Справа № 200/3521/23
Суддя: Льговська Ю.М.
Дата ухвалення: 2023-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2023 року Справа№200/3521/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Льговської Ю.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності та стягнення заборгованості з пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

13 липня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про:

визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиплати позивачеві заборгованості з пенсії;

стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості з пенсії з 01 лютого 2015 року по 31 липня 2021 року та з 01 вересня 2021 року по 31 жовтня 2021 року у сумі 115 738 грн, з 01 липня 2022 року по 30 червня 2023 року у сумі 27 288, 33 грн;

визнання протиправними дій відповідача щодо зупинення виплати пенсії позивачеві з 01 липня 2023 року;

зобов`язання відповідача поновити виплату пенсії позивачеві з 01 липня 2023 року (позовні вимоги викладено з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 08 серпня 2023 року).

Позовні вимоги вмотивовано протиправністю невиплати сум пенсії. Вважає, що відсутність бюджетних асигнувань не може бути підставою для зменшення будь-яких виплат.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 24 липня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

08 серпня 2023 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на відсутність бюджетних асигнувань, відсутність оновлених банківських реквізитів, незвернення позивача особисто із заявою про поновлення виплат пенсії, скасування довідки внутрішньо переміщеної особи.

Клопотання відповідача про витребування доказів задоволенню не підлягає. Суд зазначає, що встановлення фактів шахрайства відноситься до діяльності правоохоронних органів і виходить за межі повноважень адміністративного суду, який приймає рішення за наявними в матеріалах справи документами, до яких не додано доказів смерті позивача на час прийняття рішення у справі.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив такі обставини.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15 червня 2021 року у справі № 200/5651/21, яке набрало законної сили 16 вересня 2021 року, визнано протиправними дії Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано відповідача поновити позивачеві нарахування та виплату пенсії з 01 лютого 2015 року та виплатити заборгованість з пенсії. Звернуто до негайного виконання рішення у межах суми стягнення за один місяць.

На виконання цього рішення позивачеві поновлено виплату пенсії та виплачено пенсійні кошти за серпень 2021 року в межах суми пенсії за один місяць, про що зазначає відповідач у своєму відзиві.

Заборгованість з пенсії за період з 01 лютого 2015 року по 31 липня 2021 року та з 01 вересня 2021 року по 31 жовтня 2021 року складає 115 738 грн, що підтверджується відомостями листа відповідача від 04 липня 2023 року № 12317-11272/М-02/8-0500/23 та відзиву.

Крім того, у цьому листі відповідач повідомив позивача про неможливість виплати заборгованості з огляду на відсутність бюджетного фінансування за цим бюджетним призначенням.

З листопада 2021 року по червень 2022 року пенсію виплачено.

З липня 2022 року реквізити поточного рахунку в електронній пенсійній справі позивача змінено, нараховану пенсію повернуто банківською установою на рахунок Пенсійного фонду України у зв`язку з невідповідністю цих реквізитів.

За наявним у відзиві розрахунком з липня 2022 року пенсія не нараховувалась та не виплачувалась.

Крім того, у відзиві відповідачем конкретизовано, що виплата нарахованих сум пенсій за минулий період, які обліковано управлінням та включено до переліку отримувачів виплат за минулий період станом на 01 січня 2022 року в межах виділених на 2022 рік бюджетних коштів, не проводилась протягом листопада, грудня 2022 року у зв`язку з відсутністю оновлених банківських реквізитів.

01 червня 2023 року через вебпортал Пенсійного фонду України позивачка надала оновлені реквізити поточного рахунку, відкритого в банківській установі Акціонерне товариство «Ощадбанк», про що відповідач зазначає у своєму відзиві.

У листі відповідача від 04 липня 2023 року № 12317-11272/М-02/8-0500/23 вказувалось, що з липня 2023 року позивачеві буде поновлено виплату пенсії, заборгованість за період з 01 липня 2022 року по 30 червня 2023 року складає 27 288, 33 грн.

Проте, у своєму відзиві відповідач зазначив, що відомості цього листа в частині поновлення пенсії та облікованого боргу за період з 01 липня 2022 року по 30 червня 2023 року у сумі 27 288, 33 грн слід вважати недійсними. Надано суду новий розрахунок заборгованості, з якого суд вбачає, що виплату пенсії не поновлено.

Крім того, з 01 липня 2023 року позивачеві призупинено виплату пенсії у зв`язку з надходженням від Управління соціального захисту населення Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області відомостей про скасування довідки внутрішньо переміщеної особи від 05 жовтня 2016 року № ще 24 лютого 2017 року, що підтверджується листом відповідача від 04 серпня 2023 року № 14757-13834/М-02/8-0500/23.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 01 серпня 2023 року № 04 позивачеві відмовлено у зміні виплатних реквізитів у зв`язку з відсутністю особисто поданої заяви про поновлення пенсії.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та аргументам учасників справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до абзацу 1 частини другої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Невиплата пенсії з вини відповідача за період з 01 лютого 2015 року по 31 липня 2021 року та з 01 вересня 2021 року по 31 жовтня 2021 року у сумі 115 738 грн підтверджується рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15 червня 2021 року у справі № 200/5651/21, яке набрало законної сили 16 вересня 2021 року; відомостями листа відповідача від 04 липня 2023 року № 12317-11272/М-02/8-0500/23 та відзиву.

Доводи відповідача про здійснення виплат в межах бюджетних асигнувань не можуть бути підставою для відмови у позові про стягнення невиплачених сум пенсії, оскільки гарантовані законом виплати, пільги тощо не поставлені в залежність від видатків бюджету.

Крім того, Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05 червня 2012 року № 4901-VI створено додатковий механізм гарантування права осіб на обов`язковість судового рішення про стягнення коштів, боржником за яким є державний орган, без повторного звернення до суду з новим адміністративним позовом.

З огляду на викладене позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості з пенсії з 01 лютого 2015 року по 31 липня 2021 року та з 01 вересня 2021 року по 31 жовтня 2021 року у сумі 115 738 грн.

У задоволенні вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиплати позивачеві заборгованості з пенсії слід відмовити, оскільки вимога про стягнення є ефективним та достатнім способом захисту порушених прав позивача.

Відповідно до частини першої статті 46 Закону № 1058-IV нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми не отриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

За встановленими обставинами суд вбачає, що пенсія за період з 01 липня 2022 року по 30 червня 2022 року позивачеві не нараховувалась та не виплачувалась з її власної вини через відсутність оновлених банківських реквізитів.

Позивач має право на нарахування та виплату пенсії за цей період на підставі частини першої статті 46 Закону № 1058-IV, оскільки з 01 червня 2023 року - дня звернення за отриманням пенсії та надання оновлених реквізитів поточного рахунку, відкритого в банківській установі Акціонерне товариство «Ощадбанк», не пройшло більше трьох років.

Відповідачем вказану норму не дотримано, пенсія позивачеві не нарахована та не виплачена за цей період.

Рішенням відповідача від 01 серпня 2023 року № 04 позивачеві відмовлено у зміні виплатних реквізитів у зв`язку з відсутністю особисто поданої заяви.

В листі від 04 серпня 2023 року відповідачем обґрунтовано своє рішення посиланням на приписи постанови Кабінету Міністрів України «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» від 05 листопада 2014 року № 637 (далі Постанова № 637), без конкретизації будь-якого пункту, і зазначено, що за цією постановою призначення, відновлення та продовження виплати пенсій внутрішньо переміщеним особам здійснюється за особистим зверненням […].

Одночасно відповідно до абзацу 7 пункту 1.8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону № 1058-IV, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі Порядок № 22-1), днем звернення за […], поновленням виплати пенсії, […] вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія - дата реєстрації заяви зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).

Отже, прийняте відповідачем рішення обмежує позивача, що належить до внутрішньо переміщених осіб, у реалізації її прав, зокрема, прав на пенсійне та соціальне забезпечення, та є таким, що призводить до непрямої дискримінації за ознакою місця проживання та перебування на обліку внутрішньо переміщених осіб, а також порушує принцип рівності, передбачений статтею 24 Конституції України, та гарантії вільного пересування територією України, передбачені статтею 33 Конституції України.

Суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у рішенні Верховного Суду від 03 травня 2018 року та постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 805/402/18 (зразкова справа про припинення виплати пенсії внутрішньо переміщеній особі), за яким право на пенсію та її одержання не може пов`язуватися з місцем проживання людини. Такий підхід можна поширити не тільки на громадян, що виїхали на постійне місце проживання до інших держав, а й на внутрішньо переміщених осіб, які мають постійне місце проживання на непідконтрольній Уряду України території. У контексті справи, що розглядається, правовий зв`язок між державою і людиною, який передбачає взаємні права та обов`язки, підтверджується фактом набуття громадянства. Свобода пересування та вільний вибір місця проживання гарантується статтею 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України.

Отже, заява про поновлення виплати пенсії може бути подана позивачем через вебпортал.

З метою ефективного захисту прав позивача позов у цій частині підлягає задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 01 серпня 2023 року № 04.

У задоволенні вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиплати позивачеві заборгованості з пенсії за період з 01 липня 2022 року по 30 червня 2022 року слід відмовити, оскільки вона поглинається передньою вимогою.

Похідна вимога з метою ефективного захисту прав позивача підлягає задоволенню шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області поновити нарахування та виплату пенсії з 01 липня 2022 року на рахунок, відкритий у Акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України».

У задоволенні вимоги про стягнення пенсії за цей період слід відмовити, оскільки пенсія ще не нарахована за останніми відомостями відповідача.

Щодо припинення нарахування та виплати пенсії з 01 липня 2023 року, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 5 Закону № 1058-IV передбачено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначається порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням (абзац 10 частини другої статті 5 Закону № 1058-IV).

Отже, нормативно-правовим актом, яким визначено підстави припинення пенсійних виплат (які є складовою порядку пенсійного забезпечення), є Закон № 1058-IV. Інші нормативно-правові акти у сфері правовідносин, врегульованих Законом № 1058-IV, можуть застосовуватися виключно за умови, якщо вони не суперечать цьому Закону.

Частиною першою статті 49 Закону № 1058-IV регламентовано, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України (Положення пункту 2 частини першої статті 49 втратили чинність, як такі, що є неконституційними на підставі Рішення Конституційного Суду № 25-рп/2009 від 07 жовтня 2009 року);

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

Отже, за змістом частини першої статті 49 Закону № 1058-IV припинення виплати пенсії можливо лише за умови прийняття пенсійним органом або судом відповідного рішення з підстав, визначених законом.

Судом встановлено, що виплата пенсії позивачеві припинена з 01 липня 2023 року у зв`язку із скасуванням довідки внутрішньо переміщеної особи згідно зі статтею 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII, про що зазначено в листі відповідача від 04 серпня 2023 року № 14757-13834/М-02/8-0500/23.

Разом з тим, така підстава для припинення пенсії не передбачена частиною першою статті 49 Закону № 1058-IV.

Відповідачем не надано суду ні рішення територіальних органів Пенсійного фонду, ні рішення суду про припинення ОСОБА_1 виплати пенсії з 01 липня 2023 року, ні доказів на підтвердження наявності визначених законом підстав для такого припинення.

З метою ефективного захисту прав позивача позов підлягає задоволенню в цій частині шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо припинення виплати пенсії позивачеві з 01 липня 2023 року.

Похідна вимога про зобов`язання відповідача поновити виплату пенсії позивачеві з 01 липня 2023 року поглинається попередньо задоволеною вимогою про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області поновити нарахування та виплату пенсії з 01 липня 2022 року на рахунок, відкритий у Акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України».

Пунктом 1 частини першої статті 371 КАС України передбачено, що негайно виконуються рішення суду про: присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

На підставі наведеної норми рішення суду про стягнення пенсії підлягає негайному виконанню в межах суми стягнення за один місяць.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору за подання адміністративного позову відповідно до пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI.

Керуючись статтями 139, 243-246, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності та стягнення заборгованості з пенсії задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) заборгованість з пенсії з 01 лютого 2015 року по 31 липня 2021 року та з 01 вересня 2021 року по 31 жовтня 2021 року у сумі 115 738 грн.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01 липня 2022 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 01 серпня 2023 року № 04.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122) поновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) з 01 липня 2022 року на рахунок, відкритий у Акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України».

В іншій частині позову відмовити.

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення заборгованості з пенсії у сумі 115 738 грн в межах суми стягнення за один місяць.

Повідомлення учасників справи здійснюється через електронну пошту, у тому числі неофіційну, виходячи з презумпції обізнаності (особа, яка, звертаючись до суду, в заяві, або по суті справи, або в заяві з процесуальних питань вказала свою електронну пошту, яка не є офіційною, то вона погоджується на отримання повідомлення саме на цю електронну пошту і має цікавитись, чи отримала лист, чи ні), або через систему «Електронний суд».

Учасник судового процесу, який не має офіційної електронної адреси, повинен виконати вимоги частини другої статті 129 КАС України та за допомогою електронної пошти (телефону) негайно підтвердити суду про отримання судового повідомлення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо через суд апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 13 жовтня 2023 року.

Суддя Ю.М. Льговська