Справа № 563/1481/23
Суддя: Загородько Н. А.
Дата ухвалення: 2023-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Cправа № 563/1481/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2023 року

Корецький районний суд Рівненської області у складі :

головуючого судді Загородько Н.А.

секретар судового засідання Павлишина Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ГУНП в Хмельницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

встановив:

Представник ОСОБА_1 адвокат Яремчук В.Ю. звернувся до суду з адміністративним позовом до ГУНП в Хмельницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ №7541126 від 16.08.2023 р..

В обгрунтування даного позову посилається на те, що 16 серпня 2023 року працівником поліції винесено постанову серії БАТ №7541126 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 гривень.

Дану постанову позивач вважає незаконною і такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення за ч.2 ст.126 КУпАП, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом за вказаних у постанові обставин, постанова серії БАТ №7541126 винесена особою, яка не є інспектором, дії ОСОБА_1 зазначені в постанові не відповідають змісту ч. 2 ст. 126 КУпАП, в постанові, в порушення частини третьої статті 283 КУпАП не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення та ОСОБА_1 при складанні протоколу не роз"яснені його права та обов"язки.

Вказує, що наведене виключає притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення наступає лише у випадку підтвердження факту керування транспортним засобом, а тому в іншому випадку за відсутності доказів такого керування транспортним засобом особа за будь яких умов не може нести відповідальність за ст. 126 КУпАП.

У зв`язку з викладеним просить скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ №7541126 від 16.08.2023 року та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП.

Відповідачем ГУНП в Хмельницькій області в поданому до суду відзиві на позовну заяву зазначено, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити повністю, оскільки ОСОБА_1 16 серпня 2023 року в с. Богданівка, по вул. Центральна, керував транспортним засобом, днз НОМЕР_1 , без права керування транспортним засобом, а саме не має права керування транспортним засобом, чим порушив п. 2.1. (а) ПДР України та за що передбачена відповідальність за ч.2 ст. 126 КУпАП. Під час перевірки документів через інформаційно телекомунікаційну систему «Інформаційний портал Національної поліції України» було встановлено, що у ОСОБА_1 є відсутнім право керування транспортним засобом, оскільки відсутня категорія А1. В свою чергу підтвердженням вчинення адміністративного проступку ОСОБА_1 є відеофіксація з місця вчинення адміністративного правопорушення.Слід зазначити, що не відповідає дійсності твердження ОСОБА_1 , про те, що відсутні докази які б підтверджували факт керування транспортним засобом, оскільки на відеофіксації чітко вбачається факт керування ОСОБА_1 т/з днз НОМЕР_1 . Також, не відповідають дійсності доводи про те, що поліцейський не роз`яснив йому права та обов`язки.

Представник позивача адвокат Яремчук В.Ю. в судовому засіданні підтримав подану заяву та просив суд її задоволити.

Відповідачем подано заяву про розгляд справи без участі представника.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, приходить до наступного.

Рішення відповідача - постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, є правовим актом індивідуальної дії.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 16 серпня 2023 року в с. Богданівка, по вул. Центральна, керував транспортним засобом, днз НОМЕР_1 , без права керування транспортним засобом, а саме не має права керування транспортними засобами відповідної категорії, чим порушив п. 2.1. (а) ПДР України та за що передбачена відповідальність за ч.2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400 грн.

Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

Єдиний порядок дорожнього руху на території України встановлюють Правила дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (надалі - ПДР України).

Юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України (ст.53 Закону України «Про дорожній рух»).

Відповідно до п.2.1а) ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частина 2 статті 126 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п.8 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно п.1.3 ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР України), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

Згідно пункту 4 Розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за N1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, частинами першою, другою статті 126, частиною другою статті 122 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 та 2 розділу III Інструкції № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частиною 1, 2 статті 126, частиною 2 ст.122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що посадова особа Національної поліції наділена повноваженнями щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, зокрема, у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, порушень, передбачених частиною 1, 2 статті 126, частиною 2 статті 122 КУпАП, розглядати справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, без складення відповідного протоколу про адміністративне правопорушення на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 04 квітня 2018 року провадження №К/9901/10493/18.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В розумінні ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч.1 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Визначений цією правовою нормою обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї статі обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Як встановлено з дослідженого судом відеозапису поліції - ОСОБА_1 у день вказаний в оскаржуваній постанові знаходиться за кермом транспортного засобу, двигун якого на початку відеозапису працює. ОСОБА_1 повідомив про відсутність у нього посвідчення водія . Крім того, ОСОБА_1 не заперечує факт керування транспортним засобом, чітко вказує про те, звідки і куди він прямував за кермом т/з. В подальшому відносно ОСОБА_1 були складені процесуальні документи. Будь-яких доводів та заперечень на спростування обставин, викладених у складеній відносно нього постанові ОСОБА_1 для працівників поліції не навів.

Таким чином, доводи позивача про те, що він не був водієм в розумінні ПДР України та не керував скутером, судом не приймається до уваги, оскільки спростовуються доказами наданими відповідачем, які були досліджені судом.

Суд звертає увагу, що позивач під час розгляду поліцейським відносно нього справи про адміністративне правопорушення не висловлював обгрунтованих заперечень щодо суті порушень, вчинення яких йому ставилося у провину.

Відповідно до ст.252 КУпАП інспектор поліції оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності та виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення ПДР.

За приписами КУпАП розгляд справи і накладення штрафу інспекторами поліції фактично відбувається в спрощеному порядку, відтак особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення правил у сфері дорожнього руху, має спростовувати виявлене порушення на місці його вчинення та під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, в іншому випадку правомірність своїх дій доводити у судовому порядку.

У п.7 оскаржуваної постанови зазначено, що до неї додається відеофіксація. Суд звертає увагу на те, що КУпАП не визначено, які саме відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис повинні міститися у постанові. Відтак, на думку суду, зазначення про те, що фіксація здійснювалася на нагрудний відеореєстратор є достатньою.

Вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення підтверджується зазначеним вище відеозаписом. Зафіксовані на ньому оставини не викликають обґрунтованого сумніву в тому, що позивач керував транспортним засобом. Зокрема, те, що позивач керував скутером марки « Alpha», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 , повідомив про відсутність у нього посвідчення водія відповідної категорії.

Покликання позивача на те, що він не керував даним транспортним засобом та не вчиняв правопорушення жодним чином не підтверджено, а навпаки - спростовано відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Суд також враховує позицію Європейського Суду з прав людини, сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04), згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 3 03-А, пункт 29).

Також згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд відхиляє решту доводів позивача, які наведені у поданій позовній заяві, оскільки такі на правильність висновків суду не впливають, а, відтак, не можуть покладатися в основу судового рішення.

Системний аналіз положень КУпАП дає підстави для висновку, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа зобов`язана здобути докази винуватості особи у вчиненні правопорушенні.

Нормами КУпАП передбачено спрощений порядок фіксування адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за умов якого протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, при цьому посадова особа має право винести безпосередньо постанову в справі про адміністративне правопорушення.

Стосовно доводів позивача щодо порядку порушення розгляду справи про адміністративне правопорушення суд враховує, що згідно представленого відзиву на позов та відеозапису позивачу були роз"ясненні його права та обов`язки згідно вимог КУпАП, при цьому будь-яких клопотань (в тому числі щодо використання права на правову допомогу) від нього не поступало.

Беручи до уваги встановлені обставини справи, суд вважає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а вина позивача доводиться належними та допустимими доказами. Водночас, позивачем не надано доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених ним позовних вимог.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність фактичних та правових підстав для задоволення позовних вимог позивача, оскільки відповідачем правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності..

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.73-77, 90, 241-246, 255, 286 КАС України, -

вирішив :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ГУНП в Хмельницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Апеляційна скарга може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Корецький районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.А. Загородько