Справа № 440/14129/23
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2023-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2023 року м. ПолтаваСправа №440/14129/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шевякова І.С. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Департамент державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті про скасування постанов.

Позовні вимоги:

визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби у м. Кременчук Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління МЮ Микитенко Анастасії Олегівни про відкриття виконавчого провадження №72707471 від 07 вересня 2023 року;

визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби у м. Кременчук Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління МЮ Микитенко Анастасії Олегівни від 07 вересня 2023 року про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №72707471.

Під час розгляду справи суд

В С Т А Н О В И В:

22.09.2023 (20.09.2023 згідно календарного штемпеля відділення поштового зв`язку) ОСОБА_1 (далі також позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі також відповідач, Автозаводський ВДВС), про скасування постанов.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 27.09.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, а також призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні); залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Департамент державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті (далі також третя особа, Департамент).

Аргументи учасників справи

Свої вимоги ОСОБА_1 мотивував відсутністю підстав для стягнення штрафу в подвійному розмірі (102 000, 00 грн), оскільки строк оскарження постанови Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті від 16.11.2022 серії АА № 00001793 позивачем не було пропущено та після залишення судом зазначеної постанови в силі, позивач сплатив повністю штраф на протязі встановлених законом 15-ти днів із дня прийняття судом остаточного рішення. На думку позивача, постанова головного спеціаліста відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті від 16.11.2022, серії АА № 00001793, виконана ОСОБА_1 в добровільному порядку. Крім того, позивач зауважує, що ним було сплачено виконавчий збір в розмірі 5100 грн та витрати виконавця в сумі 300 грн. Загальна сума сплачених грошових коштів становить 56 400 грн. У зв`язку з цим державним виконавцем було прийнято рішення про закінчення виконавчого провадження ВП №70928077, яке було відкрито на підставі виконавчого документа постанови від 16.11.2022 серії АА №00001793. Прийнята постанова державного виконавця сторонами не оскаржувалась.

Однак, у подальшому, відповідач протиправно повторно відкрив виконавче провадження ВП №72707471 з примусового виконання вже виконаної постанови від 16.11.2022 серії АА №00001793.

Позивач вважає протиправною оскаржувану постанову, враховуючи сплату ним штрафу на користь держави та закриття виконавчого провадження з виконання постанови від 16.11.2022 серії АА №00001793.

05.10.2023 відповідачем подано відзив на позов, у якому представник відповідача проти позову заперечувала, просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Пояснювала, що на примусовому виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №70928077 з примусового виконання постанови №АА00001793 від 16.11.2022, виданої Департаментом реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави 102 000 грн.

22.08.2023 державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження №70928077 на підставі пункту 9 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" - у зв`язку з повним фактичним виконанням.

06.09.2023 Департаментом реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті повторно пред`явлено на виконання постанову №АА00001793 від 16.11.2022 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави 51 000 грн. В своїй заяві стягував зазначив, що по виконавчому провадженню на момент пред`явлення виконавчого документа заборгованість була не стягнута у розмірі 51 000 грн.

07.09.2023 державним виконавцем правомірно винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та направлено сторонам виконавчого провадження за вих. №1151139, оскільки підстави для повернення виконавчого документа стягувачеві без прийняття до виконання, передбачені пунктом 4 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження", у державного виконавця були відсутні.

На думку представника відповідача, є спір між ОСОБА_1 та Департаментом реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті щодо наявності заборгованості по постанові №АА00001793 від 16.11.2022 про стягнення коштів, а тому Автозаводський відділ державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції є неналежним відповідачем у даній справі.

05.10.2023 до суду надійшли пояснення третьої особи, Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, у яких представник зазначала, що 18.08.2023 позивачем було частково сплачено штраф за постановою серії АА №00001793 від 16.11.2022 у розмірі 51 000,00 грн. Таким чином, постанова серії АА №00001793 від 16.11.2022 залишається невиконаною в обсязі 51 000,00 грн.

Зазначені обставини були повідомлені стягувачем Автозаводському ВДВС листом від 30.08.2023 за вих. №11763/3.7/14-23 та останнім 07.09.2023 було відкрито виконавче провадження №72707471 по стягненню з позивача несплаченої частини штрафу за постановою серії АА №00001793 від 16.11.2022.

Наголошувала, що при відкритті провадження у справі №524/822/23 про оскарження позивачем спірної постанови серії АА №00001793 від 16.11.2022 судом було поновлено лише строки на звернення до суду, а не на виконання постанови, тому штраф має бути сплачений у подвійному розмірі.

Справа розглянута у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження на підставі статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням особливостей, визначених статтею 287 вказаного Кодексу.

Обставини справи, встановлені судом

У провадженні Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебувало виконавче провадження ВП №70928077, відкрите 06.02.2023 з примусового виконання постанови №АА00001793 від 16.11.2022, виданої Департаментом реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави 51 000,00 грн /а.с. 58-71/.

06.02.2023 старшим державним виконавцем Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №70928077 з примусового виконання №АА00001793 від 16.11.2022, виданої Департаментом реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті про стягнення зі ОСОБА_1 на користь держави 102 000,00 грн /а.с. 70, зворотній бік/.

Цього ж дня відповідачем прийнято постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 10200,00 грн /а.с. 70/.

17.08.2023 на адресу відповідача надійшла заява від боржника ОСОБА_1 щодо закриття виконавчого провадження у зв`язку з тим, що ним була оскаржена постанова №АА00001793 від 16.11.2022 і відповідно поновлено строк щодо сплати адміністративного штрафу відповідно до статті 307 КУпАП, також на депозитний рахунок відділу ним було сплачено заборгованість у розмірі 56 400,00 грн (51000 грн сума боргу, 5100,00 сума виконавчого збору, 300,00 грн сума витрат на проведення виконавчих дій /а.с. 60-61/.

18.08.2023 старшим державним виконавцем у межах ВП №70928077 прийнято три постанови від 18.08.2023:

- про зміну (доповнення) реєстраційних дій, у якій відповідач встановив, що сума боргу помилкова, тому керуючись статтями 8, 18 Закону України "Про виконавче провадження", пунктом 14 розділу II Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 №2832/5), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за № 489/20802 вирішив внести зміни (доповнення) в автоматизованій системі виконавчого провадження, а саме:

замість Резолютивна частина:

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 102 000,00 грн.

зазначити Резолютивна частина:

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 51 000,00 грн /а.с. 92/.

про скасування процесуального документу, якою відповідачем скасовано документ "Постанова про стягнення виконавчого збору" від 06.02.2023 /а.с. 93/;

про стягнення виконавчого збору у розмірі 5100,00 грн /а.с. 94/.

22.08.2023 державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" - повне фактичне виконання /а.с. 59/.

06.09.2023 Департаментом реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті повторно пред`явлено на виконання постанову № АА00001793 від 16.11.2022, видану Департаментом реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави 51 000,00 грн. У своїй заяві стягував зазначив, що по виконавчому провадженню на момент пред`явлення виконавчого документа заборгованість була не стягнута у розмірі 51 000,00 грн /а.с. 43/.

07.09.2023 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №72707471 з примусового виконання постанови №АА00001793 від 16.11.2022, виданої Департаментом реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави 102 000,00 грн /а.с. 51, зворотній бік/.

Позивач не погодився із прийнятими постановою про відкриття виконавчого провадження від 07.09.2023 ВП №72707471 та оскаржив її до суду.

Норми права, які підлягають застосуванню

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VІІІ (далі - Закон №1404), у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, відповідно до ст.1 якого виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (частина перша статті5 Закону №1404-VІІІ).

Згідно з пункту 6 частини першої статті 3 Закону №1404 відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Відповідно до пункту 9 частини першої статтв 39 Закону №1404 виконавче провадження підлягає закінченню у разі: фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

З огляду на абзацу 2 частини першої статті 40 Закону №1404 виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Статтею 41 Закону №1404 визначено умови відновлення виконавчого провадження.

Так, статтею 41 Закону №1404 визначено, що у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов`язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання.

Висновки щодо правозастосування

У обставинах цієї справи предметом спору є правомірність постанови про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови від 16.11.2022 серії АА №00001793, виданої Департаментом реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті.

При з`ясування фактичних обставин справи судом встановлено, і сторонами цього не спростовано, що відкриття виконавчого провадження з виконання цієї постанови відбулося повторно, після повного фактичного виконання цієї ж постанови позивачем (боржником).

Стягувач (він же третя особа в цій справі, Департамент реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті) вважав, що позивачем ОСОБА_1 штраф було сплачено не своєчасно, оскільки оскарження постанови в суді не зупиняло її дії, а тому є підстави для стягнення цього штрафу у подвійному розмірі.

Фактично повторне подання постанови від 16.11.2022 серії АА №00001793, виданої Департаментом реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті, вчинене останнім було з метою стягнення задвоєної суми штрафу, що пов`язано з несвоєчасною, як на думку Департаменту, сплатою штрафу.

Суд вказує, що дійсно постанова про накладення штрафу від 16.11.2022 серії АА №00001793 винесена у процедурі КУпАП.

Стаття 308 КУпАП передбачає, що у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Однак при цьому суд звертає увагу учасників справи на положення статті 307 КУпАП: штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

В обставинах цієї справи постанова про накладення штрафу була оскаржена ОСОБА_1 до суду та судовий розгляд до постановлення судового рішення, що вступило в законну силу (рішення Другого апеляційного адміністративного суду у справі №524/822/23) тривав до 08.08.2023 року.

За правилами частини першої статті 307 КУпАП саме від цієї дати слід відраховувати строк у п`ятнадцять днів, встановлений законом для сплати штрафу, накладеного постановою за правилами КУпАП.

Матеріалами справи підтверджено, що штраф ОСОБА_1 сплатив 16.08.2023 року. Тобто до закінчення 15-денного строку, встановленого вищевикладеною нормою.

Таким чином, відсутні умови для застосування частини 2 статті 308 КУпАП: "У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу".

При цьому суд звертає увагу, що закон не містить виключень зі вказаних норм у випадку, якщо строки оскарження постанови про накладення штрафу були пропущені та в подальшому поновлені судом. Норма закону є однозначною: у тому разі, якщо рішення було оскаржено - строк сплати штрафу встановлений у 15 днів з моменту повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Тому твердження третьої особи у цій справі про неповну сплату штрафу ОСОБА_1 , як і мету винесення повторної постанови про відкриття виконавчого провадження 07.09.2023 року - необхідність стягнення подвійного розміру суми штрафу, суд оцінює як такі, що не ґрунтуються на законі.

Також суд вказує, що абзацом 2 частини 1 статті 40 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено норму, згідно якої виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Законом України "Про виконавче провадження" не передбачено підстав для повторного відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, виконавче провадження з виконання якого було закінчено за пунктом 9 частини першої статті 39 Закону №1404 - у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення за виконавчим документом.

Як вже зазначалося, виконавче провадження ВП №70928077 з примусового виконання постанови від 16.11.2022 серії АА №00001793, виданої Департаментом реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті, про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в розмірі 51 000,00 грн було закінчено на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону №1404 у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення за виконавчим документом, про що старшим державним виконавцем Автозаводського ВДВС Шишко Ларисою Іванівною винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 22.08.2023 /а.с. 59/.

У разі незгоди стягувача із висновками старшого державного виконавця Автозаводського ВДВС Шишко Лариси Іванівни щодо наявності підстав для закінчення виконавчого провадження ВП №70928077 з примусового виконання постанови від 16.11.2022 серії АА №00001793 за пунктом 9 частини першої статті 39 Закону №1404, Державна служба України з безпеки на транспорті, як сторона виконавчого провадження мала право на оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження від 22.08.2023.

Але натомість стягувач повторно пред`явив до виконання той же виконавчий документ і державний виконавець відкрив виконавче провадження за ним постановою від 07.09.2023 року - з порушенням абзацу 2 частини 1 статті 40 Закону України "Про виконавче провадження".

Отже, суд прийшов до висновку, що оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження від 07.09.2023 року винесена з порушенням процедури та без належних підстав. А отже є протиправною та підлягає скасуванню.

Тому суд задовольняє позовні вимоги у відповідній частині.

При цьому суд критично ставиться до тези державного виконавця у відзиві щодо того, що орган ДВС не повинен бути відповідачем у справі, а треба визнати його третьою особою, оскільки насправді є спір між стягувачем і боржником щодо повноти сплати штрафу. Суд звертає увагу відповідача, що у даній справі спір стосується правомірності винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 07.09.2023 у межах ВП №72707471, позаяк Автозаводський ВДВС, як суб`єкт владних повноважень, який прийняв спірну постанову не може виступати третьою особою у даній справі, а є належним відповідачем. Тому клопотання Автозаводського ВДВС про заміну відповідача на третю особу безпідставне, необґрунтоване.

Щодо позовної вимоги про скасування постанови державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби у м. Кременчук Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління МЮ Микитенко Анастасії Олегівни від 07 вересня 2023 року про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №72707471 - суд не має можливості надати згаданій постанові правової оцінки.

Ця постанова не була надана суду ні позивачем, ні державним виконавцем. Суд не знайшов доказів винесення такої постанови у матеріалах виконавчого провадження №72707471. Тому у суду відсутні взагалі докази існування цієї постанови.

Отже у задоволенні вимоги про скасування постанови про стягнення зі ОСОБА_1 виконавчого збору суд відмовляє, задовольняючи таким чином позов частково.

Розподіл судових витрат

Згідно з частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн, отже, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 536,80 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Сердюка Ігоря, 43, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Департамент державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті (вул. Антоновича, 51, м. Київ) про скасування постанов, - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Микитенко Анастасії Олегівни від 07.09.2023 про відкриття виконавчого провадження ВП №72707471.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити..

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 536 грн 80 коп. (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.С. Шевяков