Справа № 361/9014/21
Суддя: Дутчак І. М.
Дата ухвалення: 2023-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 361/9014/21
провадження № 2-а/361/31/23
РІШЕННЯ

Іменем України

05 жовтня 2023 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді Дутчака І.М.,
за участю секретаря Лебідя В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просила визнання протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 66430323, винесену 18 серпня 2021 року державним виконавцем Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі Відділ ДВС) Латенко Людмилою Петрівною.

В обґрунтування позову зазначала, що 01 червня 2021 року о 22.55 год. в автоматичному режимі за допомогою технічного засобу Каскад 031-1219 зафіксовано перевищення особою, яка керувала транспортним засобом Hyundai Tucson, д.н.з. НОМЕР_1 , встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів на 28 км/год, чим порушено вимоги п. 12.9 б Правил дорожнього руху України (далі ПДР), за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 122 КУпАП. Вказувала на те, що даний автомобіль належить їй на праві власності та вона одноособово ним керує, тому факту порушення нею ПДР вона не заперечує. 01 червня 2021 року інспектором Департаменту патрульної поліції Якубенком Євгеном Івановичем розглянуто дані, зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою технічного засобу Каскад 031-1219 про перевищення швидкості особою, яка керувала транспортним засобом Hyundai Tucson, д.н.з. НОМЕР_1 , та прийнято постанову серії 1АВ № 01755493 про притягнення її (позивача) до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, за що на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

11 липня 2021 року із сайту МВС їй стало відомо про зазначену постанову серії 1АВ № 01755493, того ж дня нею сплачено 50 % від розміру штрафу в сумі 170 грн. При визначенні даної суми штрафу вона керувалася вимогами ст. 3001 КУпАП, така сума сплаченого штрафу була автоматично заповнена на сайті МВС.

15 липня 2021 року в поштовій скриньці вона знайшла лист з постановою серії 1АВ № 01755493 від Департаменту патрульної поліції, згідно із штампом на конверті даний лист надіслано 13 липня 2021 року, хоча на конверті було вказано, що цей лист направлений із повідомленням про вручення, однак даного листа ні їй, ні членам її родини не було вручено під підпис. Зі змісту цієї постанови вбачається, що сума штрафу в разі його сплати протягом 10 банківських днів з дня набрання цією постановою законної сили становить 170 грн., у графі дата набрання законної сили відсутня будь-яка дата. Вказувала, що оскільки штраф у розмірі 170 грн., як це передбачено ст. 3001 КУпАП, нею було сплачено ще до отримання зазначеної вище постанови, позивач вважала, що зобов`язання по сплаті штрафу нею належним чином виконані в повному обсязі.

Однак, 24 вересня 2021 року вона отримала від Відділу ДВС лист, зі змісту якого дізналася, що 18 серпня 2021 року постановою державного виконавця Латенко Л.П. відкрито виконавче провадження № 66430323 з примусового виконання постанови серії 1АВ № 01755493 від 01 червня 2021 року. Позивач вважає, що відкриття виконавчого провадження № 66430323 суперечить вимогам законодавства. Оскільки нею виконані зобов`язання за зазначеною вище постановою та сплачено штраф у встановлені законодавством строки, підстави для відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вказаної постанови відсутні.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, у якій просила суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просила суд їх задовольнити.

Відповідач Відділ ДВС у судове засідання не з`явився, його представник старший державний виконавець Нещерет В.С. подала до суду клопотання, у якому просила здійснювати розгляд справи за відсутності сторони відповідача та пояснила суду, що 18 серпня 2021 року державним виконавцем Відділу ДВС на підставі постанови від 01 червня 2021 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь Національної поліції України штрафу. Просила суд ухвалити рішення за наявними у справі матеріалами, у вирішенні цього спору покладалася на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 01 червня 2021 року інспектор Департаменту патрульної поліції Якубенко Є.І., розглянувши дані, зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою технічного засобу Каскад 031-1219, виніс постанову серії 1АВ № 01755493.

Зі змісту цієї постанови вбачається, що 01 червня 2021 року о 22.55 год. за адресою М05 Київ-Одеса 15+740 зафіксовано транспортний засіб Hyundai Tucson, д.н.з. НОМЕР_1 , та особа, яка керувала цим транспортним засобом, перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 28 км/год, чим порушила вимоги п. 12.9 б Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 122 КУпАП. На підставі ст. 142 КУпАП до відповідальності було притягнуто позивача ОСОБА_1 та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

11 липня 2021 року об 19.53 год. ОСОБА_1 було здійснено оплату штрафу в розмірі 50 % у сумі 170 грн. із призначенням платежу 21081800, 1АВ 1755493, що підтверджується квитанцією (ID) 71839.

13 липня 2021 року дана постанова направлена Департаментом патрульної поліції на адресу ОСОБА_1

18 серпня 2021 року на підставі заяви Департаменту патрульної поліції про примусове виконання постанови серії 1АВ № 01755493 від 01 червня 2021 року, що набрала законної сили 01 липня 2021 року, про стягнення з ОСОБА_1 штрафу в розмірі 680 грн. державним виконавцем Відділу ДВС Латенко Л.П. відкрито виконавче провадження № 66430323.

30 серпня 2021 року державним виконавцем Відділу ДВС винесено постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору.

15 вересня 2022 року в ході виконавчого провадження № 66430323 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника.

19 вересня 2022 року державним виконавцем Відділу ДВС Нещерет В.С. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 66430323.

21 вересня 2022 року постановою державного виконавця Відділу ДВС Нещерет В.С. відповідно до абз. 4 ч. 3 ст. 74 Закону України Про виконавче провадження дану постанову від 19 вересня 2022 року про закінчення виконавчого провадження № 66430323 скасовано.

Позивач ОСОБА_1 , вважаючи постанову від 18 серпня 2021 року про відкриття виконавчого провадження № 66430323 протиправною, звернулася до суду з цим позовом, обґрунтовуючи його вказувала на те, що будь-які зобов`язання по сплаті штрафу за постановою серії 1АВ № 01755493 відсутні, так як нею сплачено штраф у повному обсязі в розмірі 170 грн. відповідно до вимог ст. 3001 КУпАП, тому у державного виконавця підстави для відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови 1АВ № 01755493 були відсутні.

У ч. 1 ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Виконавче провадження це сукупність дій, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені, зокрема, Законом України Про виконавче провадження від 02 червня 2016 року № 1404-VII (далі Закон № 1404-VІІІ).

За змістом ст. 1 Закону № 1404-VІІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VІІІ передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Згідно із ч. 1 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ч. ч. 1, 2, 3, 5, 6 ст. 122 цього Кодексу.

Отже, постанова серії 1АВ № 01755493 від 01 червня 2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП прийнята уповноваженим на те органом Національної поліції України, тому згідно із вимогами п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VIII ця постанова є виконавчим документом.

Вимоги до виконавчого документа регламентовані положеннями ч. 1 ст. 4 Закону № 1404-VІІІ, відповідно до якої у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання. У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Підстави для повернення виконавчого документа стягувачу передбачені у ч. 4 ст. 4 Закону № 1404-VIII, зокрема, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до ст. 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю; 11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку ; 12) відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню, незалежно від дати укладення такої угоди.

Згідно із ч. 1 ст. 5 Закону № 1404-VІІІ примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

У ч. ч. 1, 2 ст. 18 Закону № 1404-VІІІ встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а також здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

За змістом ст. 26 Закону № 1404-VІІІ виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що виконавець за заявою стягувача, на підставі виконавчого документа, перевіряє цей виконавчий документ на відповідність вимогам ст. 4 Закону № 1404-VIII, у тому числи строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, приймає даний виконавчий документ до виконання та відкриває виконавче провадження, про що виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, а у випадку невідповідності виконавчого документа вимогам ст. 4 Закону № 1404-VIII повертає його стягувачу.

Позивач ОСОБА_1 на обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на факт того, що нею 11 липня 2021 року був сплачений штраф відповідно до вимог ст. 3001 КУпАП, 15 липня 2021 року нею отримано постанову серії 1АВ № 01755493 від 01 червня 2021 року без відмітки про набрання нею законної сили, а враховуючи вимоги ст. 3001 КУпАП вона мала час до 25 липня 2021 року для сплати штрафу, тому вважає, що будь-яка заборгованість по сплаті штрафу за вказаною постановою у неї відсутня.

У ч. 2 ст. 2 КАС України закріплено перелік критеріїв, на відповідність яким суд перевіряє рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, що оскаржуються.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За змістом ч. ч. 2, 3 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 та у постанові від 15 червня 2021 року у справі № 904/5726/19 зробила правовий висновок, що суд, з`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини. Обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи з фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору, покладено саме на суд, що є складовою класичного принципу jura novit curia? (суд знає закон). Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.

Враховуючи наведене вище та вимоги законодавства, суд, при вирішенні даного спору між сторонами, керується принципом jura novit curia? (суд знає закон).

Згідно із ч. 2 ст. 299 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або під час її виконання у випадках, передбачених ч. 1 ст. 3001 цього Кодексу.

У ч. ч. 1, 2 ст. 3001 КУпАП передбачено, що у разі сплати відповідальною особою, зазначеною у ч. 1 ст. 142 цього Кодексу, або громадянином (резидентом) України, який ввіз на територію України транспортний засіб, зареєстрований за межами України, 50 відсотків розміру штрафу за постановою про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), до вручення такої постанови або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили така постанова вважається виконаною. Постанова про накладення адміністративного стягнення за порушення зупинки, стоянки та паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), також вважається виконаною у разі сплати штрафу за повідомленням про притягнення до адміністративної відповідальності, залишеним уповноваженою посадовою особою на місці вчинення правопорушення на лобовому склі транспортного засобу, у тому числі шляхом сплати 50 відсотків розміру штрафу протягом десяти днів з дня вчинення відповідного правопорушення. У разі несплати штрафу особами, зазначеними у частинах першій та другій статті 142 цього Кодексу, протягом 30 днів з дня набрання законної сили постановою про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сферах безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів така постанова підлягає примусовому виконанню.

У постанові серії 1АВ № 01755493 від 01 червня 2021 року, пред`явленої до виконання Департаментом патрульної поліції до Відділу ДВС, зазначено дату набрання нею законної сили 01 липня 2021 року та строк її пред`явлення до виконання 01 серпня 2021 року.

Із заяви про примусове виконання зазначеної постанови серії 1АВ № 01755493 від 01 червня 2021 року вбачається, що Департаментом патрульної поліції дану постанову до Відділу ДВС було пред`явлено для примусового виконання лише 03 серпня 2021 року, тобто поза вказаним вище у даній постанові строком її пред`явлення до 01 серпня 2021 року.

Виходячи з наведеного, у контексті встановлених судом фактів та враховуючи зазначені положення законодавства, зокрема, ст. 9 КАС України, керуючись принципом jura novit curia? (суд знає закон), суд вважає, що вказана постанова від 18 серпня 2021 року про відкриття виконавчого провадження № 66430323 пред`явлена Департаментом патрульної поліції до примусового виконання з порушенням строку встановленого зазначеними вище нормами законодавства та строку вказаного самим же Департаментом патрульної поліції у цій постанові.

Враховуючи наведене, суд вважає, що у державного виконавця Латенко Л.П. були відсутні підстави для відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання постанови серії 1АВ № 01755493 від 01 червня 2021 року, у зв`язку із пропуском встановленого строку пред`явлення цього виконавчого документа до виконання, даний виконавчий документ на підставі п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону № 1404-VIII повинен був повернутий державним виконавцем стягувачу без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення.

Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи те, що виконавче провадження № 66430323 було відкрито на підставі виконавчого документа поданого для примусового виконання з пропуском визначеного законодавством строку для його пред`явлення, постанова державного виконавця від 18 серпня 2021 року про відкриття виконавчого провадження № 66430323 є протиправною та підлягає скасуванню.

Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи задоволення судом позову на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Відділу ДВС підлягає стягненню сплачений позивачем при подачі цього позову судовий збір у розмірі 908 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 5, 9, 72, 73, 77, 90, 139, 242 246, 287 КАС України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 66430323 з виконання постанови серії 1АВ № 01755493 від 01 червня 2021 року, винесену 18 серпня 2021 року державним виконавцем Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Латенко Людмилою Петрівною.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , за рахунок бюджетних асигнувань Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Дутчак І. М.