Справа № 440/4513/23
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2023-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2023 р. Справа № 440/4513/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ральченка І.М.

суддів: Чалого І.С. , Катунова В.В.

за участю секретаря судового засідання Яковини В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 26.07.2023, суддя Т.С. Канигіна, повний текст складено 31.07.23, по справі № 440/4513/23

за позовом ОСОБА_1

до Кременчуцького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки , Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки

про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення моральної шкоди і середнього заробітку за час вимушеного прогулу та матеріальної допомоги,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом, в якому просила:

- визнати незаконним та скасувати наказ Кременчуцького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 03.03.2022 № 10 про звільнення ОСОБА_1 з посади головного спеціаліста командування (юриста) Кременчуцького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки за пунктом 4 частини першої статті 40 КЗпП України;

- поновити ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста командування (юриста) Кременчуцького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки з 03.03.2022;

- стягнути з Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки у рахунок відшкодування моральної шкоди 10 000,00 грн;

- стягнути з Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу;

- стягнути з Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на користь ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі середньомісячної заробітної плати;

- стягнути з Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на користь ОСОБА_1 матеріальну допомогу на оздоровлення під час щорічної відпустки за 2022 рік у розмірі середньомісячної заробітної плати.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 26.07.2023 відсмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду. Позовну заяву залишено без розгляду.

Позивач, не погодившись з ухвалою суду, подала апеляційну скаргу, в якій просила її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає про не врахування судом, що воєнний стан є об`єктивною причиною, яка завадила звернутися до суду у законодавчо встановлений строк. Крім того, відсутність доступу до мережі Інтернет під час перебування поза межами України, також свідчить про неможливість своєчасного звернення до суду.

Полтавський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідач) надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Із матеріалів справи встановлено, що 19.04.2023 ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду. Позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з доказами поважності причин пропуску строку або інших доказів на підтвердження факту дотримання такого строку.

Після надання позивачем заяви про поновлення строку, ухвалою суду від 03.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі. В ухвалі зазначено, що питання щодо строку звернення до суду буде розглянуто в ході розгляду справи.

29.05.2023 Кременчуцький районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки подав відзив на позовну заяву, в якому просив апеляційну скаргу залишити без розгляду, а в разі поновлення строку відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування зазначено, що з моменту звільнення позивача до дати звернення до суду минув 1 рік і 2 місяці, що суперечить п. 5 ст. 122 КАС України, у якій передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Полтавський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки також надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що сам факт запровадження воєнного стану в Україні без обґрунтування неможливості звернення до суду позивачем у встановлені строки у зв`язку із запровадженням такого стану, не може вважатися поважною причиною для безумовного поновлення цих строків. Враховуючи, що позивач не надала належних та допустимих доказів щодо істотних перешкод чи труднощів для своєчасного вчинення належних процесуальних дій, підстав для поновлення пропущеного строку для звернення до суду немає.

Позивач надала відповідь на відзив, в якому зазначила, що 24.02.2022 отримала від керівництва усний дозвіл на відвідування родичів 25.02.2022, в подальшому постійно підтримувала телефонний зв`язок з відповідачем, повідомляла про неможливість прибути до Кременчука через відсутність транспортного сполучення між Кременчуком та Олександрією. За допомогою додатку Ватсап надіслала керівництву заяву про надання відпустки.

Протокольною ухвалою суду від 21.06.2023 судом витребувано від позивача пояснення щодо звернення до суду з пропуском строку, від представника відповідачів пояснення щодо відпусток ОСОБА_1 , продовжено підготовче засідання для надання додаткових документів та оголошено перерву до 26.07.2023.

23.06.2023 Полтавський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки подав додатковий відзив на позов, в якому зазначив, що згідно позовної заяви та пояснень позивача в судовому засіданні 21.06.2023 про звільнення з посади їй стало відомо 15.03.2022. До суду позивач звернулась 14.04.2023, тобто через 13 місяців після того, як їй був доведений наказ про звільнення. В заяві про поновлення строку ОСОБА_1 посилається на існування загрози життю та здоров`ю внаслідок воєнного стану, а також неможливістю звернутись до суду через відсутність комп`ютера і доступу до мережі Інтернет при перебуванні за кордоном після 03.03.2023 в Республіці Польща, а потім в Канаді. Посилання на факт дії воєнного стану на території України є недостатнім, оскільки воєнний стан не є перешкодою для здійснення правосуддя, не є підставою для зупинення судового процесу. Полтавський окружний адміністративний суд не припиняв своєї роботи. В України з 2019 року функціонує підсистема "Електронний суд". За допомогою сервісу «Електронний суд» учасники судового процесу можуть подавати до суду процесуальні документи (позовні заяви, клопотання тощо) в електронному форматі. Саме через систему «Електронний суд» позивач подала дану позовну заяву. Крім того, з пояснень позивача стало відомо, що вона оформляла візу для проживання в Канаді, перебувала в Варшаві, аеропортах, працює з листопада 2022 року на фірмі в Канаді, тобто мала незчисленну можливість вчасно звернутись до суду. Отже, з огляду на відсутність підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду, позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

06.07.2023 Кременчуцький районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки надав до суду додатковий відзив на позов, в якому зазначено, що згідно позовної заяви та пояснень позивача, не перебуваючи на робочому місці з 25.02.2022 ОСОБА_1 14.03.2022 відправила повідомлення у "Вайбері" начальнику відділення офіцерів запасу і кадрів майору ОСОБА_2 фотознімок заяви з проханням надання відпустки, на що отримала у відповідь витяг з наказу № 10 від 03.03.2022 про звільнення. Всі заяви позивача з проханням надати відпустки не були задоволені начальником Кременчуцького РТЦК та СП, який був її безпосереднім керівником, оскільки конкретний період надання щорічних відпусток у межах, установлених графіком, узгоджується між працівником і роботодавцем, який зобов`язаний письмово повідомити працівника про дату початку відпустки не пізніш як за два тижні до встановленого графіком терміну. Згідно з графіку відпусток на 2022 рік, ОСОБА_1 планувала відпустки на липень та вересень 2022 року. Всупереч ч. 3 ст. 123 КАС України до суду позивач звернулась лише 14.04.2023, тобто через 13 місяців після того, як їй був доведений до відомо наказ про звільнення.

20.07.2023 позивач надала до суду пояснення, зокрема, адвокатів Пахомової А.І., Сніжка Г.І., Зайцевої О. О., у яких, зокрема зазначено, що позивач зверталась у березні 2022 році до зазначених осіб за правовою допомогою, у наданні якої відмовлено з різних обставин, роз`яснено, що позивач може звернутись до Центру вторинної правової допомоги для отримання безкоштовної правової допомоги тощо.

Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач з 15.03.2022 (дата, коли позивач дізналася про звільнення) мала можливість звернутися за правовою допомогою та/або звернутися до суду з позовом як засобами поштового зв`язку, так і за допомогою засобів електронного зв`язку, шляхом складання позовної заяви як власноруч, так і за допомогою технічного засобу зв`язку, проте скористалася таким правом лише 14.04.2023, тобто з пропуском строку більше року. За відсутності належних доказів, що свідчили б про наявність об`єктивних, непереборних обставин неможливості своєчасного звернення до суду, строк звернення з цим позовом позивачем пропущений без наявності на те поважних причин.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, процесуальним законодавством передбачений обов`язок суду встановлювати факт дотримання позивачем строку звернення до адміністративного суду та у випадку його пропуску за відсутності заяви про поновлення пропущеного строку звернення, або якщо наведені в такій заяві підстави визнаються судом неповажними, суд залишає таку позовну заяву без розгляду, не розглядаючи справу по суті позовних вимог.

У той же час, відповідно до ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Частина 13 ст. 171 КАС України передбачає, що суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Із матеріалів справи встановлено, що позивач з 25.02.2022 була відсутня на службі, що не заперечується сторонами по справі. В телефонному режимі повідомляла керівництво про неможливість прибуття на службу з підстав перебування за межами Кременчука.

14.03.2022 відправила повідомлення у "Вайбері" начальнику відділення офіцерів запасу і кадрів майору ОСОБА_2 фотознімок заяви з проханням надання відпустки, на що отримала у відповідь витяг з наказу № 10 від 03.03.2022 про звільнення. Відпустки не були надані позивачу.

Під час судового розгляду справи встановлено, що про звільнення з посади їй стало відомо 15.03.2022.

Згідно пояснень ОСОБА_1 , в подальшому з підстав існування загрози життю та здоров`ю внаслідок воєнного стану вона перебувала за кордоном: в Республіці Польща, а потім в Канаді, у зв`язку з чим не мала можливості скористатися допомогою адвоката та відповідно звернутись до суду через відсутність комп`ютера і доступу до мережі Інтернет.

З даним позовом до суду позивач звернулася лише14.04.2023 року, тобто з пропуском встановленого ч.5 ст.122 КАС України строку.

Щодо доводів апелянта про те, що воєнний стан є об`єктивною причиною, яка завадила звернутися до суду у законодавчо встановлений строк, колегія суддів зазначає наступне.

Введення воєнного стану може бути визнано судом поважною причиною пропуску відповідного процесуального строку або його продовження за умови, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такою обставиною. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є безумовною підставою для поновлення процесуального строку, а тому це питання має вирішуватися в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві та обставин, які існували та об`єктивно перешкоджали вчиненню процесуальних дій.

При оцінці поважності причин пропуску процесуального строку з причини введення воєнного стану в Україні додатково слід брати до уваги, зокрема: територіальне місцезнаходження суду, порядок його функціонування; місце проживання (місцезнаходження) заявника; ведення на відповідній території бойових дій або розташування у безпосередній близькості до такої території, посилення ракетних обстрілів у відповідний проміжок часу, що об`єктивно створювало реальну небезпеку для життя учасників процесу; тривалість самого процесуального строку та час, який минув із дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали конкретній особі реалізувати своє право (повноваження) у межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску), та інші доречні обставини.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 10.01.2023 по справі № 640/3489/21 у подібних правовідносинах в частині застосування процесуальних строків.

Щодо доводів апелянта про неможливість звернення до суду з підстав відсутності доступу до мережі Інтернет під час перебування поза межами України, колегія суддів зазначає наступне.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття "дізнався" та "повинен був дізнатися".

Так, під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

Колегія суддів зазначає, що поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

В ході судового розгляду справи ОСОБА_1 пояснила, що з листопада 2022 працює на фірмі в Канаді та лише з 13.04.2023 має доступ до комп`ютера.

При цьому, колегія суддів зазначає, що враховуючи перебування позивача в Польщі, Канаді, де не припиняла свою роботу всесвітня мережа Інтернет, а також відділення поштового зв`язку, посилання позивача щодо відсутності зв`язку є необгрунтованими.

Інших доказів поважності причин пропуску строку звернення із даним позовом до адміністративного суду позивачем не надано.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, позивачем не зазначено обставин та поважних причин, які об`єктивно перешкоджали заявникові реалізувати своє право на звернення до суду у межах визначеного процесуального строку, також не надано відповідних доказів.

Отже, враховуючи дату звернення позивача до суду із адміністративним позовом 14.04.2023, обізнаність позивача про існування спірного наказу, місячний строк звернення до адміністративного суду з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, колегія суддів підтримує висновки суду першої інстанції щодо пропуску позивачем строків, визначених ст. 122 КАС України, при зверненні до суду із даним позовом.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для залишення позову без розгляду.

Доводи апелянта не знайшли своє обґрунтоване підтвердження в ході апеляційного розгляду справи та не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 26.07.2023 по справі № 440/4513/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді І.С. Чалий В.В. Катунов
Постанова складена в повному обсязі 11.10.23.