Справа № 463/5572/23
Суддя: Рудаков Д. І.
Дата ухвалення: 2023-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №463/5572/23
Провадження №2-а/463/62/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 року Личаківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Рудаков Д. І.

з участю секретаря судового засідання Метеллі Б.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції Львівської області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Позивач заявив адміністративний позов до Управління патрульної поліції Львівської області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що постановою інспектора молодшим лейтенантом управління патрульної поліції у Львівській області, БУЛЯКОМ Ігором Богдановичом, (далі за текстом Інспектор) від 18.06.2023 року на нього накладено адміністративне стягнення по п.2.9 ПДР в розмірі 1190 (Одна тисяча сто дев`яносто) гривень. Відповідно до вищезазначеної постанови, 18.06.2023 року, позивач керуючи транспортним засобом, державний номерний знак НОМЕР_1 , о 22 год.41 хв. в м. Львівська, Стрийська, Дорога Київ-Чоп 608 км. Керував ТЗ в темну пору доби з неоевітленим державним номерним знаком ст. 121-3 ч.1 КУпАП. Така постанова не відповідає вимогам закону та обставинам справи з наступних підстав. Працівником поліції не враховано його покази про те, що автомобіль після ТО у офіційного дилера, повністю справний працюючого під-час руху освітлення, за відсутності доказів, винесено оскаржувану постанову. Просив позов задовольнити.

Ухвалою судді позовну заяву прийнято до розгляду, а провадження по справі відкрито з призначенням справи до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

З`ясувавши обставини справи, оглянувши матеріали справи, ухвалюючи рішення відповідно до вимогст.246 КАС України, суд вважає, що позов слід задоволити виходячи з наступних підстав.

Постановою інспектора молодшим лейтенантом управління патрульної поліції у Львівській області, БУЛЯКОМ Ігором Богдановичом, (далі за текстом Інспектор) від 18.06.2023 року на позивача накладено адміністративне стягнення по п.2.9 ПДР в розмірі 1190 (Одна тисяча сто дев`яносто) гривень. Відповідно до вищезазначеної постанови, 18.06.2023 року, позивач керуючи транспортним засобом, державний номерний знак НОМЕР_1 , о 22 год.41 хв. в м. Львівська, Стрийська, Дорога Київ-Чоп 608 км. Керував ТЗ в темну пору доби з неоевітленим державним номерним знаком ст. 121-3 ч.І КУпАП. Відповідно до ч.2 ст.286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Дослідивши усі докази, суд вважає доведеними ті обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог, виходячи із наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Стаття 222 КУпАП передбачає, що органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (ч.ч.1-3,5-6 ст.121, ст.ст.121-1, 121-2, ч.1-3 ст.122, ч.1 ст.123, ст.ст.124-1 - 126) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно зі статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з п.9 ст.31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засоби фото-, і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

За ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач відзив на позов не надав, так само і належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121-3 КУпАП, зокрема, відеозапису, щодо якого містить відомості постанова про адміністративне правопорушення. Позиція позивача про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення відповідачем належними доказами не спростовуються.

Таким чином, суд вважає, що належних та допустимих доказів, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121-3 КУпАП відповідачем не надано, а судом таких обставин не встановлено.

Суду не надано доказів, на підтвердження обставин, викладених у постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Не надано жодного доказу, що відповідачем під час розгляду справи були роз`яснені та дотримані права позивача як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП та його право на захист.

Відповідно до ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Суду не додано доказів про роз`яснення відповідачем позивачеві його прав та обов`язків, передбачених частиною першою статті 268 КУпАП та статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідно до вимог п. 4 розділу IV Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом №1376 від 06.11.2015 МВС України, що є суттєвим порушенням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Будь-яких доказів в підтвердження того, що позивачеві було роз`яснено його права та забезпечено право на захист під час розгляду справи, відповідач не надав.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративне правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися з кримінальним для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.39 рішення «Лучанінова проти України» від 09.09.2011 (заява №16347/02), п.1 резолютивної частини рішення «Швидка проти України від 30.10.2014 (заява №17888/12), обґрунтовуючи їх, зокрема, як характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, суд приходить до висновку про скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

При цьому, відповідно до норм КАС України, суд не наділений повноваженнями закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення. Вказані процесуальні дії відносяться до компетенції органу, який розглянув справу. Судом має досліджуватись лише питання законності постанови посадової особи про притягнення до адміністративної відповідальності.

Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 15.05.2019 року у справі № 200/14811/16-а.

З урахуванням наведеного, суд має підстави відмовити у цій частині позовних вимог.

Окрім цього на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань слід стягнути судовий збір в сумі 536,8грн.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 9, 77, 122, 139, 242, 243, 244, 245, 246, 286 КАС України, на підставі ст.55 Конституції України, ст.ст.288, 289, 293 ч.3 п.2 КУпАП, суд,-

в и р і ш и в :

адміністративний позов задовольнити частково.

Постанову серії ЕАС № 7189886 від 18.06.2023 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по ст.121-3 ч.1 КУпАП в розмірі 1190 гривень визнати незаконною та скасувати, в решті - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції Львівської області на користь ОСОБА_1 536,8 грн. судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів, з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.І. Рудаков