Справа № 320/6737/22
Суддя: Балаклицький А. І.
Дата ухвалення: 2023-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2023 року № 320/6737/22

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Балаклицького А.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Бориспільського відділу Державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), головного державного виконавця Степів Юлії Олександрівни Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), старшого державного виконавця Кондратюк Дар`ї Петрівни Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову від 18.11.2019 головного державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області (в подальшому даний відділ державної виконавчої служби було перейменовано в Бориспільський відділ державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)) Степів Юлії Олександрівни про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №60545179 з боржника ОСОБА_1 177912,00 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що підставою для стягнення виконавчого збору у межах виконавчого провадження про стягнення з боржника сум коштів є здійснення державним виконавцем дій по фактичному стягненню з боржника на користь стягувача зазначених у виконавчому документі сум, та виконавчий збір обраховується лише від розміру фактично стягнутих сум. При цьому, у виконавчому провадженні, у межах якого було винесено постанову про стягнення виконавчого збору, державним виконавцем не було стягнуто з боржника на користь стягувача присуджених сум на підставі виконавчого документу, а сам виконавчий документ був повернутий стягувачеві на підставі письмової заяви, у відповідності до положень пункту 1 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою суду від 31 серпня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, відзив до суду не подав. Таким чином, суд розглядає справу на підставі наявних документів.

Ухвалою суду від 08 червня 2023 року відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

08.11.2019р. головним державним виконавцем Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області (в подальшому даний відділ державної виконавчої служби було перейменовано в Бориспільській відділ Державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Степів Юлією Олександрівною було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження 60545179 на виконання виконавчого листа №2/359/2771/17, виданого 22.02.2018р. Бориспільським міськрайонним судом Київської області, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди 1769120,00 грн. та 1000,00 грн. моральної шкоди.

18.11.2019р. головним державним виконавцем Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Степів Юлією Олександрівною було винесено постанову про стягнення виконавчого збору у виконавчомупровадженні№60545179 із боржника ОСОБА_1 в розмірі 177 912,00 грн.

04.09.2020р. головним державним виконавцем Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вовком Андрієм Васильовичем було винесено постанову про передачу виконавчого провадження №60545179, якою зазначене виконавче провадження передано до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

29.07.2021р. головним державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Білокур Людмилою Анатоліївною було винесено постанову про передачу виконавчого провадження №60545179, якою зазначене виконавче провадження передано до Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

20.05.2022р. старшим державним виконавцем Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полінським Вячесловом Андрійовичем було винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження, згідно якої на підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 жовтня 2021 року по справі № 359/9893/15-ц замінено стягувана ОСОБА_2 на ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) у виконавчому провадженні №60545179 з виконання виконавчого листа №2/359/2771/17, виданого 22 лютого 2018 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області.

30.06.2022р. старшим державним виконавцем Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кондратюк Дар`єю Петрівною було винесено постанову про повернення виконавчого документа у виконавчому провадженні № 60545179 на підставі заяви стягувана щодо повернення виконавчого документа у відповідності до п. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження".

30.06.2022р. старшим державним виконавцем Кондратюк Дар`єю Петрівною було винесено постанову про стягнення виконавчого збору, в якій було зазначено наступне:

«До відділу надійшла заява стягувана щодо повернення виконавчого документа у відповідності до п. 1 cт. 37 Закону України "Про виконавче провадження" Частиною 3 статті 40 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, у разі повернення виконавчого документа стягувану з підстав, передбачених пунктами 1, З, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом. Залишок нестягнутого виконавчого збору на момент повернення виконавчого документа стягувану склав 176140,49 грн. Ураховуючи викладене, керуючись статтями 3, 27, 40 Закону України «Про виконавче провадження»: стягнути з боржника: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 , виконавчий збір у розмірі: 176140,49 гривня (UAH)».

Не погоджуючись із винесеною постановою про стягнення виконавчого збору від 18.11.2019 року, позивач звернувся до суду із даним позовом, при вирішенні якого суд виходить із наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02 червня 2016 року (далі - Закон №1404-VIII, в редакції станом на момент прийняття оскаржуваної постанови) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно пунктів 1, 5 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Статтею 26 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 5 вказаної статті 26 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до вимог статті 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Частиною 2 статті 27 Закону №1404-VIII (в редакції станом на момент прийняття оскаржуваної постанови) визначено, що виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Аналіз наведеної норми свідчить, що станом на момент прийняття постанови від18.11.2019 року про стягнення з позивача виконавчого збору у розмірі177912 грн., сума виконавчого збору повинна була стягуватись у розмірі 10 відсотків саме від суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Суд зазначає, що виконавче провадження №60545179 є завершеним, а виконавчий документ, на підставі якого вказане виконавче провадження було відкрито, повернуто за заявою стягувача ОСОБА_3 .

Частиною 3 статті 40 Закону №1404-VIII передбачено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до частини 4 статті 42 Закону №1404-VIII на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

При цьому, згідно вимог пункту 1 частини 1 статті 42 Закону №1404-VIII кошти виконавчого провадження складаються з, зокрема, виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця.

Пунктом 8 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30 вересня 2016 року за №1302/29432, стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону.

Аналіз наведених норм свідчить, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу на його письмову заяву про повернення виконавчого документа, на державного виконавця покладається обов`язок щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору у разі, якщо такий виконавчий збір не стягнуто, що мало місце в даному випадку.

Водночас, суд зазначає, що стягненню виконавчого збору передує реальне виконання виконавчого документа, шляхом фактичного стягнення, повернення вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

При цьому, наявними у матеріалах справи даними підтверджується, що на виконанні головного державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області (в подальшому даний відділ державної виконавчої служби було перейменовано в Бориспільській відділ Державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Степів Юлії Олександрівни перебувало виконавче провадження № 60545179 на виконання виконавчого листа №2/359/2771/17, виданого 22.02.2018р. Бориспільським міськрайонним судом Київської області.

За даних обставин створюються умови для стягнення з позивача, як боржника подвійної суми виконавчого збору, оскільки при поверненні виконавчого документа стягувачу не відбулось фактичного виконання судового рішення, на підставі якого видано виконавчий документ.

Відповідно до частини 2 статті 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Оскільки матеріалами справи не підтверджується фактичне стягнення суми за виконавчим документом, суд приходить до висновку, що відповідачем безпідставно було прийнято постанову про стягнення виконавчого збору від 18.11.2019 року.

Відповідно до правової позиції, викладеної Верховним Судом у постанові від 15 лютого 2018 року №910/1587/13, в ухвалі від 18 квітня 2018 року (номер провадження № 61-1788св17) підставою для стягнення виконавчого збору у межах виконавчого провадження про стягнення з боржника сум коштів є здійснення державним виконавцем дій по фактичному стягненню з боржника на користь стягувача зазначених у виконавчому документі сум, та виконавчий збір обраховується лише від розміру фактично стягнутих сум.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів власних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийнятні (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституції та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На виконання цих вимог відповідач, як суб`єкт владних повноважень,належних і достатніх доказів, які б спростували доводи позивача, не надав.

З урахуванням наведеного в сукупності, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність та обґрунтованість прийняття оскаржуваної постанови від 18.11.2019 року, з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про необхідність скасування даної постанови в судовому порядку.

Частиною першою, сьомою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Оскільки даний позов сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, підлягає задоволенню повністю, а згідно наявних у матеріалах справи квитанцій від 23.07.2022 року та від 19.08.2022 року, позивачем за його подання було сплачено судовий збір у розмірі 1779,12 грн. то вказана сума підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Бориспільського відділу Державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) .

Керуючись ст.ст.2, 72-73, 76-77, 139, 143, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 18.11.2019 головного державного виконавця Бориспільського відділу Державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Степів Юлії Олександрівни про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №60545179 з боржника ОСОБА_1 у розмірі 177912,00 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1779,12грн. (одна тисяча сімсот сімдесят дев`ять грн. 12 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Бориспільського відділу Державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ().

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Балаклицький А. І.