Справа № 200/5122/23
Суддя: Духневич О.С.
Дата ухвалення: 2023-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

12 жовтня 2023 року Справа №200/5122/23

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Духневич О.С., розглянувши в порядку письмового провадження позовну заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, будинок 3, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ

14 вересня 2023 року (15 вересня 2023 року зареєстровано судом) через систему «Електронний суд» до Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якій позивач просить суд:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови в здійсненні перерахунку (зміна розрахунку) пенсії ОСОБА_1 за період з 01.12.2019 по 28.02.2023 на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15.11.2022 в справі № 200/4350/22, що оформлено рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 03 лютого 2023 року.

- зобов`язати відповідача повторно здійснити розрахунок для виплати пенсії ОСОБА_1 за період з 01.12.2019 по 28.02.2023 на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15.11.2022 в справі № 200/4350/22 з урахуванням висновків зроблених судом в рішенні суду.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15.11.2022 в справі № 200/4350/22 відповідачем здійснено розрахунок заборгованості, відповідно до якого сума заборгованості на виконання вказаного рішення суду за період з 01.12.2019 року по 28.02.2023 року складає 19761,71 грн. Позивач з вказаною сумою заборгованості непогоджується, оскільки за його розрахунками сума заборгованості на виконання вказаного рішення суду за період з 01.12.2019 року по 28.02.2023 року має складати 157830,39 грн.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.09.2023 року, зазначена вище справа була розподілена та передана судді Духневичу О.С.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 18.09.2023 відкрито провадження у справі та вирішено її розглядати в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подати до суду засвідчену належним чином у відповідності до вимог ст. 94 КАС України копію пенсійної справи відносно ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

03.10.2023 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначає, що предмет позову у цій справі, свідчить, що фактичною підставою для звернення до суду із даними позовними вимогами стала незгода позивача з виконанням рішення Донецького окружного адміністративного суду у справі №200/4350/22.

Відповідач зазначив, що відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Згідно із ч. 1 ст. 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

На думку відповідача позивач повинен був звернутися до суду в порядку ст. 382, 383 КАС України.

03.10.2023 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач з посиланням на постанови Верховного Суду від 20.04.2022 в справі № 233/6332/16-а та від 14.09.2023 року в справі № 120/8306/22, вважає твердження викладені у відзиві необгрунтованими.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі з огляду на таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

У силу вимог ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Згідно ч. 2 ст. 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Положеннями ст. 382 КАС України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, до яких належать, зокрема, зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення тощо.

Крім того, приписами ч. 1 ст. 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Аналіз зазначених норм свідчить, що є наступні види судового контролю за виконанням судового рішення, такі як зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (ст. 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (ст. 383 КАС України).

Отже, процесуальним законом встановлено спеціальний порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі № 806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звернув увагу, що зазначені правові норми Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Крім того, Верховний Суд зазначив, що наявність у Кодексу адміністративного судочинства України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому Кодексу адміністративного судочинства України (ст. 382 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15.11.2022 в справі № 200/4350/22 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 01 грудня 2019 року відповідно до статей 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ, положень постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», на підставі довідки виданої Департаментом пенсійних справ та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України від 05.08.2022 року № 49/7685 про розмір грошового забезпечення за листопад 2019 року з урахуванням фактично виплачених сум.

При цьому, варто звернути увагу, що вказаним судовим рішенням відповідача зобов`язано здійснити перерахунок пенсії позивача, а також виплатити перераховану пенсію з урахуванням фактично виплачених сум.

Листом відповідача від 28.08.2023 № 16692-16576/Р-02/8-0500/23 позивача повідомлено, що на виконання рішення суду від 15.11.2022 в справі № 200/4350/22, Головним управлінням здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.12.2019 збільшивши її в розмірі до 16353,80 грн. Доплата до пенсії за період з 01.12.2019 по 28.02.2023 становить 19761,71 грн.

На думку позивача, Пенсійним фондом проведено перерахунок пенсії на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15.11.2022 в справі № 200/4350/22 з порушенням норм чинного законодавства, оскільки заборгованість недоплаченої пенсії (19761,71 грн.) відповідачем розраховано не вірно. Натомість за його розрахунками сума заборгованості на виконання вказаного рішення суду за період з 01.12.2019 року по 28.02.2023 року має складає 157830,39 грн.

Аналізуючи предмет спору у цій справі суд приходить до висновку, що даний позов фактично спрямований на виконання іншого судового рішення, а саме виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15.11.2022 в справі № 200/4350/22.

Відтак варто зазначити, що позивач у цій справі обрав спосіб захисту шляхом подання позову про визнання протиправними дій відповідача, вчинених (допущеної) при виконанні рішення суду. Проте спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення.

З огляду на викладене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження та КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Відтак вимоги про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень, які допущені при виконанні судового рішення, в іншому (новому) судовому провадженні не можуть розглядатися.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 22.08.2019 у справі № 522/10140/17, від 21.11.2019 у справі № 802/1933/18-а, від 30.03.2021 у справі № 580/3376/20.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 11.12.2020 у справі № 826/13146/18, вирішуючи подібний спір пов`язаний із виконанням судового рішення, у цій справі поняття "спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства" слід тлумачити як поняття, що стосується спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, а також спорів, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

За вказаних обставин суд зазначає, що ініційований позивачем спір не може бути вирішеним як адміністративним судом, так і в інших судових юрисдикціях, оскільки стосується вимог про зобов`язання відповідача виконати у бажаний для позивача спосіб чинне рішення суду від 15.11.2022 в справі № 200/4350/22.

З огляду на зазначене, суд доходить висновку, що спір у цій справі є тотожним спору у справі № 200/4350/22, що розглянув Донецький окружний адміністративний суд, однак на стадії виконання судового рішення.

Тобто, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача при виконанні судового рішення у справі № 200/4350/22, порушено його права, свободи чи інтереси, то він повинен звертатися до суду в порядку статей 382, 383 КАС України (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), чи ініціювати питання про встановлення способу і порядку виконання судового рішення згідно ст. 378 КАС України, а не пред`являти новий адміністративний позов.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 22.08.2019 у справі № 522/10140/17, від 21.11.2019 у справі № 802/1933/18-а, від 30.03.2021 у справі № 580/3376/20.

З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження та КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Отже, обраний позивачем спосіб захисту є одним із способів виконання вищевказаного судового рішення та свідчить про наявність правових підстав для закриття провадження у даній справі, оскільки такий спір не може бути вирішений в жодній юрисдикції.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на постанови Верховного Суду від 20.04.2022 в справі № 233/6332/16-а та від 14.09.2023 року в справі № 120/8306/22, оскільки у вказаних постановах надано правову оцінку спірним правовідносинам, які не є тотожними спірним правовідносинам у цій справі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Водночас суд наголошує, що в силу приписів ч. 2 ст. 239 КАС України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Згідно ч. 2 ст. 238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, питання про повернення судового збору у цій справі не вирішується.

Керуючись ст. 238, 239, 241-243, 248, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ

Закрити провадження в адміністративній справі № 200/5122/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.С. Духневич