-В, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826).

Суддя Ф.А. Волдінер