Справа № 140/5688/23
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2023-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2023 року ЛуцькСправа № 140/5688/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області), Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі ГУ ПФУ у Київській області) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06.02.2023 позивач звернулася до Турійського відділу прийому громадян ГУ ПФУ у Волинській області із заявою та документами про призначення пенсії за віком згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).

Рішенням ГУ ПФУ в Київській області від 13.02.2023 № 27 позивачу відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку із не зарахуванням до страхового стажу періодів роботи з 01.12.1991 по 04.01.1993, оскільки запис про звільнення містить виправлення у даті звільнення з роботи, та з 07.08.1997 по 17.12.2001 через відсутню інформацію про підприємство.

Позивач не погоджується із вказаним рішенням з тих підстав, що трудова книжка містить усі необхідні записи про роботу у спірні періоди, із зазначенням номерів наказів та дат їх видачі, а позивач не може нести негативні наслідки у зв`язку із недотриманням правил ведення трудової книжки.

Позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ у Київській області від 13.02.2023 № 27 про результати розгляду заяви та зобов`язати ГУ ПФУ у Волинській області призначити та виплачувати з дня набуття права на пенсійну виплату (з 04.02.2023) пенсію за віком згідно із статтею 26 Закону № 1058-IV, зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з 01.12.1991 по 04.01.1993, з 07.08.1997 по 17.12.2001.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 10.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а. с. 18).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву (а. с. 21-24) представник відповідача ГУ ПФУ у Київській області Васильєва А.В. позов не визнала та просить відмовити у його задоволенні з мотивів правомірності оскаржуваного рішення ГУ ПФУ у Київській області від 13.02.2023 № 27 про відмову у призначенні пенсії, у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу.

На адресу суду надійшов також відзив ГУ ПФУ у Волинській області (а. с. 30-31), в якому представник вказаного відповідача Савчук М.В. позов не визнала та просить відмовити у його задоволенні у зв`язку із відсутністю підстав для зарахування до страхового стажу позивача спірних періодів роботи, оскільки позивачем не надано уточнюючих довідок, виданих підприємством на підставі первинних документів за час виконання роботи.

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи до суду не надходило.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 06.02.2023 позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про призначення пенсії за віком згідно із Законом № 1058-IV (а. с. 35), додавши до заяви документи за переліком згідно із розпискою-повідомленням (а. с. 36).

Рішенням ГУ ПФУ у Київській області від 13.02.2023 № 27 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу. Крім того, згідно із цим рішенням загальний страховий стаж позивача складає 26 років 10 місяців 18 днів. До страхового стажу не зараховано такі періоди роботи: з 01.12.1991 по 04.01.1993, оскільки запис про звільнення містить виправлення у даті звільнення з роботи; з 07.08.1997 по 17.12.2001, оскільки запис про період роботи не містить інформацію про підприємство, куди прийнято на роботу. Зазначено також, що для зарахування вказаних періодів роботи необхідно надати уточнюючі довідки, видані підприємствами, на яких працювала заявниця (а. с. 9).

Згідно із розрахунком стажу для призначення пенсії за віком страховий стаж позивача ОСОБА_1 складає 25 років 9 місяців 14 днів, до якого зараховані такі періоди: 10.10.1979 30.03.1984, 01.10.1986 02.12.1986, 03.12.1986 - 01.06.1987, 02.06.1987 18.11.1991, 05.01.1993 04.03.1993, 22.12.2003 31.12.2003, 01.01.2004 15.12.2004, 17.12.2004 04.06.2014, 10.06.2014 01.01.2020 (а. с. 34 зворот).

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Згідно з частиною першою статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

За приписами частин другої, четвертої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно із статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно із пунктом 26 Порядку № 637 якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуваним рішенням ГУ ПФУ у Київській області від 13.02.2023 № 27 при обрахунку страхового стажу позивача не взято до уваги періоди роботи згідно з трудовою книжкою ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 16.10.1979, а саме: з 01.12.1991 по 04.01.1993 (оскільки запис про звільнення містить виправлення у даті звільнення з роботи) та з 07.08.1997 по 17.12.2001 (оскільки запис про період роботи не містить інформацію про підприємство, куди прийнято на роботу). При цьому, згідно із розрахунком стажу для призначення пенсії за віком страховий стаж позивача ОСОБА_1 складає 26 років 10 місяців 18 днів, до якого зараховані такі періоди: 10.10.1979 30.03.1984, 01.10.1986 02.12.1986, 03.12.1986 - 01.06.1987, 02.06.1987 18.11.1991, 05.01.1993 04.03.1993, 22.12.2003 31.12.2003, 01.01.2004 15.12.2004, 17.12.2004 04.06.2014, 10.06.2014 01.01.2020 (а. с. 34 зворот).

З архівної довідки від 14.02.2023 № 40/01-16, виданої Комунальною установою «Об`єднаний трудовий архів» Турійської селищної ради вбачається, що ОСОБА_1 працювала в колгоспі ім. Леніна, с. Гайки, Турійського району і мала таку кількість відпрацьованих людино-днів за 1997- 2001 роки: у 1997 році 48 людино-днів, у 1998 році 33 людино-дні, у 1999 році 32 людино-днів, у 2000 році 24 людино-днів, у 2001 році 52,5 людино-днів (а. с. 7).

Суд, в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України, враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 06.03.2018 у справі № 754/14898/15-а, відповідно до яких підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Крім того, суд також враховує правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 30.09.2021 у справі № 300/816/17, відповідно до якої за загальним правилом відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, якій ця трудова книжка належить, а отже, й не може впливати на її особисті права. Водночас, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, а тому вказані обставини не можуть бути підставою для позбавлення позивача конституційного права на соціальний захист в частині призначення пенсії за віком.

З урахуванням наведеного, на думку суду, періоди роботи з 01.12.1991 по 04.01.1993 та з 07.08.1997 по 17.12.2001 згідно із трудовою крижкою серії НОМЕР_1 від 16.10.1979 та архівною довідкою від 14.02.2023 №40/01-16 повинні бути зараховані до страхового стажу позивача для призначення пенсії за віком, позаяк у суду відсутні підстави ставити під сумнів належність документів позивачу, вони узгоджуються між собою та стосуються однієї і тієї ж особи позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а вказані вище недоліки у записах трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, та позивач не може відповідати за неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки, та у зв`язку із цим не може бути позбавлений конституційного права на соціальний захист в частині призначення пенсії.

Отже, суд дійшов висновку про те, що рішенням ГУ ПФУ у Київській області від 13.02.2023 № 27 позивачу протиправно відмовлено у призначенні пенсії за віком з мотивів не зарахування до страхового стажу періодів роботи у зв`язку із недоліками заповнення трудової книжки.

При вирішенні цього спору суд також враховує, що відповідно до пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (зі змінами; далі Порядок № 22-1), після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.10 Порядку № 22-1 передбачено, що після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Тобто, позивачу було відмовлено у призначенні пенсії рішенням від 13.02.2023 № 27, яке було прийняте ГУ ПФУ у Київській області відповідно до пункту 4.2 Порядку № 22-1, за принципом екстериторіальності.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, на підставі наданих суду статтею 245 КАС України повноважень, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ у Київській області від 13.02.2023 №27 належить задовольнити.

На думку суду, оскільки за приписами Порядку № 22-1 електронна пенсійна справа знаходиться в пенсійному органі за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи, та такий орган здійснює нарахування та виплату пенсії, тому належним відповідачем за позовними вимогами зобов`язального характеру є ГУ ПФУ у Волинській області.

Разом з тим, при вирішенні позовних вимог зобов`язального характеру суд враховує, що за змістом статті 26 Закону № 1058-IV однією з обов`язкових умов для призначення пенсії за віком є наявність необхідного страхового стажу (у даному випадку не менше 30 років).

Суд також наголошує на тому, що за приписами статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду.

З оскаржуваного рішення ГУ ПФУ у Київській області від 13.02.2023 № 27 про відмову у призначенні пенсії вбачається не врахування до страхового стажу позивача періодів роботи з 01.12.1991 по 04.01.1993 та з 07.08.1997 по 17.12.2001 згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_1 від 16.10.1979.

Проте, у вказаному рішенні не було надано оцінки щодо наявності у позивача необхідного страхового стажу для призначення пенсії за віком, за умови зарахування до страхового стажу періодів роботи з 01.12.1991 по 04.01.1993 та з 07.08.1997 по 17.12.2001 згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_1 від 16.10.1979, та іншими поданими документами.

З урахуванням наведеного, за відсутності правової оцінки, наданої територіальним органом Пенсійного фонду України щодо наявності усіх умов (зокрема, наявності необхідного страхового стажу не менше 30 років, за умови зарахування до страхового стажу періодів роботи з 01.12.1991 по 04.01.1993 та з 07.08.1997 по 17.12.2001 згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_1 від 16.10.1979) для призначення позивачу пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону № 1058-IV, суд позбавлений у межах цієї справи можливості дійти категоричного висновку про наявність у позивача права на призначення вказаної пенсії.

Відтак, позовні вимоги про зобов`язання вчинити дії належить задовольнити частково у спосіб прийняття судом рішення про зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області провести перерахунок страхового стажу позивача, зарахувавши до нього періоди роботи з 01.12.1991 по 04.01.1993 та з 07.08.1997 по 17.12.2001 згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_1 від 16.10.1979, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.02.2023 про призначення пенсії з часу звернення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, та про відмову у задоволенні решти позовних вимог (про зобов`язання призначити пенсію за віком).

Згідно із частинами першою, третьою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Отже, оскільки права позивача були порушені саме рішенням ГУ ПФУ у Київській області від 13.02.2023 № 27, а позовні вимоги задоволені частково, тому на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань вказаного відповідача судовий збір в сумі 536,80 грн, сплачений в розмірі 1073,60 грн квитанцією від 17.03.2023 (а. с. 4, 17).

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про відмову у призначенні пенсії від 13 лютого 2023 року № 27.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, м. Луцьк, вул. Кравчука, 22-В, ідентифікаційний код 13358826) провести перерахунок страхового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з 01 грудня 1991 року по 04 січня 1993 року та з 07 серпня 1997 року по 17 грудня 2001 року згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_1 від 16 жовтня 1979 року, та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06 лютого 2023 року про призначення пенсії за віком з часу звернення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (08500, Київська область, м. Фастів, вул. Саєнка Андрія, 10, ідентифікаційний код 22933548) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 536 гривень 80 копійок (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку у спосіб подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М. Валюх