Справа № 480/10810/23
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2023-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі
Суддя Сумського окружного адміністративного суду Шаповал М.М., розглянувши матеріали адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю "СК-АГРО" до Синівської сільської ради про визнання незаконним та скасування рішення, витребування майна (земельних ділянок) з чужого незаконного володіння і скасування запису про державну реєстрацію іншого речового права (права оренди) земельних ділянок,
В С Т А Н О В И В:
В Сумський окружний адміністративний суд звернулося товариство з обмеженою відповідальністю "СК-АГРО" з позовом до Синівської сільської ради про визнання незаконним та скасування рішення.
Так, позивач просить суд:
1) визнати незаконним та скасувати п. 1 Рішення № б/н "Про надання в оренду земельних ділянок, які знаходяться на території Подільського старостинського округу Синівської сільської ради, власники яких померли" 27 сесії восьмого скликання Синівської сільської ради Роменського району Сумської області від 24.03.2023 у частині надання в оренду третій особі (ТОВ "ФГ "ОБРІЙ") земельних ділянок (згідно додатку) за переліком № 1, власники:
2) витребувати із чужого незаконного володіння від ТОВ "ФГ "ОБРІЙ" земельні ділянки за кадастровими номерами:
3) скасувати запис про Державну реєстрацію іншого речового права (права оренди) щодо земельних ділянок за кадастровими номерами:
нерухоме майно, номер запису про інше речове право 49730321;
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 03.04.2023 позивачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "СК-Арго", стало відомо з офіційного сайту Синівської сільської ради, що 24.03.2023 Рішенням № б/н "Про надання в оренду земельних ділянок, які знаходяться на території Саївського старостинського округу Синівської сільської ради, власники яких померли" 27 сесії восьмого скликання Синівської сільської ради Роменського району Сумської області: вирішила передати в оренду ТОВ "ФГ "ОБРІЙ" земельні ділянки сільськогосподарського призначення строком на 7 років.
Проте 06.12.2016 за Рішенням Саївської сільської ради Липоводолинського району Сумської області "Про передачу в оренду не переоформлених земельних часток (паїв) ТОВ "СК-АГРО" було вирішено питання про передачу в оренду земельні ділянки.
Відповідно 07.12.2016 між Саївською сільською радою Липоводолинського району Сумської області та ТОВ "СК-Агро" було укладено двадцять чотири Договори оренди землі (не переоформлених земельних часток (паїв), в оренду ТОВ "СК-Агро" були передані земельні ділянки строком на 7 років (з 07.12.2016 до 07.12.2023).
11.05.2017 за розпорядженням голови Липоводолинської районної державної адміністрації "Про передачу в оренду не витребуваних земельних часток (паїв) ТОВ "СК-Агро" на території Саївської сільської ради за № 221-ОД" було прийнято рішення про надання їх в оренду ТОВ "СК-Агро" та відповідно 23.05.2017 між Липоводолинською районною державною адміністрацією та ТОВ "СК-Агро" було укладено вісім договорів оренди землі (не витребуваних земельних часток (паїв), строком на 7 років (з 23.05.2017 до 23.05.2024).
Орендуючи вищезазначені земельні ділянки, ТОВ "СК-Агро" належно виконував свої зобов`язання, в тому числі щодо сплати орендної плати. Претензій щодо будь-якого неналежного виконання зобов`язань від Синівської сільської ради не надходило. Відповідно до вищевикладеного Договори оренди землі - є діючими. Тобто, в порушення прав та законних інтересів позивача, не переоформленні земельні ділянки (паї), які були передані позивачу на правах оренди, оскаржуваним рішенням відповідача, були передані в повторну оренду третій особі по справі.
Таким чином, відповідачем було порушено права позивача на оренду земельних ділянок, змінено кадастрові номери таких ділянок та передано їх в повторну оренду.
Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви, крім іншого, з`ясовує чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.
Вирішуючи питання юрисдикційності цього спору, слідує зазначити, що відповідно до ч.2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до п. 7 ч.1 ст. 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.
До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.
Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Велика Палата Верховного Суду вже неодноразово висловлювалась з приводу юрисдикції спорів про оскарження рішень місцевих рад, органів Держгеокадастру й обласних державних адміністрацій щодо прав на землю, сформувавши при цьому певну практику.
Так, Велика Палата Верховного Суду визнає, що спір є приватноправовим і підлягає розгляду в загальних чи господарських судах, якщо реалізовано рішення суб`єкта владних повноважень (наприклад, сторони уклали договір оренди).
Якщо між суб`єктом владних повноважень та особою, що набула прав на землю, виникли взаємні майнові права та обов`язки, то правовідносини є цивільними (господарськими), а не адміністративними, адже відносини, пов`язані з набуттям та реалізацією громадянами, юридичними особами прав на земельні ділянки, а також із цивільним обігом земельних ділянок ґрунтуються на засадах рівності сторін.
З іншого боку, під час реалізації оскаржуваного рішення між суб`єктом владних повноважень і фізичною чи юридичною особою виникають адміністративні відносини, що пов`язані з виконанням органом місцевого самоврядування або органом державної влади управлінських функцій (надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, вилучення земельної ділянки, ухвалення рішення про відведення земельної ділянки тощо).
Укладення договору оренди, наприклад, є реалізацією рішення про надання земельної ділянки в оренду. Після набуття особою права оренди дію цього рішення буде вичерпано. З цього моменту адміністративні правовідносини між суб`єктом владних повноважень та фізичною чи юридичною особою трансформуються у цивільні правовідносини між орендодавцем та орендарем.
У справі № 485/1472/17 Велика Палата Верховного Суду, встановивши, що накази (рішення) орендодавця реалізовано (сторонами укладено договори оренди), дійшла висновку, що при прийнятті суб`єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.
Спір про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень щодо прав на землю має бути вирішено в загальному чи господарському суді, якщо оскаржуване рішення має ненормативний характер і вичерпує свою дію після його реалізації (на виконання рішення укладено договір оренди, купівлі-продажу тощо), а особа набула права на земельну ділянку на підставі оскаржуваного рішення (або якщо оскаржуване рішення ще не реалізовано, однак уже порушує право позивача на землю).
Велика Палата Верховного Суду дотримується позиції, що спір про оскарження рішення органу місцевого самоврядування або органу державної влади має вирішувати адміністративний суд, якщо оскаржуване рішення ще не реалізовано (не вичерпало свою дію), а право особи на земельну ділянку на підставі цього рішення ще не виникло. Крім того, подібні спори мають розглядати адміністративні суди й у випадку, коли немає речового права або спору щодо такого права, а позивач просить суд лише визнати незаконним рішення відповідного органу, яке перешкоджає йому в набутті права на земельну ділянку.
Велика Палата Верховного Суду сформулювала чіткі критерії для визначення того, які спори про оскарження рішень органів місцевого самоврядування й органів державної влади щодо прав на землю підлягають вирішенню в загальних та господарських судах, а які в адміністративних. Якщо спір стосується цивільного права особи, має приватноправовий характер (наприклад, якщо на підставі оскаржуваного рішення виникло право на землю або оскаржуване рішення порушує право на землю), спір повинні вирішувати загальні (господарські) суди. Адміністративні суди зобов`язані розглядати спори, що виникли внаслідок протиправних дій (рішень або бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, а позивач, при цьому, не має (не набув) права на земельну ділянку й не порушує питання про визнання такого права.
Отже, спір у цій справі не відноситься до публічно-правових спорів, не підлягає вирішенню за правилами адміністративного судочинства, оскільки рішення від 24.03.2023 "Про надання в оренду земельних ділянок, які знаходяться на території Саївського старостинського округу Синівської сільської ради, власники яких померли" 27 сесії восьмого скликання Синівської сільської ради Роменського району Сумської області реалізоване (вичерпало свою дію), а право оренди сільськогосподарських земельних ділянок на підставі цього рішення офіційно оформлене за ТОВ "ФГ "ОБРІЙ" строком на 7 років, тому спір має вирішуватися за правилами господарського судочинства.
Керуючись ст.ст. 170, 248, 256, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України,
У Х В А Л И В:
Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СК-АГРО" до Синівської сільської ради про визнання незаконним та скасування рішення, витребування майна з чужого незаконного володіння і скасування запису про державну реєстрацію іншого речового права (права оренди) земельних ділянок.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду в п`ятнадцятиденний строк з дня складання повного тексту ухвали.

Суддя М.М. Шаповал