Справа № 440/13213/23
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2023-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/13213/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Слободянюк Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 /надалі позивач, ОСОБА_1 / звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області /надалі відповідач, ГУ ПФУ в Полтавській області/ про:

- визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо проведення виплати пенсії ОСОБА_1 після її перерахунку з 01 жовтня 2021 року з урахуванням щомісячної доплати до пенсії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", із застосуванням обмеження максимальним розміром;

- визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо проведення виплати пенсії ОСОБА_1 після її перерахунку з 01 березня 2022 року з урахуванням щомісячної доплати до пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" та у зв`язку із індексацією згідно постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року №118, із застосуванням обмеження максимальним розміром;

- визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо проведення виплати пенсії ОСОБА_1 після її перерахунку з 01 березня 2023 року з урахуванням щомісячної доплати до пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" та у зв`язку із індексацією згідно постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2022 року №168, із застосуванням обмеження максимальним розміром;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимальним розміром з урахуванням проведених виплат:

з 01 жовтня 2021 року у розмірі 76% грошового забезпечення, вказаного у довідці Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області від 22 квітня 2021 року №01-152/12 та з урахуванням встановлених для ОСОБА_1 щомісячної доплати 2000,00 грн згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб";

з 01 березня 2022 року у розмірі 76% грошового забезпечення, вказаного у довідці Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області від 22 квітня 2021 року №01-152/12 та з урахуванням встановлених для ОСОБА_1 щомісячної доплати 2000,00 грн згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" та з урахуванням індексації, встановленої згідно постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року №118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення її соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році";

з 01 березня 2023 року у розмірі 76% грошового забезпечення, вказаного у довідці Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області від 22 квітня 2021 року №01-152/12 та з урахуванням встановлених для ОСОБА_1 щомісячної доплати 2000,00 грн згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" та з урахуванням індексації, встановленої згідно постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року №168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" /а.с. 1-11/.

Позов обґрунтований тим, що позивач є пенсіонером та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Відповідачем здійснено перерахунки пенсії позивача з 01 жовтня 2021 року, з 01 березня 2022 року та з 01 березня 2023 року, проте виплату пенсії позивачу здійснено з обмеженням максимальним розміром пенсії. Такі дії відповідача щодо обмеження максимальним розміром його пенсії позивач вважає протиправними, адже рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року у справі №7-рп/2016 року визнано неконституційними положення частини сьомої статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано докази.

Відповідач позов не визнав та у відзиві на позовну заяву /а.с. 42/ зазначив, що відсутні підстави для задоволення позову.

Справу розглянуто судом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 КАС України.

Дослідивши письмові докази, суд установив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" /а.с. 48/.

Головним управлінням ПФУ в Полтавській області проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 жовтня 2021 року /підстава перерахунку: рішення суду/ та за результатами такого перерахунку розмір його пенсії склав 20964,28 грн, а з урахуванням максимального розміру пенсії 18964,28 грн /а.с. 33/.

Також Головним управлінням ПФУ в Полтавській області проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 березня 2022 року /підстава перерахунку: рішення суду/ та за результатами такого перерахунку розмір його пенсії склав 23619,28 грн, а з урахуванням максимального розміру пенсії 21619,28 грн /а.с. 35/.

В подальшому Головним управлінням ПФУ в Полтавській області проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 березня 2023 року /підстава перерахунку: рішення суду/ та за результатами такого перерахунку розмір його пенсії склав 25119,28 грн, а з урахуванням максимального розміру пенсії 21619,28 грн /а.с. 36, 50/.

Не погодившись з діями відповідача щодо обмеження його пенсії максимальним розміром, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи, які мають значення для правильного вирішення спору, суд виходить з такого.

Згідно протоколів про перерахунок пенсії з 01 жовтня 2021 року, з 01 березня 2022 року та з 01 березня 2023 року відповідачем проведено перерахунки пенсії позивачу, за результатами яких розміри пенсійної виплати позивача визначено з урахуванням обмеження максимальним розміром пенсії.

Таким чином, спір у цій справі стосується правомірності дій пенсійного органу щодо обмеження пенсійної виплати позивача максимальним розміром пенсії під час проведення перерахунку пенсії з 01 жовтня 2021 року /підстава перерахунку: рішення суду/, з 01 березня 2022 року /підстава перерахунку: рішення суду/ та з 01 березня 2023 року /підстава перерахунку: рішення суду/.

Правовідносини у сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі, та деяких інших осіб, врегульовані Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ від 09 квітня 1992 року /надалі - Закон №2262-ХІІ/.

Відповідно до частини сьомої статті 43 Закону №2262-ХІІ (у редакції Закону України від 08 липня 2011 року № 3668-VI із змінами, внесеними згідно із Законами № 911-VIII від 24.12.2015, № 1774-VIII від 06.12.2016), максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року у справі №7-рп/2016 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року № 2262-XII зі змінами, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Згідно з пунктом 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року у справі №7-рп/2016 положення частини сьомої статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Таким чином, положення частини сьомої статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" втратили чинність з 20 грудня 2016 року.

А відтак, можна стверджувати, що після ухвалення Конституційним Судом України рішення від 20 грудня 2016 року у справі №7-рп/2016 у Законі України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" відсутня частина сьома статті 43.

Законом України від 06 грудня 2016 року №1774-VIII, який набрав чинності з 01 січня 2017 року, внесено зміни до частини сьомої статті 43 Закону №2262-ХІІ, якими слова і цифри "у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року" замінено словами і цифрами "по 31 грудня 2017 року".

Враховуючи, що частина сьома статті 43 Закону №2262-ХІІ, якою було передбачено обмеження пенсій максимальним розміром, визнана неконституційною та втратила чинність з 20 грудня 2016 року, то зміни, які внесені Законом №1774-VIII до цієї норми, є нереалізованими та самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Такі висновки суду відповідають висновкам Верховного Суду, викладеним в постановах від 31 січня 2019 року у справі №638/6363/17, від 08 серпня 2019 року у справі №522/3271/17, від 30 жовтня 2019 року у справі №826/17744/17 та від 09 листопада 2020 року у справі №813/678/18.

Водночас згідно з частиною першою статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08 липня 2011 року №3668-VI /надалі - Закон №3668 (у редакції, чинній станом на 01 березня 2023 року/ максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", "Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Податкового кодексу України, Митного кодексу України, законів України "Проз 01 березня 2023 року відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.

Порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам встановлюється законодавством незалежно від дати призначення пенсії (щомісячного довічного грошового утримання).

Якщо внаслідок прийняття цього Закону розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Вказані норми Закону № 3668-VI щодо обмеження пенсії максимальним розміром врахуванню не підлягають, оскільки згідно з положеннями частин першої та третьої статті 1-1 Закону №2262-ХІІ законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів, та зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Закон № 3668-VI не є нормативно-правовим актом, прийнятим відповідно до Закону №2262-ХІІ, а тому до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми спеціального закону, яким є Закон №2262-ХІІ.

Крім того, наведені положення Закону № 3668-V щодо обмеження пенсії максимальним розміром є схожими за змістом положенням частини сьомої статті 43 Закону №2262-ХІІ, які визнані неконституційними рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016.

За таких обставин зважаючи на визнання неконституційними положень частини сьомої статті 43 Закону №2262-ХІІ, якою передбачено обмеження пенсії максимальним розміром, суд доходить висновку, що обмеження пенсії максимальним розміром порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб та пенсійний орган, перераховуючи позивачу пенсію з 01 жовтня 2021 року, з 01 березня 2022 року та з 01 березня 2023 року з обмеженням її максимальним розміром, діяв всупереч приписам Конституції України та Закону №2262-ХІІ.

Висновки суду узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними в постановах Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі №127/4267/17 та від 02 червня 2023 року у справі № 420/14462/20 та мають бути враховані судом першої інстанції в силу частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо проведення нарахування та виплати позивачу пенсії, перерахованої з 01 жовтня 2021 року /підстава перерахунку: рішення суду/, з 01 березня 2022 року /підстава перерахунку: рішення суду/ та з 01 березня 2023 року /підстава перерахунку: рішення суду/, з обмеженням максимальним розміром пенсії, а також зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області нарахувати та виплатити позивачу пенсію, перераховану з 01 жовтня 2021 року /підстава перерахунку: рішення суду/, з 01 березня 2022 року /підстава перерахунку: рішення суду/ та з 01 березня 2023 року /підстава перерахунку: рішення суду/, без обмеження максимальним розміром пенсії з урахуванням проведених виплат.

Вирішуючи позовні вимоги стосовно нарахування та виплати пенсії з 01 жовтня 2021 року у розмірі 76% грошового забезпечення, вказаного у довідці Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області від 22 квітня 2021 року №01-152/12 та з урахуванням встановлених для ОСОБА_1 щомісячної доплати 2000,00 грн згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", з 01 березня 2022 року у розмірі 76% грошового забезпечення, вказаного у довідці Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області від 22 квітня 2021 року №01-152/12 та з урахуванням встановлених для ОСОБА_1 щомісячної доплати 2000,00 грн згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" та з урахуванням індексації, встановленої згідно постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року №118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення її соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році"; та з 01 березня 2023 року у розмірі 76% грошового забезпечення, вказаного у довідці Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області від 22 квітня 2021 року №01-152/12 та з урахуванням встановлених для ОСОБА_1 щомісячної доплати 2000,00 грн згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" та з урахуванням індексації, встановленої згідно постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року №168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році", суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 5 вказаного Кодексу кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Зі змісту наведених норм слідує, що захисту адміністративним судом підлягають порушені права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. А відтак, суд не вправі вирішувати позовні вимоги, які заявлені на майбутнє, та не спрямовані на захист і відновлення вже порушених прав позивача.

У зв`язку з цим відповідні позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Отже, адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

В прохальній частині позовної заяви позивачем заявлено клопотання про розподіл судових витрат на оплату правничої допомоги, яка надана адвокатом Дроменко Людмилою Василівною на підставі ордеру серії ВІ № 1164514 від 05 вересня 2023 року /а.с. 41/.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Частиною першою статті 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких відповідно до частини третьої цієї статті належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами другою - п`ятою статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновків, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування зазначених витрат. В силу вимог процесуального закону суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Тобто, при визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Такі висновки щодо застосування процесуальних норм містяться в постанові Верховного Суду від 02 листопада 2022 року у справі №200/1138/20-а.

На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката Дроменко Людмили Василівни в сумі 3000,00 грн позивачем надано до суду копії договору про надання правової допомоги №14/4 від 03 серпня 2023 року, укладеного між адвокатом Дроменко Людмилою Василівною та позивачем (клієнт) /а.с. 39/, звіту про виконану роботу (акт прийому-передачі наданих послуг) від 05 вересня 2023 року /а.с. 40/, квитанції №14 від 05 вересня 2023 року /а.с. 38/.

Відповідно до пункту 1 Договору про надання правової допомоги №14/4 від 03 серпня 2023 року характер правової допомоги: представництво та захист інтересів у адміністративній справі про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії (відповідач ГУ ПФУ в Полтавській області, перерахунок пенсії без обмеження її максимальним розміром). Зміст доручення: представлення інтересів у Полтавському окружному адміністративному суді. Конкретний обсяг та види наданих послуг, в рамках даного договору, визначається адвокатом у звіті про виконану роботу (акті прийому-передачі наданих послуг).

Відповідно до звіту про виконану роботу (акт прийому-передачі наданих послуг) від 05 вересня 2023 року відповідно до договору про надання правової допомоги №14/4 від 03 серпня 2023 року адвокатом Дроменко Людмилою Василівною надані (виконані) наступні правові послуги: консультування клієнта (роз`яснення порядку вирішення порушеного питання, підготовка заяви до відповідача з питань досудового врегулювання спору) (період надання послуги: серпень 2023 року, кількість годин: 1 год); підготовка позовної заяви (вивчення нормативно-правової бази, написання позову з додатками), зустріч з клієнтом для підписання позову, подання позову до суду (період надання послуги: вересень 2023 року, кількість годин: 2 год); отримання копії рішення суду по справі (період надання послуги: грудень 2023 року, кількість годин: 1 год).

Суд вважає, що витрати на правничу допомогу за такі послуги є неспівмірними та завищеними, оскільки підготовка справи до судового розгляду не передбачала зібрання значного обсягу доказів та збирання доказів не вимагало значних зусиль адвоката. Справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), що не вимагало участі адвоката в судових засіданнях, надання додаткових пояснень тощо. Крім того, з питання вирішення подібних спірних правовідносин судами України напрацьовано сталу судову практику та справа не характеризується наявністю виключної правової проблеми. Також судом враховано, що в провадженні Полтавського окружного адміністративного суду перебувають справи по аналогічній категорії спорів з представництвом адвоката Дроменко Людмили Василівни, а відтак адвокат Дроменко Людмила Василівна спеціалізується на представництві інтересів фізичних осіб у спорах з суб`єктами владних повноважень щодо перерахунку пенсії та є обізнаною з відповідною законодавчою базою, судовою практикою та переліком документів, які підлягають підготовці для розгляду цієї категорії справ, що ставить під сумнів співмірність заявлених витрат на представництво інтересів позивача у цій справі. Крім того, не всі вказані дії адвоката безпосередньо пов`язані з розглядом справи у суді, у зв`язку з чим не підлягають відшкодуванню взагалі.

Таким чином, суд доходить висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним із наданими адвокатом послугами та складністю цієї справи, а відтак підлягає зменшенню до 1000,00 грн.

Враховуючи висновок суду про часткове задоволення позову, стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в сумі 500,00 грн.

Оскільки позивач витрат по сплаті судового збору за подання цього позову не поніс, то відсутні підстави для розподілу таких судових витрат на підставі статті 139 КАС України.

Керуючись статтями 6-9, 72-77, 211, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд.66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ідентифікаційний код 13967927) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 пенсії, перерахованої з 01 жовтня 2021 року /підстава перерахунку: рішення суду/, з 01 березня 2022 року /підстава перерахунку: рішення суду/ та з 01 березня 2023 року /підстава перерахунку: рішення суду/, з обмеженням максимальним розміром пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію, перераховану з 01 жовтня 2021 року /підстава перерахунку: рішення суду/, з 01 березня 2022 року /підстава перерахунку: рішення суду/ та з 01 березня 2023 року /підстава перерахунку: рішення суду/, без обмеження максимальним розміром пенсії з урахуванням проведених виплат.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 500,00 грн (п`ятсот гривень нуль копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною восьмою статті 18, частинами сьомою-восьмою статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.І. Слободянюк