Справа № 140/6447/23
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2023-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2023 року ЛуцькСправа № 140/6447/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради (далі Департамент) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач ОСОБА_1 є пенсіонером органів внутрішніх справ, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інвалідом війни ІІ групи, має в користуванні автомобіль марки SUZUKI, 1989 року виписку, р.н. НОМЕР_1 .

28.03.2023 позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій просив провести перерахунок та виплату компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля, з урахуванням пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 14.02.2007 № 228 «Про порядок виплати та розміри грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування» (далі Постанова № 228), а саме 22 відсотки прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, з розрахунку на місяць за перше півріччя 2023 року.

Листом від 10.04.2023 № 11.2-9/3490/2023 відповідач повідомив позивача, що виплата грошової компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля за перше півріччя 2023 року проведена згідно із пунктом 2 Постанови № 228 в сумі 230,23 грн, для проведення перерахунку та виплати вказаної компенсації відсутні законні підстави.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо перерахунку та виплати вказаної компенсації в розмірі 22 відсотки прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, з розрахунку на місяць за перше півріччя 2023 року, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Позивач просить визнати протиправною бездіяльність Департаменту щодо не нарахування та невиплати, як особі з інвалідністю ІІ групи внаслідок війни, грошової компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля за 1-ше півріччя 2023 року, виходячи з розміру, встановленого пунктом 2 Постанови № 228, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 07 серпня 2013 року № 536 «Про внесення змін до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 14 лютого 2007 р. № 228» (далі Постанова № 536), а саме 22 відсотків прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність у розрахунку на місяць, та зобов`язати відповідача провести нарахування та виплату (з урахуванням виплачених сум), як особі з інвалідністю ІІ групи внаслідок війни, грошової компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля за 1-ше півріччя 2023 року, виходячи з розміру, встановленого пунктом 2 Постанови № 228, в редакції Постанови № 536, а саме 22 відсотків прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, у розрахунку на місяць та продовжувати нарахування і виплату компенсації у зазначеному розмірі до виникнення обставин, з якими правовий акт пов`язує виникнення, зміну чи припинення спірних правовідносин.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 14.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а. с. 11).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву (а. с. 15-17) відповідач позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні з підстав правомірності оскаржуваних дій відповідача.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини та дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи, має у власності автомобіль марки SUZUKI, 1989 року виписку, р.н. НОМЕР_1 , що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 (а. с. 4 зворот), свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а. с. 6).

Згідно з довідкою Департаменту від 30.03.2023 №11.2-8.6/3155/2023, ОСОБА_1 23.03.2023 виплачено компенсацію на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля за 1-ше півріччя 2023 року в розмірі 230,23 грн (а. с. 9).

28.03.2023 позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій просив провести перерахунок та виплату компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля, з урахуванням пункту 2 Постанови № 228, а саме 22 відсотки прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, з розрахунку на місяць за перше півріччя 2023 року (а. с. 7).

Листом від 10.04.2023 № 11.2-9/3490/2023 відповідач повідомив позивача, що виплата грошової компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля за перше півріччя 2023 року проведена згідно із пунктом 2 Постанови № 228 в сумі 230,23 грн, для проведення перерахунку та виплати вказаної компенсації відсутні законні підстави (а. с. 8).

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Згідно із частинами першою, п`ятою, шостою статті 28 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» від 06.10.2005 № 2961-IV (далі Закон № 2961-IV) грошові компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування спеціального автотранспорту та на транспортне обслуговування виплачуються особам з інвалідністю, на дітей з інвалідністю, які відповідно до законодавства мають право на забезпечення спеціальним автотранспортом. Грошові компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування спеціального автотранспорту та на транспортне обслуговування призначають і виплачують місцева державна адміністрація. Порядок виплати і розміри грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 Постанови № 228 для осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю, які мають автомобілі та мотоколяски, розміри річних грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та мотоколясок становлять відповідно 22 відсотки та 16 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на транспортне обслуговування 29 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Пунктом 5 Порядку № 228 передбачено, що компенсації виплачуються рівними частинами двічі на рік у березні за перше та у вересні за друге півріччя поточного року з дня їх призначення.

Наведене нормативне регулювання дає підстави стверджувати, що розмір грошової компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів, показники, за якими вона визначається, порядок та періодичність її виплати точно встановлені законодавством, яке не передбачає компетенції центрального органу виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, забезпечує формування та реалізацію здійснення державного нагляду та контролю за додержанням вимог законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб, давати роз`яснення з питань визначення розміру грошової компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів, що виплачуються особам з інвалідністю, законним представникам дітей з інвалідністю, що мають автомобілі та мотоколяски. Показники і параметр розміру грошової компенсації у нормативному акті виписані достатньо чітко і однозначно для того, щоб визначити і виплати конкретну суму цього платежу. Зокрема, положення пункту 2 Постанови № 228 та пункту 5 Порядку № 228 треба розуміти так, що 22 або 16 відсотків прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, є сумою, яка належить до сплати за кожен місяць відповідного півріччя, що виплачується двічі на рік рівними частинами.

Вказані висновки щодо застосування норм права викладені у постановах Верховного Суду України у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23.10.2018 у справі № 550/196/16-а, від 28.04.2020 у справі № 611/26/17, та, в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України, враховуються при вирішенні цієї справи.

Крім того, суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Верховного Суду від 19.10.2022 у справі № 260/4268/21, які полягають у такому.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.2020 № 683 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 14 лютого 2007 р. № 228», яка набрала чинності з 08.08.2020, затверджено зміни, що вносяться до постанови №228, зокрема, пункт 2 постанови № 228 викладено в такій редакції:

«2. Установити, що для осіб з інвалідністю і законних представників дітей з інвалідністю, які мають автомобілі та мотоколяски, розміри річних грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів становлять відповідно 22 відсотки та 16 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на транспортне обслуговування - 29 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.».

З 01.07.2021 набрали чинності зміни до постанови № 228, внесені постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.2021 № 283 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 14 лютого 2007 р. № 228», зокрема її пункт 2 викладено у такій редакції:

«2. Установити, що для осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю, які мають автомобілі та мотоколяски, розміри річних грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та мотоколясок становлять відповідно 22 відсотки та 16 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на транспортне обслуговування - 29 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські держадміністрації можуть встановлювати розміри компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування вищі, ніж зазначені в цьому пункті, в разі наявності фінансових можливостей.».

Отже, розмір грошової компенсації на транспортне обслуговування визначено пунктом 2 постанови № 228:

в редакції в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 07.08.2013 № 536 «Про внесення змін до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 14.02.2007 № 228», чинній до 08.08.2020: грошова компенсація на транспортне обслуговування виплачуються особам з інвалідністю у розмірі 29% прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність у розрахунку на місяць;

в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 05.08.2020 №683 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 14.02.2007 № 228», чинній з 08.08.2020: розміри річних грошових компенсацій на транспортне обслуговування становлять 29% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Тобто, з 08.08.2020 Кабінетом Міністрів України встановлено інший механізм обрахунку розміру грошової компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування, який призвів до зменшення розміру грошової компенсації.

Зменшення розміру компенсації на транспортне обслуговування через зміну механізму його обчислення з 29 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність на місяць до 29 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність на рік, тобто у дванадцять разів, вказує на порушення державою конвенційних зобов`язань взятих на себе у зв`язку із ратифікацією Конвенції про права осіб з інвалідністю та Європейській соціальній хартії (переглянута), оскільки не узгоджується із взятими Україною на себе зобов`язаннями сприяти індивідуальній мобільності осіб з інвалідністю вибраним ними способом, у вибраний ними час та за доступною ціною; а також сприяти їхній всебічній соціальній інтеграції та участі у житті суспільства, зокрема, шляхом вжиття заходів, включаючи технічну допомогу, що спрямовані на усунення перешкод для спілкування і пересування і що надають доступ до транспорту, житла, культурної діяльності і відпочинку.

З огляду на визначені в частині третій статті 7 КАС України правила, суди у період чинності пункту 2, в редакції, яка передбачає, що розміри річних грошових компенсацій на транспортне обслуговування становлять 29 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, у правовідносинах щодо виплати грошової компенсації на транспортне обслуговування, передбаченої статтею 28 Закону № 2961-IV, повинні застосовувати пункт 2 постанови № 228 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 07.08.2013 № 536 «Про внесення змін до пункт 2 постанови Кабінету Міністрів України від 14.02.2007 № 228», згідно із якою грошова компенсація на транспортне обслуговування виплачуються особам з інвалідністю у розмірі 29 відсотків прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність у розрахунку на місяць з урахуванням положень міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а саме статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, положень Конвенції про права осіб з інвалідністю та Європейської соціальної хартії (переглянутої).

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про те, що виплата позивачу у 2023 році спірної компенсації в сумі 230,23 грн за перше півріччя не відповідає положенням пункту 2 Постанови № 228 в редакції Постанови № 536.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, на підставі наданих суду статтями 9, 245 КАС України повноважень, позовні вимоги належить задовольнити у спосіб прийняття судом рішення про визнання протиправною бездіяльності Департаменту щодо не нарахування та невиплати позивачу у першому півріччі 2023 року грошової компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля, виходячи з розміру, встановленого пунктом 2 Постанови № 228 в редакції Постанови № 536, а саме 22 відсотки прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, у розрахунку на місяць, та зобов`язання відповідача провести нарахування та виплату (з урахуванням виплачених сум) за перше півріччя 2023 року грошової компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля, виходячи з розміру, встановленого пунктом 2 Постанови № 228 в редакції Постанови № 536, а саме 22 відсотки прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, у розрахунку на місяць.

Разом з тим, позовні вимоги про зобов`язання відповідача виплачувати спірну грошову компенсацію до виникнення обставин, з якими правовий акт пов`язує виникнення, зміну чи припинення спірних правовідносин не підлягають до задоволення як передчасні та спрямовані на майбутнє, тоді як судовому захисту підлягають порушені права.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Департаменту соціальної політики Луцької міської ради щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 у першому півріччі 2023 року грошової компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля, виходячи з розміру, встановленого пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 14 лютого 2007 року № 228 «Про порядок виплати та розміри грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування» в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 07 серпня 2013 року № 536 «Про внесення змін до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 14 лютого 2007 р. № 228», а саме 22 відсотки прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, у розрахунку на місяць.

Зобов`язати Департамент соціальної політики Луцької міської ради (43025, Волинська область, м. Луцьк, пр-т Волі, 4-а, ідентифікаційний код 03191963) провести нарахування та виплату (з урахуванням виплачених сум) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) за перше півріччя 2023 року грошової компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля, виходячи з розміру, встановленого пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 14 лютого 2007 року № 228 «Про порядок виплати та розміри грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування» в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 07 серпня 2013 року № 536 «Про внесення змін до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 14 лютого 2007 р. № 228», а саме 22 відсотки прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, у розрахунку на місяць.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку у спосіб подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М. Валюх