Справа № 420/9729/23
Суддя: Корой С.М.
Дата ухвалення: 2023-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9729/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Корой С.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення інфляційних витрат, трьох пічних річних,-

В С Т А Н О В И В:

03.05.2023 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Одеса) щодо невидачі наказу про виплату винагороди та невиплати коштів за рахунок стягнутого виконавчого збору з утриманням прибуткового податку та інших обов`язкових платежів за виконавчим провадження № 46966884 у розмірі 120795,25 гривень ОСОБА_1 головному державному виконавцю відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса);

- зобов`язати Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції(м. Одеса) видати наказ про виплату винагороди та виплатити кошти за рахунок стягнутого виконавчого збору з утриманням прибуткового податку та інших обов`язкових платежів за виконавчим провадження № 46966884 у розмірі 120795,25 гривень ОСОБА_1 головному державному виконавцю відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса);

- стягнути з Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) інфляційні втрати в сумі 25702,61 грн., а також три проценти річних від простроченої суми 3941,56 грн. на користь ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у нього на виконанні перебуває виконавче провадження № 46966884 з примусового виконання наказу № 923/1851/13, виданого 24.03.2014 року Господарським судом Херсонської області про стягнення з МКП «Херсонтеплоенерго» на користь ПАТ «НАК «Нафтогаз України» заборгованості у розмірі 5504212,01 гривень. Згідно повідомлення стягувача про погашення заборгованості від 02.12.2021 року боржником заборгованість сплачена безпосередньо стягувачу у розмірі 4831810,13 грн., долучити повідомлення не має можливості, оскільки письмові матеріали виконавчого провадження № 46966884 перебувають у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у місті Херсоні. У зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан, у зв`язку з чим, у відділів державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), які територіально знаходились у Херсонській області, було встановлено простій, закрито доступ до Автоматизованої системи виконавчого провадження, у зв`язку з окупацією відсутній доступ до приміщення, будь-яких документів у приміщенні та виконавчих проваджень. До приміщення відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області був здійснений вхід невідомими особами російської федерації. З 16.12.2022 змінено фактичну адресу відділу примусового виконання рішень з м. Херсон до м. Одеса. Відділ відновив роботу в м. Одеса, матеріали виконавчих проваджень з м. Херсона не вивозились, інвентаризація не проводилась.

У позові також вказано, що в ході проведення виконавчих дій державним виконавцем Григоренко М.Ю. з боржника стягнуто виконавчий збір у розмірі 483181,01 грн., який перераховано до державного бюджету згідно виписки за 24.02.2022 року на підставі розпорядження № 46966884 від 22.02.2022 року, який перераховано до державного бюджету на рахунок UA0021451, отримувач Казначейство України. Згідно виписки Державної казначейської служби за 24.02.2022, роздрукованої з системи СДО (ПТК «Клієнт казначейства Казначейство») 05.04.2022, кошти в сумі 483181,01 гривень (стягнені з МКП «Херсонтеплоенерго» по ВП № 46966884), перераховано до державного бюджету на рахунок UA0021451, отримувач Казначейство України. 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, ДП «НАІС» тимчасово призупинило роботу Єдиних та Державних реєстрів Міністерства юстиції України, створення та забезпечення функціонування яких належить до компетенції Міністерства юстиції України. Також у Автоматизованій системі виконавчого провадження було відключено взаємодію з ДКСУ, що призвело до відсутності можливості автоматизовано опрацювати розпорядження, що не були опрацьовані до 24.02.2022 року та перебували в стані «в опрацюванні». У зв`язку з чим, зазначено у позові, при формуванні звіту про суму стягнутого виконавчого збору за лютий 2022 року, який формується автоматизованою системою виконавчого провадження, не враховано стягнутий головним державним виконавцем Григоренко М.Ю. виконавчий збір у розмірі 483181,01 гривень за виконавчим провадження № 46966884.

Як стверджує позивач, розрахунок його винагороди як державного виконавця за виконавчим провадження № 46966884 складає 483181,01 грн* 25% = 120795,25 гривень.

Виходячи з цього, на думку позивача, Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повинно видати наказ про виплату винагороди та виплатити кошти за рахунок стягнутого виконавчого збору з утриманням прибуткового податку та інших обов`язкових платежів за виконавчим провадження № 46966884 у розмірі 120795,25 гривень.

Станом на 14.03.2023 рік, як стверджує позивач, йому не була виплачена винагорода у розмірі 120795,25 гривень за виконавчим провадженням № 46966884.

Крім того, у позові вказано, що 14.03.2023 року позивачем на електронну адресу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) , начальнику управління бухгалтерського обліку, фінансового та господарського забезпечення Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - головному бухгалтеру Олені Хмельовській, направлено лист від 14.03.2023 року про вирішення питання, щодо нарахування та виплати винагороди головному державному виконавцю Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ОСОБА_1 та уповноваженим особам у порядку та розмірах визначених Постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року № 726 «Про внесення змін до Порядку виплати винагород державним виконавцям та їх розмірів і розміру основної винагороди приватного виконавця». 31.03.2023 року за вих. № 21860/14.5-06 надійшла відповідь від начальника Управління бухгалтерського обліку та планово-фінансової діяльності Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Валентини Ступар.

Позивач вважає, що йому відмовлено у виплаті винагороди у сумі 120795,25 гривень за стягнення виконавчого збору у розмірі 483181,01 гривень у виконавчому провадженні № 46966884 перерахованого до державного бюджету 24.02.2022 року, оскільки звіт про суми стягнутого виконавчого збору за лютий 2022 року вже сформовано у березні 2022 року. Згідно звіту за лютий 2022 рік стягнутий виконавчий збір у головного державного виконавця Григоренка М.Ю. відсутній. Звіт за лютий 2022 рік та звіти за наступні місяці 2022 року, які підтверджують не виплату винагороди, перебувають у Південному міжрегіональному управлінні Міністерства юстиції(м. Одеса).

Ухвалою від 09.05.2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження по справі.

Судом вирішено розглядати справу в порядку, визначеному статтею 262 КАС України.

Копію ухвали отримано відповідачем 09.05.2023 року.

Суд зазначає, що відзив на позов станом на дату прийняття даного рішення до суду не надійшов.

З огляду на зазначене суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, судом встановлено такі факти та обставини.

Наказом Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 27.12.2019 року № 55/К призначено ОСОБА_1 на посаду головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), зі збереженням 8 (восьмого) рангу державного службовця в межах категорії «В» посад державної служби, з посадовим окладом згідно зі штатним розписом, із встановленням випробування строком 6 (шість) місяців.

Як вказано у позові, в ході проведення виконавчих дій державним виконавцем Григоренко М.Ю. з боржника стягнуто виконавчий збір у розмірі 483181,01 грн., який перераховано до державного бюджету згідно виписки за 24.02.2022 року на підставі розпорядження № 46966884 від 22.02.2022 року, який перераховано до державного бюджету на рахунок UA0021451, отримувач Казначейство України. Згідно виписки Державної казначейської служби за 24.02.2022, роздрукованої з системи СДО (ПТК «Клієнт казначейства Казначейство») 05.04.2022, кошти в сумі 483181,01 гривень (стягнені з МКП «Херсонтеплоенерго» по ВП № 46966884), перераховано до державного бюджету на рахунок UA0021451, отримувач Казначейство України.

На підтвердження даної обставини позивачем надано до суду копії виписки за 24.02.2022 року (а.с.13).

Крім того, як вказано у позові 14.03.2023 року позивачем на електронну адресу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) , начальнику управління бухгалтерського обліку, фінансового та господарського забезпечення Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)- головному бухгалтеру Олені Хмельовській, направлено лист від 14.03.2023 року №б/н.

Так, з наданої до суду копії даного листа судом встановлено, що в ньому ОСОБА_1 просив вирішити питання, щодо нарахування та виплати винагороди головному державному виконавцю Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в АРК та м. Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Григоренко М.Ю. та уповноваженим особам у порядку та розмірах визначених Постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року № 726 «Про внесення змін до Порядку виплати винагород державним виконавцям та їх розмірів і розміру основної винагороди приватного виконавця».

У заяві зазначено, що на виконанні у головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в АРК та м. Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Григоренко Михайла Юрійовича перебуває виконавче провадження № 46966884 з примусового виконання наказу № 923/1851/13, виданого 24.03.2014 року Господарським судом Херсонської області про стягнення з МКП «Херсонтеплоенерго» на користь ПАТ «НАК «Нафтогаз України» заборгованості у розмірі 5504212,01 гривень. Згідно повідомлення стягувача про погашення заборгованості від 02.12.2021 року боржником заборгованість сплачена безпосередньо стягувачу у розмірі 4831810,13 грн. В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем Григоренко М.Ю. з боржника стягнуто виконавчий збір у розмірі 483181,01 грн., який перераховано до державного бюджету згідно виписки за 24.02.2022 року на підставі розпорядження № 46966884 від 22.02.2022 року. 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, ДП «НАІС» тимчасово призупинило роботу Єдиних та Державних реєстрів Міністерства юстиції України, створення та забезпечення функціонування яких належить до компетенції Міністерства юстиції України. Також у Автоматизованій системі виконавчого провадження було відключено взаємодію з ДКСУ, що призвело до відсутності можливості автоматизовано опрацювати розпорядження, що не були опрацьовані до 24.02.2022 року.

У зв`язку з чим, вказано у заяві, при формуванні звіту про суму стягнутого виконавчого збору за лютий 2022 року, який формується автоматизованою системою виконавчого провадження, не враховано стягнутий головним державним виконавцем Григоренко М.Ю. виконавчий збір у розмірі 483181,01 гривень за виконавчим провадження № 46966884.

У відповідь на вказану заяву начальником управління бухгалтерського обліку, фінансового та планово - фінансової діяльності - головний бухгалтер Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) В.Ступар складено листа від 31.03.2023 року №21860/14.5-06, в якому вказано таке:

«…Порядок виплати винагороди державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця, затверджений Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2016 р. № 643 (зі змінами та постановою доповненнями) (далі Порядок) визначає механізм виплати винагород державним виконавцям, а також розмір винагород державних виконавців і основної винагороди приватного виконавця. Для нарахування винагороди особам, визначеним пунктами 3-6 цього Порядку, використовуються звіти про суми стягнутого виконавчого збору, які формуються автоматизованою системою виконавчого провадження, та табелі обліку робочого часу. Саме у звіті про суми стягнутого виконавчого збору для нарахування винагород вище зазначеним працівникам, відображаються суми виконавчого збору, стягнуті кожним державним виконавцем, та суми винагород, які підлягають виплаті кожному державному виконавцю за місяць, а також загальна сума виконавчого збору, стягнута відповідним відділом за місяць.

Управління бухгалтерського обліку, фінансового та господарського забезпечення проводить нарахування винагороди особам, визначеним пунктами 4, 5 Порядку згідно наказу, в якому зазначаються особи яким виплачується винагорода, та її розмір, який видається на підставі звітів, передбачених абзацами другим та третім пункту 8 Порядку, які подаються начальником управління забезпечення примусового виконання рішень. Порядком не передбачено інших альтернативних механізмів виплати винагороди державним виконавцям.

Пункт 2 зазначеного Порядку передбачає виплату винагороди державним виконавцям органів державної виконавчої служби за рахунок стягнутого виконавчого збору в межах і за рахунок відповідних надходжень до спеціального фонду державного бюджету на підставі кошторисів та планів асигнувань спеціального фонду державного бюджету на відповідний рік. При складанні бюджетного запиту на 2023 рік не було заплановано кошти на виплату винагороди за минулі періоди, тому кошторисними призначеннями на 2023 рік по Південному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції (м. Одеса) такі кошти не передбачені».

Вважаючи бездіяльність Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Одеса) щодо невидачі наказу про виплату винагороди та невиплати коштів за рахунок стягнутого виконавчого збору з утриманням прибуткового податку та інших обов`язкових платежів за виконавчим провадження № 46966884 у розмірі 120795,25 гривень ОСОБА_1 головному державному виконавцю відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд зазначає.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч. 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Механізм виплати винагород державним виконавцям та їх розміри визначено Постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2016 року №643 «Про затвердження Порядку виплати винагород державним виконавцям та їх розмірів і розміру основної винагороди приватного виконавця» (далі- Порядок №643).

Згідно пункту 2 Порядку №643 виплата винагороди державним виконавцям органів державної виконавчої служби здійснюється за рахунок стягнутого виконавчого збору в межах і за рахунок відповідних надходжень до спеціального фонду державного бюджету на підставі кошторисів та планів асигнувань спеціального фонду державного бюджету на відповідний рік.

Стягнутим виконавчим збором для цілей цього Порядку вважається сума виконавчого збору, яка стягнута в порядку, передбаченому Законом України Про виконавче провадження, та перерахована до спеціального фонду державного бюджету.

Відповідно до пункту 3 Порядку №643 державному виконавцю відділу державної виконавчої служби міжрегіональних управлінь Мін`юсту (далі - відділ державної виконавчої служби), відділу примусового виконання рішень управлінь забезпечення примусового виконання рішень міжрегіональних управлінь Мін`юсту (далі - відділ примусового виконання рішень управління), відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в місті Києві Департаменту державної виконавчої служби Мін`юсту (далі - відділ примусового виконання рішень управління в місті Києві), відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Мін`юсту (далі - відділ примусового виконання рішень Департаменту) винагорода виплачується у розмірі 25 відсотків суми стягнутого ним виконавчого збору.

Згідно абзаців 1 та 2 пункту 8 Порядку №643 для нарахування винагороди особам, визначеним пунктами 3-6 цього Порядку, використовуються звіти про суму стягнутого виконавчого збору, які формуються автоматизованою системою виконавчого провадження, та табелі обліку використання робочого часу.

У звіті про суму стягнутого виконавчого збору для нарахування винагород особам, визначеним пунктами 3, 4 цього Порядку, відображаються суми виконавчого збору, стягнуті кожним державним виконавцем, та суми винагород, які підлягають виплаті кожному державному виконавцю за місяць, а також загальна сума виконавчого збору, стягнута відповідним відділом за місяць.

Згідно абзацу 1 пункту 9 Порядку №643 звіт про суму стягнутого виконавчого збору для нарахування винагород начальнику управління забезпечення примусового виконання рішень і його заступникам та звіти про суму стягнутого виконавчого збору для нарахування винагород державним виконавцям відділів державної виконавчої служби, відділу примусового виконання рішень управління щомісяця не пізніше 15 числа подаються начальником управління забезпечення примусового виконання рішень відповідному уповноваженому структурному підрозділу міжрегіонального управління Мінюсту, відповідальному за організацію бухгалтерського обліку та звітності.

Таким чином аналізуючи вищенаведені пункту Порядку №643 суд вказує зокрема на те, що для нарахування винагороди особам, визначеним пунктами 3-6 цього Порядку, використовуються звіти про суму стягнутого виконавчого збору, які формуються автоматизованою системою виконавчого провадження.

Згідно ч.1-4 ст.8 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII зазначено, що Реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України.

Вільний та безоплатний доступ до інформації автоматизованої системи виконавчого провадження забезпечує Міністерство юстиції України у мережі Інтернет на своєму офіційному веб-сайті з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації, на основі поширених веб-оглядачів та редакторів, без необхідності застосування спеціально створених для цього технологічних та програмних засобів, без обмежень та цілодобово.

Інформація повинна містити відомості про час її розміщення.

Автоматизованою системою виконавчого провадження забезпечується:

1) об`єктивний та неупереджений розподіл виконавчих документів між державними виконавцями;

2) надання сторонам виконавчого провадження інформації про виконавче провадження;

3) виготовлення документів виконавчого провадження;

4) централізоване зберігання документів виконавчого провадження;

5) централізоване зберігання інформації про рахунки органів державної виконавчої служби та приватних виконавців, відкриті для цілей виконавчого провадження;

6) підготовка статистичних даних;

7) реєстрація вхідної і вихідної кореспонденції та етапів її проходження;

8) передача документів виконавчого провадження до електронного архіву;

9) формування Єдиного реєстру боржників.

Несанкціоноване втручання у роботу автоматизованої системи виконавчого провадження тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Рішення виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби виготовляються за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження. У разі тимчасової відсутності доступу до автоматизованої системи допускається виготовлення документів на паперових носіях з подальшим обов`язковим внесенням їх до автоматизованої системи не пізніше наступного робочого дня після відновлення її роботи.

Поряд з цим, як зазначено позивачем та не спростовано відповідачем у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, ДП «НАІС» тимчасово призупинило роботу Єдиних та Державних реєстрів Міністерства юстиції України, створення та забезпечення функціонування яких належить до компетенції Міністерства юстиції України. Також у Автоматизованій системі виконавчого провадження було відключено взаємодію з ДКСУ, що призвело до відсутності можливості автоматизовано опрацювати розпорядження, що не були опрацьовані до 24.02.2022 року та перебували в стані «в опрацюванні».

У зв`язку з чим, при формуванні звіту про суму стягнутого виконавчого збору за лютий 2022 року, який формується Автоматизованою системою виконавчого провадження, не враховано стягнутий старшим державним виконавцем Григоренко М.Ю. виконавчий збір за виконавчим провадження №46966884.

Таким чином суд враховує те, що звіт про суму стягнутого виконавчого збору для нарахування винагород державним виконавцям відділів державної виконавчої служби, відділу примусового виконання рішень управління не виготовлено з незалежних від позивача та відповідача обставин.

Тобто відповідачем в даному випадку не допущено протиправної бездіяльності щодо невидачі наказу про виплату винагороди та невиплати коштів за рахунок стягнутого виконавчого збору з утриманням прибуткового податку та інших обов`язкових платежів за виконавчим провадження № 46966884 у розмірі 120795,25 гривень ОСОБА_1 головному державному виконавцю відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

При цьому вказані вище обставини не можуть позбавити позивача права на отримання відповідної винагороди як державного виконавця.

Матеріалами справи підтверджено, а відповідачем не заперечується той факт, що головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Григоренко М.Ю. має право на отримання винагороди у розмірі 120795,25 грн. (з розрахунку 483181,01 гривень * 25% = 120795,25 гривень) за виконавчим провадженням №46966884.

Отже, враховуючи всі вищенаведені обставини суд доходить висновку, що достатнім для належного захисту прав та інтересів позивача є зобов`язання відповідача видати наказ про виплату винагороди за рахунок стягнутого виконавчого збору з утриманням прибуткового податку та інших обов`язкових платежів за виконавчим провадженням №46966884 у розмірі 120795,25 грн. позивачу.

З огляду на вищенаведене, суд вважає що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню шляхом зобов`язання Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) видати наказ про виплату винагороди за рахунок стягнутого виконавчого збору з утриманням прибуткового податку та інших обов`язкових платежів за виконавчим провадженням №46966884 у розмірі 120795,25 ОСОБА_1 .

Щодо вимог позивача про стягнення з Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) інфляційні втрати в сумі 25702,61 грн., а також три проценти річних від простроченої суми 3941,56 грн. на користь ОСОБА_1 , суд зазначає.

Відповідно до пункту 7.55 постанови Великої Палати Верховного Суду від 09.02.2021 у справі №520/17342/18, спори про відшкодування передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України грошових сум, з огляду на їх похідний характер від основного спору, підлягають розгляду за правилами тієї юрисдикції, за правилами якої підлягає розгляду основний спір.

Відповідно до статті 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У частині другій статті 625 ЦК України зазначено, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми.

За змістом статей 524, 533 - 535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).

Отже, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

За встановлених судом у даній справі обставин, у суду відсутні підстави вважати, що відповідачем порушене зобов`язання щодо сплати позивачу винагороди.

Компенсація здійснюється відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» 19 жовтня 2000 року № 2050-III (далі - Закон №2050-ІІІ) та постанови Кабінету Міністрів України «Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати» від 21 лютого 2001 року № 159.

Стаття 3 Закону України № 2050-III передбачає, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

З огляду на викладене, суд зазначає, що Закон України № 2050-ІІІ не містить такого виду компенсації як 3% річних від простроченої суми.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами належними до сплати кредиторові.

Позивач, в свою чергу, не є кредитором по відношенню до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення вищевказаної вимоги.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Необхідно зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 139, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення інфляційних витрат, трьох пічних річних задовольнити частково.

Зобов`язати Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Одеса) видати наказ про виплату винагороди за рахунок стягнутого виконавчого збору з утриманням прибуткового податку та інших обов`язкових платежів за виконавчим провадженням №46966884 у розмірі 120795,25 ОСОБА_1 .

У задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання до П`ятого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (пр. Дмитра Яворницького, 21-а, м.Дніпро, 49027, ).

Суддя С.М. Корой