Справа № 712/8177/23
Суддя: Стеценко О. С.
Дата ухвалення: 2023-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЄУ № 712/8177/23
Провадження №2-а /712/119/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року Соснівський районний суд м. Черкаси

у складі головуючого судді Стеценко О.С.,

за участю секретаря судових засідань Руденко А.В.,

позивача ОСОБА_1 , представника позивача Черниченка Є.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з адміністративним позовом до відповідача, у якому просить визнати незаконними дії інспектора патрульної поліції 1 батальйону 1 роти старшого лейтенанта поліції Щоми Романа Валентиновича щодо складання постанови серії ГАС № 7394075 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 20 400,00 грн. за ч. 4 ст. 126 КУпАП, визнати постанову серії ГАС № 7394075 від 25.07.2023 протиправною та скасувати її, закрити провадження у справі.

У обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення відносно позивача проводилось працівниками поліції упереджено для штучного збільшення показників роботи поліції.

Відповідач, незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, не дав позивачу скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, у повному обсязі, не було оголошено прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були досліджені докази, не заслухані особи, які беруть участь у справі.

Позивач не керував транспортним засобом, під час зупинки по проханню матері він дивився на панель приладів. З наданого відеозапису вбачається, що ОСОБА_2 забирає сумку з переднього пасажирського сидіння та закриває двері. Отже, відсутні будь-які докази керування позивачем транспортним засобом.

Позивач вважає, що працівниками поліції порушено право на захист позивача.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 серпня 2023 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін на 17 серпня 2023 року.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 17.08.2023 замінено відповідача Управління патрульної поліції в Черкаській області на Департамент патрульної поліції.

Відповідачем у справі подано відзив, в якому він просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що інспектор роти № 1 УПП В Черкаській області ніс службу по забезпеченню публічної безпеки і порядку шляхом патрулювання на службовому автомобілі та виконував службові обов`язки згідно Закону України «Про Національну поліцію».

У цей час інспектор став свідком, як позивач керував транспортним засобом під час комендантської години.

Було встановлено, що позивач позбавлений права керування транспортним засобом на підставі постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 22.10.2022 у справі № 712/7943/22.

Поліцейський згідно вимог ст. 279 КУпАП здійснив розгляд справи про адміністративне правопорушення, при цьому роз`яснив позивачеві права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

Позивач поставив свій підпис у графі постанови, що ознайомлений з правами та обов`язками, жодних клопотань під час розгляду справи він не заявляв, реалізувати своє право на захист йому ніхто не перешкоджав.

З відеозапису з автомобільного службового відеореєстратора вбачається, що зі сторони переднього пасажирського місця вийшла особа жіночої статті, яка не могла бути водієм.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення позивача та його представника, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно із ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 293 КУпАП і роз`яснень, викладених в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 24.06.1988 «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» зі змінами та доповненнями, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що 25.07.2023 інспектором УПП в Черкаській області винесено постанову серії ЕАС № 7394075, згідно якої ОСОБА_1 25.07.2023 о 03 год. 12 хв. керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування 13.01.2023, чим порушив п. 2.1 «а» ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 20400 грн.

Соснівським районним судом м. Черкаси у постанові від 22.11.2022 у справі № 712/7943/22, яка набрала законної сили 13.01.2023, визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху.

Правилами дорожнього руху України (далі - ПДР України) визначається порядок дорожнього руху на всій території України, за порушення якого особи несуть відповідальність передбачену законодавством.

Згідно з ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний:

- мати при собі посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб (у разі найму (оренди)/лізингу транспортного засобу замість реєстраційного документа на транспортний засіб водій може мати при собі та пред`являти його копію, вірність якої засвідчено нотаріально, разом з оригіналом або копією договору про найм (оренду)/лізинг транспортного засобу, вірність якої засвідчено нотаріально), а у випадках, передбачених законодавством, - поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страховий сертифікат "Зелена картка"), пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія, реєстраційному документі на транспортний засіб, або пред`явити електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії, або відображення інформації про його наявність в електронному свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу), а також інші документи, передбачені законодавством;

- виконувати передбачені законом вимоги поліцейського, а водії військових транспортних засобів - поліцейського або посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами. У випадку подання сигналу про зупинку водій зобов`язаний, зокрема: на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - поліцейського або посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страховий сертифікат "Зелена картка") або пред`явити електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на паперовому чи електронному носії або відображення інформації про його наявність в електронному свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу), інші документи, що визначені законодавством.

Згідно із п. 2.1. ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб, ґ) чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України.

Відповідно до п. 2.4 «а» ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Статтею 222 КУпАП визначено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил випуску у плавання малих, спортивних суден і водних мотоциклів, правил судноплавства на морських і внутрішніх водних шляхах, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (… частини перша, друга і четверта статті 126, …). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Як вбачається з оглянутого судом відеозапису:

- на 00 хв. 17 сек відеозапису № clip-0 зафіксовано як транспортний засіб Volkswagen Passat (д.н.з. НОМЕР_1 ) рухається із ввімкненими задніми ходовими вогнями;

- на 00 хв. 23 сек. відеозапису № clip-0 зафіксовано як транспортний засіб Volkswagen Passat (д.н.з. НОМЕР_1 ) зупинився;

- на 00 хв. 30 сек. відеозапису № clip-0 зафіксовано, що зі сторони переднього пасажирського місця вийшла особа жіночої статті у світлому вбранні.

Суд критично оцінює доводи позивача про те, що він не керував транспортним засобом, оскільки є суперечливим те, що за проміжок часу в 7 секунд можливо зупинити транспортний засіб, відчинити двері водія, вийти з транспортного засобу, обійти, відчинити передні двері (у судовому засіданні позивач зазначав, що на передньому пасажирському сидінні ніхто не перебував, оскільки на ньому перебували ваги).

Вказаний проміжок часу фізично унеможливлює це зробити, а тому суд такі доводи позивача розцінює як спосіб захисту, що направлений на уникнення від відповідальності.

Суд також критично оцінює доводи позивача про те, що відповідачем не досліджувалися докази у справі. Так з відеофайлів №№ clip-3, clip-4 вбачається, що поліцейський неодноразово передивлявся відео з реєстратора, щоб пересвідчитися, хто керував транспортним засобом.

З відеофайлу № clip-4 вбачається, що поліцейський проводив розгляд справи, позивач мав достатньо часу для залучення захисника, жодного клопотання ним не було заявлено.

Суд погоджується з доводами позивача про те, що розгляд справи відбувся з порушеннями вимог КУпАП. Суд з цього приводу зазначає таке.

За висновками Верховного Суду, наведеного у постанові від 22 травня 2020 року у справі № 825/2328/16, порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.

Певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним) або допущене порушення не вплинуло на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).

Отже, саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.

Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття.

Так, дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків (ultra vires action - invalid act). Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.

Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Суд наголошує, що відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення».

Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.04.2020 у справі №813/1790/18.

Отже, хоча оскаржувана постанова і має недоліки, однак це порушення не є істотним та таким, яке може вплинути на законність прийняття рішення відповідачем.

Суд також зазначає, що пункт 8 оскаржуваної постанови «Права за статтею 268 КУпАП та строк оскарження за статтею 289 КУпАП мені роз`яснено» містить підпис позивача, що спростовує його посилання на те, що права та обов`язки йому не роз`яснені.

Відповідальність за ч. 4 ст. 126 КУпАП настає за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Як зазначено вище, позивач позбавлений права керування транспортним засобом строком на 1 рік згідно постанови суду, позивачем вказане не спростовано.

Згідно з ч. 6 ст. 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 5 ст. 242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, постановою Верховного Суду від 14.03.2018 у справі № 760/2846/17 зроблено висновок, що обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Крім того, статтею 160 КАС України встановлено, що в позовній заяві зазначаються, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, позивачем не було надано жодних належних та допустимих доказів, які б спростували наявність в його діяннях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП.

Натомість відповідачем повністю доведено, що винесена постанова про адміністративне правопорушення є законною та обґрунтованою.

Суд не приймає в якості доказів надані письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , з огляду на те, що вони не є доказами у розумінні ст. 72 КАС України. Вказані особи судом в якості свідків не допитувалися, їх особи судом не встановлювались, особи не повідомлялись про кримінальну відповідальність згідно ст. 384 КК України, до присяги не приводились. У судовому засіданні 10.10.2023 під час з`ясування судом наявності клопотань позивачем та представником позивача відповідні клопотання не заявлялись.

Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку, що порушення позивачем Правил дорожнього руху України, відповідальність за яке передбачена ч.4 ст.126 КУпАП, підтверджено належними та допустимими доказами. Позивач заперечив, що вчиняв правопорушення, однак відповідач, будучи суб`єктом владних повноважень у спірних відносинах, надав докази правомірності прийнятого ним рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим постанова у справі про адміністративне правопорушення серії серії ЕАС № 7394075 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП,не підлягає скасуванню і її слід залишити без змін.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Судові витрати слід покласти на позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 8, 9, 72-77, 241-246, 271, 272, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови залишити без задоволення.

Постанову про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС № 7394075, винесену 25.07.2023, відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції, , місце знаходження: вул. Федора Ернеста, 3, м. Київ.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 13.10.2023.

Суддя: О.С. Стеценко