Справа № 400/4612/20
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2023-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2023 р. справа № 400/4612/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., в загальному позовному провадженні, в письмовому провадженні, розглянув адміністративну справу

за позовомГоловного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001,

до відповідачаОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

простягнення податкового боргу в сумі 245 384,31 грн.

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Миколаївській області звернулось з позовом про стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу в сумі 245 384,31 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що за відповідачкою рахується не сплачений податковий борг зі сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору та адміністративні штрафи відповідно до розрахунку, який виник на підставі податкових повідомлень-рішень.

Суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Від відповідачки надійшов зустрічний позов про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 23.08.19 р. № 5.

В обґрунтування зустрічного позову ОСОБА_1 зазначила, що податковою не доведено, що у неї виник приріст фінансових показників за рахунок суми взятої в борг, адже з листів банків від 24.05.17 р. зазначено про повне погашення кредитної заборгованості, тобто має місце припинення зобов`язання його виконанням. Також, згідно листа банку про анулювання боргу, на яке посилається податкова, зазначено, що заборгованість стягнута за рішенням суду. Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що позовна давність закінчилась в день анулювання боргу - 23.05.17 р. та наполягає на неможливості виконання обов`язку до сплати податків за цим фактом.

Зустрічний позов залишався без руху.

Суд прийняв до розгляду зустрічний позов, відкрив провадження за правилами загального позовного провадження, об`єднав в одне провадження зустрічний позов ОСОБА_1 до ГУ ДФС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 23.08.19 р. № 5 з первісним позовом ГУ ДПС у Миколаївській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 245 384,31 грн.

Під час розгляду справи судом замінено Головне управління ДФС у Миколаївській області на його правонаступника - Головне управління ДПС у Миколаївській області.

Ухвалою суду замінено Головне управління ДПС у Миколаївській області () на його правонаступника Головне управління ДПС у Миколаївській області (ЄДРПОУ ВП 44104027).

Ухвалою суду ГУ ДПС у Миколаївській області відмовлено в залишенні без розгляду зустрічного позову.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до ст. 205 КАС України.

Вирішуючи спір, суд враховує наступне.

ГУ ДПС у Миколаївській області провело документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи ОСОБА_1 та склало акт № 1086/14-29-13-05-11/ від 05.08.19 р.

В ході перевірки податковим органом встановлено неподання позивачкою податкової декларації про майновий стан і доходи за період з 01.01.17 р. до 31.12.17 р.; заниження податку на доходу фізичних осіб у сумі 152 548,81 грн; заниження військового збору в сумі 12 712,40 грн; ненадання первинних документів до перевірки.

На підставі вищезазначених висновків відповідач прийняв:

- податкове повідомлення-рішення № 5 від 23.08.19 р. за платежем податок з доходів фізичних осіб, що фізичними особами за результатами річного декларування, яким збільшено зобов`язання в сумі 152 548,81 грн. за основним платежем та в сумі 38 137,20 грн за штрафними санкціями.

- податкове повідомлення-рішення № 5 від 23.08.19 р. за платежем податок з доходів фізичних осіб, яким визначено суму штрафних санкцій в розмірі 170 грн.;

- податкове повідомлення-рішення № 5 від 23.08.19 р. за платежем військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, яким збільшено податкове зобов`язання в сумі 12 712,40 грн. за основним платежем та в сумі 3178,10 грн. за штрафними санкціями;

- податкове повідомлення-рішення № 5 від 23.09.19 р. за платежем адміністративні штрафи та санкції в сумі 510 грн.

Також, податковою виставлено податкову вимогу від 29.08.20 р. № 211244-50 в загальній сумі 245 384,31 грн.

У зустрічному позові позивачка оскаржує податкове повідомлення-рішення № 5 на суму 190 686,01 грн.

Підставою для винесення спірного податкового повідомлення-рішення стало отримання позивачкою додаткового блага в сумі 847 493,39 грн за рахунок анулювання боргу АТ Укрсиббанк, згідно повідомлення від 23.05.17 р. № 24-4-2-08/233, з чим позивачка не погоджується.

Так, додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу) ( п. 14.1.47 ст. 14 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.164.2.17 Податкового кодексу України (в редакції чинною на момент виникнення спірних правовідносин), дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді:

д) основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Згідно з п. 179.1 Податкового кодексу України, платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до Кодексу. На підставі пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України, податкові декларації за базовий звітний період подаються платниками податку на доходи фізичних осіб до 1 травня року, що настають за звітним періодом.

Визначальною ознакою доходу платника податку, як об`єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб, в тому числі у вигляді додаткового блага, є приріст показників фінансового та/або майнового стану платника податку.

Сума боргу (тіло кредиту та проценти) платника податку анульована (прощена) кредитором за його самостійним рішенням є доходом такого платника.

Проценти нараховані за користування кредитними коштами включаються до оподаткованого доходу, що отриманий платником податку як додаткове благо у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором, оскільки нараховані проценти за користування кредитом, є платою за надану послугу з користування кредитними коштами, а тому анулювання таких (процентів) - звільнення від оплати за таку послугу для позивальника є додатковим благом, при цьому обов`язок сплати таких передбачено умовами кредитного договору як невід`ємної частини домовленостей досягнутих між сторонами та не є засобом забезпечення їх виконання.

При списанні (анулюванні) заборгованості особа одержує економічну вигоду у вигляді збереження активів у силу припинення належного кредитору права вимоги та кореспондуючого цій вимозі обов`язку боржника витрачати кошти на погашення заборгованості за кредитом включаючи і проценти як плату за отриману послугу з користування наданими коштами.

Відносини, що виникли між банком та його клієнтом з питань надання кредиту є цивільно-правовими відносинами, які регулюються актами цивільного законодавства України. Пеня та штраф є лише засобом забезпечення виконання основного зобов`язання перед банком та не є доходом платника податку у разі їх анулювання за рішенням банківської установи.

Доходом платника податку у розумінні норм Податкового кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) є основна сума боргу та відсотки за кредитним договором, які були анульовані (прощені) кредитором, натомість анульовані (прощені) пеня, штраф чи підвищені відсотки (за прострочення платежу) не є доходом платника податку, а відповідно і не є об`єктом оподаткування податком з доходу фізичних осіб.

Боржник (платник податків), який отримав додаткове благо у вигляді прощення (анулювання) суми боргу за кредитом та який був належним чином повідомлений про прощення (анулювання) такого боргу, зобов`язаний відобразити анульовану суму боргу у складі оподатковуваного доходу з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку.

Позивачка зазначає, що заборгованість за кредитом з неї стягнуто за рішенням суду, а також у листах АТ Укрсиббанк № 2570 та № 2571 від 24.05.17 р. зазначено про повне погашення кредитної заборгованості, тобто на її думку має місце припинення зобов`язання його виконанням. Відтак, нею не отримувалось додаткове благо та відсутній обов`язок щодо декларування і сплати податків.

Такі, доводи позивачки не приймаються судом до уваги, оскільки спростовуються повідомленням про анулювання боргу від 23.05.17 р. № 24-4-2-08/233. В повідомленні зазначено, що сума основного боргу, стосовно якої прийнято рішення про анулювання складає 847 493,39 грн. Також зазначено про необхідність сплатити податок на доходи фізичних осіб з такого доходу, як анульована сума заборгованості за основним боргом (кредитом) відповідно до пп. «д» 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового боргу України. Доказів погашення боргу за рахунок позивачки до суду не надано, рішення суду та листи про відсутність зобов`язань перед банком не є належними доказами добровільної та повної сплати позивачкою за рахунок власних коштів. Так, рішенням суду присуджено сплатити зобов`язання перед банком, тобто це рішення підтверджує факт наявності заборгованості перед банком та обов`язок його погасити і не підтверджує фактичну сплату. Листи про відсутність зобов`язань перед банком підтверджують лише про закінчення договірних правовідносин між позивачкою та банком, але не підтверджують, що нею було за рахунок власних коштів погашено заборгованість, тоді як цим листам передував лист про анулювання частини основного боргу.

Також, не приймаються судом доводи позивачки щодо строку давності, який на її думку закінчився 23.05.17 р., в день анулювання боргу, оскільки такий розрахунок позовної давності не відноситься до виконання обов`язку зі сплати податків. Основну суму боргу анульовано 23.05.17 р., тобто в 2017 р. позивачка отримала додаткове благо і в неї виник обов`язок декларування та сплати податку та військового збору, податковим органом в свою чергу проведено перевірку та винесено податкові повідомлення-рішення з дотриманням строків, передбачених ст. 102 Податкового кодексу України.

Відтак, суд доходить висновку, що позивачка отримавши повідомлення від банку і погодившись з ним знала, що сума анульованого основного боргу по кредиту є додатковим благом, банк повідомив її про необхідність сплати податку на доходи фізичних осіб з цієї суми в зазначеному повідомленні. На суму прощеного боргу по пені та штрафу податок на доходи фізичних осіб відповідачем не нараховувався, тому спірне податкове повідомлення - рішення є правомірним.

З огляду на зазначене, у задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити.

Оскільки, ГУ ДПС в Миколаївській області просить у позові стягнути податковий борг, якій виник саме на підставі вказаного податкового повідомлення рішення, а також не оскаржених позивачкою податкових повідомлень рішень, якими нараховані військовий збір та штрафні санкції, тобто вони вважаються узгодженими, тому позовну вимогу ГУ ДПС у Миколаївській області про стягнення податкового боргу в сумі 245 384,31 грн. необхідно задовольнити.

Судові витрати розподіляються відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Оскільки, ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні зустрічного позову, то судові витрати покладаються на неї, тобто сплачений нею судовий збір в сумі 2 972,92 грн. відшкодуванню не підлягає.

Сплачений податковою судовий збір в сумі 3 680,76 грн не підлягає стягненню за рахунок ОСОБА_1 , оскільки відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. У даній справі відсутні витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись ст. ст. 2, 19, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ), про скасування податкового повідомлення-рішення № 5 від 23.08.19 р., відмовити.

2. Позов Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), задовольнити.

3. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в дохід держави податковий борг в сумі 245 384,31 грн. (двісті сорок п`ять тисяч триста вісімдесят чотири гривні 31 копійку).

4. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А. О. Мороз