Справа № 420/14244/23
Суддя: Потоцька Н.В.
Дата ухвалення: 2023-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потоцької Н.В.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку ст. 262 КАС України) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу в частині, виплати грошового забезпечення,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якому позивач просить:

визнати протиправним та скасувати в частині 2 пункту 5 підпункту 15 Наказ командира військової частини НОМЕР_1 по стройовій частині №304 від 01.11.2022 року відносно ОСОБА_1 ;

зобов`язати виплатити грошове забезпечення з 02.11.2022 по теперішній час.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

Підставами для задоволення заявлених вимог, адвокат зазначив відсутність в діях позивача ознак дисциплінарного проступку, а також його складу.

ОСОБА_1 , призваний у лютому 2022 року та по теперішній час проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Під час проходження військової служби у вищевказаній військовій частині ОСОБА_1 з самого початку повномасштабної військової агресії з боку Російської Федерації останній перебував у зоні бойових дій.

Відповідно до довідки №2315 від 14.07.2022 військово-лікарською комісією Військово-медичного клінічного центру Південного регіону проведено медичний огляд ОСОБА_1 та визнано його обмежено придатним до військової служби.

31.10.2022 на шикуванні у пункті постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_1 під підпис було доведено вимоги з наказу №302 командира вищезазначеної військової частини ОСОБА_2 від 30.10.2022, щодо його прибуття у зону бойових дій у Миколаївську область.

У зв`язку з тим, що за станом здоров`я ОСОБА_1 не може одягти навіть засоби індивідуального -захисту, 31.10.2022 останній відмовився виконати вищевказаний наказ №302 командира військової частини НОМЕР_1 від 30.10.2022, про що у письмовому вигляді було повідомлено командиру військової частини НОМЕР_1 , Військову службу правопорядку Південного територіального управління та Оперативне командування Південного регіону України, після чого ОСОБА_1 вивели у розпорядження командира та перестали нараховувати грошове забезпечення, хоча останній надалі кожен день прибував до пункту постійної дислокації військової частики НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) та надалі ОСОБА_1 не відмовлявся проходити військову службу.

Позивач наголошує, що всупереч встановленому порядку його вину доведено не було, дисциплінарне стягнення на нього було накладено безпідставно, без об`єктивного дослідження усіх обставин, що за законом мало бути встановлено та враховано під час прийняття оскаржуваного рішення.

Наслідком протиправного притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності стало безпідставне позбавлення його грошового забезпечення з 02.11.2022 року, а тому позивач просить зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити йому грошове забезпечення.

Процесуальні дії

Ухвалою від 22.06.2023 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідно до ст. 262 КАС України.

14.08.2023 р. за вхід. №27639/23 надійшов відзив на позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 , який вмотивовано наступним.

30.10.2022 року ОСОБА_1 під особистий підпис було доведено наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 30.10.2022 №302 про його вибуття з пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 до району участі у бойових діях.

До району виконання бойових завдань ОСОБА_1 так і не прибув, про причини свого неприбуття та їх поважність не повідомив.

На підставі рапорту майора ОСОБА_3 , начальника штабу - першого заступника командира частини (вх. №75/4902 від 01.11.2022) по факту не прибуття до району безпосередньої участі в бойових діях, з пункту постійної дислокації військової частини ОСОБА_1 командиром військової частини НОМЕР_1 було призначено службове розслідування від 01.11.2022 року наказ №921 (з адміністративно - господарської діяльності).

Під час проведення службового розслідування ОСОБА_1 відмовився давати пояснення відносно себе, згідно статті 63 Конституції України.

Згідно наказу (по адміністративно господарській діяльності) від 29.11.2022 №1045 службове розслідування було завершене по результатом якого ОСОБА_1 виключили з усіх видів забезпечення за каталогом та копії матеріалів службового розслідування за фактом не прибуття до району безпосередньої участі в бойових діях, з пункту постійної дислокації військової частини АДРЕСА_1 були направлені до Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві по яким проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000284 від 18.11.2022 року відносно ОСОБА_1 .

У зв`язку з цим, був виданий наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.11.2022 №304, згідно якого ОСОБА_1 оголошений таким, що самовільно залишив військову частину.

До теперішнього часу військовослужбовець ОСОБА_1 в район зосередження військової частини НОМЕР_1 в Донецькій області так і не прибув, документів про поважність неприбуття до частини не надав. Інформація про закриття кримінального провадження за фактом самовільного залишення ним військової частини також відсутня.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.03.2022 №54 солдата військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, ОСОБА_1 зараховано до списків військової частини, та призначено на посаду командира бойової машини - командира відділення 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу механізованої роти військової частини НОМЕР_1 .

14.07.2022 року Військово-лікарською комісією Клініки амбулаторно-поліклінічної допомоги Військово-медичного клінічного центру Південного регіону сержанта військової служби за призовом ОСОБА_1 визнано обмежено придатним до військової служби, що підтверджується довідкою №2315. Захворювання не пов`язане з проходженням військової служби.

30.10.2022 року ОСОБА_1 під особистий підпис було доведено наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 30.10.2022 №302 про його вибуття з пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 до району участі у бойових діях.

До району виконання бойових завдань ОСОБА_1 не прибув.

У зв`язку з цим, був виданий наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.11.2022 №304, згідно якого ОСОБА_1 оголошений таким, що самовільно залишив військову частину.

31.10.2022 року ОСОБА_1 та інші звернувся до Військової служби правопорядку у Збройних Силах України щодо протиправності наказу №302 від 30.10.2022 р., оскільки командир військової частини не має права відправляти в зону проведення бойових дій осіб, визнаних обмежено придатними до військової служби.

Листом від 21.11.2022 року №4079 Військова служба правопорядку у Збройних Силах України повідомила ОСОБА_1 та інших, що за фактом невиконання наказу командира Військової частини НОМЕР_1 відносно останніх внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками злочину, передбаченого ст. 402 ККУ. Таким чином, правомірність дій посадових осіб в/ч НОМЕР_1 та дій військовослужбовців буде встановлено в ході досудового розслідування.

18.11.2022 року на звернення ОСОБА_1 та інших Військовою частиною НОМЕР_2 (Оперативне командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») надано відповідь №2393/С/2/3037 якою повідомлено, що за результатами опрацювання порушених питань в частині, що стосуються управління персоналу повідомляємо, що надану Вами у звернення інформацію перевірено. В наказі командира військової частини НОМЕР_1 від 30.10.2022 року №302 порушень чинного законодавства не вбачається.

З метою вирішення проблемних питань, вказаних у зверненні, рекомендовано особисто прибути до місця перебування військової частини та звернутись (з поданням рапорту та підтверджуючих документів) до свого безпосереднього начальника (командира), а якщо він не може їх вирішити до наступного прямого начальника (командира).

Також судом встановлено:

На підставі рапорту майора ОСОБА_4 , начальника штабу - першого заступника командира частини (вх. №75/4902 від 01.11.2022) по факту не прибуття до району безпосередньої участі в бойових діях, з пункту постійної дислокації військової частини ОСОБА_1 командиром військової частини НОМЕР_1 було призначено службове розслідування від 01.11.2022 року наказ №921 (з адміністративно - господарської діяльності).

Під час проведення службового розслідування ОСОБА_1 відмовився давати пояснення відносно себе, згідно статті 63 Конституції України.

11.11.2022 року Військовою частиною НОМЕР_1 видано наказ №314, яким ОСОБА_1 увільнено від займаної посади та зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 з 11.11.2022 року.

Як свідчить Службова характеристика від 20.11.2022 року, за час проходження військової служби на посаді командира бойової машини - командира відділення 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу механізованої роти військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 відмовлявся виконувати накази командира роти та батальйону займаній посаді не відповідає.

Як вбачається з медичної характеристики за підписом начальника медичної служби військової частини НОМЕР_1 , за час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 ОСОБА_1 з 13.06.2022 р. по 27.06.2022 р. перебував на стаціонарному лікуванні у КНП ООКМЦ ОР м. Вінниця.

27.06.2022 року консультативний висновок ВМКЦ ПР на огляд не представлений.

Згідно наказу (по адміністративно господарській діяльності) від 29.11.2022 №1045 службове розслідування було завершене по результатом якого ОСОБА_1 виключили з усіх видів забезпечення за каталогом та копії матеріалів службового розслідування за фактом не прибуття до району безпосередньої участі в бойових діях, з пункту постійної дислокації військової частини АДРЕСА_1 були направлені до Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві по яким проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000284 від 18.11.2022 року відносно ОСОБА_1 .

Листом від 21.02.2023 року №5-4-862Вих-23 Одеська спеціалізована прокуратура у військовій та оборонній сфері Південного регіону повідомлено представника Гусєва Ю.М., що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000284 від 18.11.2022 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України. Досудове розслідування у запитуваному кримінальному провадженні триває, жодній особі про підозру повідомлено не було.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Відповідно до статті 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-XII соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

Згідно з частинами 1-4 статті 9 Закону від 20 грудня 1991 року №2011-XII, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, який затверджено Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, в Україні введено військовий стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому продовжений до теперішнього часу.

Відповідно до абзацу 1 та 2 пункту 144-1 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, для військовослужбовця, який самовільно залишив військову частину або місце служби, дезертирував із Збройних Сил України або добровільно здався в полон, військова служба призупиняється відповідно до частини другої статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Військова служба для такого військовослужбовця призупиняється з дня внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини про вчинене кримінальне правопорушення, поданих відповідно до частини четвертої статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Абзацами 1 та 2 частини 2 статті 24 Закону України «Про військову службу та військовий обов`язок» встановлено, що військова служба призупиняється для військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини або місця служби, дезертирували із Збройних Сил України та інших військових формувань або добровільно здалися в полон, якщо інше не визначено законодавством.

Початком призупинення військової служби є день внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини про вчинене кримінальне правопорушення, поданих відповідно до частини четвертої статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Частиною 1 статті 84 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначено, що прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Частиною 4 статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України передбачено, що якщо під час службового розслідування буде з`ясовано, що правопорушення військовослужбовця містить ознаки кримінального правопорушення, командир військової частини письмово повідомляє про це орган досудового розслідування.

Частиною 7 статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України передбачено, що Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України визначається наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях, правоохоронних органах спеціального призначення - наказами державних органів, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування, утворені відповідно до законів України, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України затверджений Наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 №608.

Пунктом 1 розділу IV Наказу №608 передбачено, що особи, які проводять службове розслідування, зобов`язані дотримуватися вимог законодавства України, вживати всіх передбачених законодавством заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення; виявляти (з`ясовувати) обставини, які підтверджують або спростовують інформацію щодо скоєння правопорушення, а також встановлювати обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника; розглядати заяви і клопотання військовослужбовця, правопорушення якого підлягає службовому розслідуванню, що були подані під час проведення службового розслідування та стосуються його проведення. У разі відмови військовослужбовця надати письмові пояснення по суті службового розслідування особа, яка проводить службове розслідування, складає акт про відмову, який засвідчується підписами не менше двох присутніх осіб.

Пунктом 2 розділу IV наказу №608 передбачено, що військовослужбовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право:

- знати підстави проведення службового розслідування;

- бути ознайомленим про свої права та обов`язки під час проведення службового розслідування;

- відмовитися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом;

- давати усні, письмові або за допомогою технічних засобів пояснення, подавати документи, які стосуються службового розслідування, вимагати опитування (додаткового опитування) осіб, які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення;

- з дозволу командира (начальника) отримувати копії документів, які стосуються службового розслідування, та долучати їх до власних пояснень;

- порушувати клопотання про витребування та долучення нових документів, видань, інших матеріальних носіїв інформації;

- висловлювати письмові зауваження та пропозиції щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності посадових (службових) осіб, які його проводять;

- ознайомлюватися з актом службового розслідування (у частині, що його стосується) після розгляду командиром (начальником);

- оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки та у порядку, визначені законодавством України.

Вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 10.11.2022 року відмовився від надання пояснень, згідно статті 63 Конституції України.

Разом з цим, у позові останній стверджував, що 31.10.2022 року подавав рапорт командиру військової частини НОМЕР_1 , проте не може надати доказів отримання рапорту.

Однак, позивач не долучив до матеріалів службового розслідування копію вказаного рапорту, чим позбавив відповідача надати оцінку цим обставинам.

Також суд зазначає, що довідку №2315 від 14.07.2022 року Військово-лікарської комісії Клініки амбулаторно-поліклінічної допомоги Військово-медичного клінічного центру Південного регіону про визнання обмежено придатним до військової служби сержанта військової служби за призовом ОСОБА_1 позивач до військової частини НОМЕР_1 також не надавав до призначення службового розслідування по факту не прибуття до району безпосередньої участі в бойових діях з пункту постійної дислокації військової частини. Принаймні, про такі факти позивач не зазначає.

Суд зазначає, що призупиненню військової служби військовослужбовця повинно передувати службове розслідування, що є комплексом заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення, подання заяви до органів досудового розслідування та, як вирішальний елемент, внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини про вчинене кримінальне правопорушення.

Як встановлено судом, 18.11.2022 року Територіальним управлінням ДБР, розташованим у м. Миколаєві зареєстровано кримінальне провадження №0000284 відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 2 Кримінального кодексу України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України (частина 1 статті 1 Кримінального процесуального кодексу України).

Викладене в сукупності свідчить про правомірність Наказу командира військової частини НОМЕР_1 по стройовій частині №304 від 01.11.2022 року відносно ОСОБА_1 , оскільки станом на 01.11.2022 року в розпорядженні командира в/ч НОМЕР_1 не було документів, які б свідчили про стан здоров`я позивача.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007р. у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011р. у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010р. у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994р. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003р. у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008р. у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Керуючись ст.ст. 2-9, 241, 242-246, 250, 255, 293-297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу в частині, виплати грошового забезпечення відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення підписано 10.10.2023 року у зв`язку з перебуванням головуючого судді у щорічній черговій відпустці.

ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 )

Військова частина НОМЕР_1 (адреса: АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 )

Головуючий суддя Потоцька Н.В.

.