Справа № 536/1656/23
Суддя: Река А. С.
Дата ухвалення: 2023-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 536/1656/23
Провадження № 2-а/536/23/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Реки А.С.,

за участі секретаря судового засідання Мєняйлова О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці Полтавської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого дії його представник адвокат Сафронов Ю.І., звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, у якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті серія АА №00012944 від 26.07.2023р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. і закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що 02.08.2023 член сім`ї позивача засобами поштового зв`язку отримав постанову Державної служби України з безпеки на транспорті серія АА №00012944 від 26.07.2023 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. Зі змісту постанови випливає, що ОСОБА_1 як власника транспортного засобу марки RENAULT PREMIUM, реєстраційний номер НОМЕР_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 14 липня 2023 року о 18 год. 07 хв. за адресою: Н-11, км 76+702, Дніпропетровська область, допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п.22.5 Правил дорожнього руху України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 12,613% (5.045 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 132-1 КУпАП.

На думку позивача, постанова є протиправною та підлягає скасуванню, так як відповідачем неправильно було визначено вагові параметри транспортного засобу, оскільки транспортний засіб RENAULT PREMIUM, реєстраційний номер НОМЕР_1 сам по собі не може перевозити взагалі будь-який вантаж, оскільки згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є тягачем і може перевозити вантажі лише в з`єднанні з іншим транспортним засобом напівпричепом. Працівником Укртрансбезпеки не визначено другий транспортний засіб за допомогою якого перевозився вантаж напівпричеп марки SCHMITZ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 є спеціалізованим напівпричепом контейнеровозом. Наявність цього напівпричепу під час перевезення підтверджується фотографіями, що містяться на офіційному сайті відповідача. Зазначене призвело до неправильного визначення відповідачем в постанові нормативно-вагових параметрів загальної маси транспортних засобів на рівні 40 тон, хоча до двовісного автомобілю (тягача) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровозом) повинні застосовуватися нормативно-вагові параметри загальної маси транспортного засобу у 42 тони.

Також, відповідачем при винесенні постанови не враховано допустимість похибки у 2%, яка передбачена абз.4 п.4 Правил №30 та яка безпосередньо впливає на оцінку дій позивача.

Відповідачем не враховано, що напівпричеп марки SCHMITZ, реєстраційний номер НОМЕР_2 є спеціалізованим напівпричепом контейнеровозом, а також той факт, що позивач як власник транспортних засобів не притягувався органами поліції до відповідальності за ст. 121 КУпАП по факту самовільного переобладнання транспортних засобів, а тому позивач вважає, що відсутні підстави вважати, що зазначений напівпричем є контейнеровозом.

Також, позивач вважає, що оскаржувана постанова не містить необхідних даних, а саме марки, моделі, державного номерного знаку причепу; не зазначено масу перевищення вагової норми без врахування похибки у 2% відсотки.

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 14 серпня 2023 року було відкрито провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та призначено до судового розгляду.

22 серпня 2023 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому відповідач просить судвідмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державної Служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови серії АА №00012944 від 26.07.2023 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, в повному обсязі в зв`язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю, оскільки правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу марки WIM 78, WAGA-WIM35, зав. №16, сертифікат перевірки типу UA.TR. 113-0619-21; сертифікат відповідності: UA.TR. 113-0619/11F-22, що відповідає вимогам Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2016 № 163. Відповідно до пунктів 16, 17 Порядку №1174 у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги. А тому в постанові про адміністративне правопорушення враховані усі передбачені законодавством похибки, допустимі при вимірюванні маси транспортного засобу.

Посилання на те, що не зафіксовано марку та модель напівпричепа, який безпосередньо перевозив вантаж, відповідач вважає неспроможною, оскільки сам по собі напівпричіп SCHMITZ, державний номерний знак НОМЕР_2 , рухатися не міг, а лише за допомогою тягача. Таким чином, у постанові і зазначено лише тягач RENAULT PREMIUM, державний номерний знак НОМЕР_1 , який допустив перевищення нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України. Окрім того, чинна редакція додатку №1 до Інструкції №512 не передбачає обов`язкового зазначення в частині «Установив (-ла)» відомостей про марку, модель, державний номерний знак напівпричепу. Зазначені відомості входять до складу метаданих, що опрацьовуються посадовою особою Укртрансбезпеки під час розгляду матеріалів інформаційного файлу, отриманого з інформаційно-телекомунікаційної системи, та були враховані під час винесення оскаржуваної постанови.

Щодо твердження позивача про те, що до транспортного засобу RENAULT PREMIUM, реєстраційний номер НОМЕР_1 повинен застосовуватися збільшений ліміт навантаження, представник відповідача зазначає, що відповідно до вимог законодавства забороняється перевезення вантажів у контейнерах, які завантажені з порушенням Міжнародної конвенції щодо безпечних контейнерів. Водночас, в обґрунтування позовних вимог позивачем до матеріалів справи не долучено жодних належних доказів на підтвердження того, що під час проведення габаритно-вагового контролю транспортного засобу, який належить позивачу, здійснювалися безпечні вантажні перевезення в контейнері згідно з їх призначенням та з відповідним маркуванням. Позивач здійснював вантажні перевезення транспортним засобом, який не є контейнеровозом в розумінні вищезазначених норм та не використовувався в момент зафіксованого порушення як контейнеровоз. Таким чином, максимально допустиме навантаження для транспортного засобу позивача відповідно до п.22.5 ПДР України є 40 т.

На думку представника відповідача, постанова по справі про адміністративне правопорушення містить всі передбачені законодавством відомості щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення, що підтверджується, зокрема: 1) фотографіями транспортного засобу, здійсненими в момент проїзду через автоматичний пункт; 2) інформаційною карткою автоматичного пункту габаритно-вагового контролю, сформованою автоматичним пунктом при фіксації адміністративного правопорушення, вчиненого позивачем; 3) витягом з програми АРМ-аудиту щодо виявленого правопорушення.

18 вересня 2023 року представником позивача адвокатом Сафроновим Ю.І. було надано відповідь на відзив, в якому останній зазначає, що посилання відповідача на відповідність постанови вимогам чинного законодавства є неспроможною, оскільки спірна постанова не містить реєстраційного номеру напівпричепу, який і перевозив вантаж, а тому спірна постанова не відповідає Додатку 1 Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, оскільки в ній відсутня марка, модель, державний номерний знак транспортного засобу - напівпричепу, опис обставин, установлених під час розгляду справи, а тому постанова є неповною в частині опису обставин, встановлених під час розгляду справи. Також, під час обчислення з урахуванням похибки вагових та габаритних параметрів транспортного засобу відповідачем безпідставно не враховано 2% похибки, передбаченої Правилами проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, оскільки на думку представника позивача, зазначена похибка повинна враховуватися та складатися з похибкою 10%, передбаченої для обладнання, яке здійснює вагово-габаритний контроль. Також, представник позивача зазначає, що ОСОБА_1 здійснювалися саме контейнерні перевезення, оскільки відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 напівпричіп Schmitz S 01, реєстраційний номер НОМЕР_2 є контейнеровозом, а тому до нього повинні застосовуватися збільшені норми допустимого навантаження, а саме 42 тонни. Висновок про те, що внесення змін до конструкції контейнера шляхом відсутності кутових фітингів та жорстокого закріплення контейнера до напівпричепу, на думку представника позивача, є таким, що не заслуговує на увагу, оскільки представник відповідача не має професійної технічної освіти, а тому позбавлений можливості встановити наявність або відсутність кутових фітингів та жорстокого закріплення контейнера до напівпричепу.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_1 адвокат Сафронов Ю.І. не з`явився, надав в провадження суду заяву, відповідно до якої просив розгляд справи провести за його відсутності та відсутності позивача Наливайського С.Я.

Представник відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті в судове засідання не з`явився, надав в провадження суду заяву, відповідно до якої просив суд розгляд справи провести за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Згідно із п. 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 (в подальшому - Положення), Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Відповідно до п. 5 Положення Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті, здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю, у випадках, передбачених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, розглядає справи про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 229 КУпАП, від імені органів автомобільного транспорту та електротранспорту розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право, зокрема, на автомобільному транспорті посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті (частина друга статті 122-2, частини друга, третя статті 132-1, стаття 132-2, частини перша, друга, четверта, п`ята і сьома статті 133-1, стаття 133-2); керівник перевізника, який в установленому законодавством порядку надає транспортні послуги, його заступники та контролери (частина третя статті 119, частина п`ята статті 133, частина друга статті 134, абзаци четвертий, шостий та восьмий статті 135).

Постановою Державної служби України з безпеки на транспорті серія АА №00012944 від 26.07.2023 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи яка має реєстрацію місця проживання /перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП за те, що він 14.07.2023 о 18 год. 07 хв., за адресою: Н-11, км 76+702, Дніпропетровська обл., допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 Правил дорожнього руху України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 12,613% (5.045 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон (а.с.15).

Відповідно до скріншоту з веб-сайту «Сервіс перевірки адміністративних правопорушень в галузі безпеки на транспорті зафіксованих в автоматичному режимі» зафіксовано порушення 14.07.2023 року транспортним засобом Renault Premium з реєстраційним номером НОМЕР_1 , а саме порушення загальної маси транспортного засобу на 12,613% (5,045 тон), у зв`язку з чим заступником начальника відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Криштоп Яніною Іванівною винесено постанову серії АА №00012944 (а.с.17-18).

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_4 транспортний засіб Renault Premium, реєстраційний номер НОМЕР_1 є спеціалізованим вантажним сідловим тягачем, власник ОСОБА_1 . Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_3 напівпричіп Schmitz S 01, реєстраційний номер НОМЕР_2 , відповідно до особливих приміток «загальний напівпричіп н/пр-контейнеровоз, обладнаний платф пристроєм для установки та перевезення конт типу 1А або доопрацьованого (обрізаного) контейнеру типу 1А, як кузову власного виготовлення для перевезення насипних вантажів висота борт 2000-2200 +-50 мм.» (а.с.18 з.б.).

З листа Державного підприємства «Державний автотранспортний науково-дослідний і проектний інститут» №1.14-10/2607 від 18.08.2016 вбачається, що транспортний засіб напівпричіп-контейнеровоз, навантажений контейнером або не навантажений контейнером, за своїм транспортним призначенням, залишиться напівпричепом контейнеровозом із своїми сталими ваговими параметрами (спорядженою масою напівпричепа, повною масою напівпричепа) у разі, якщо контейнери, що перевозяться таким транспортним засобом будуть зафіксовані до опорних площадок тільки роз`ємними з`єднаннями (фітингами) згідно із ГОСТ 20527- 82 та ГОСТ 23985-80, а не будуть закріпленими до опорної площадки (або рами) транспортного засобу нероз`ємними з`єднаннями, як то зварюванням, стрем`янками тощо. Відповідно до статті 32 Закону України «Про дорожній рух» переобладнання транспортних засобів, тобто зміна типу або марки (моделі), призначення чи параметрів конструкції транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, шляхом установки кабіни, кузова чи їх деталей, спеціального обладнання і номерних агрегатів, не передбачених нормативно-технічною документацією на даний транспортний засіб, повинно відповідати правилам, нормативам і стандартам України. Зміна (перероблення) типу контейнера або його конструкції (закритий, відкритий, контейнер-цистерна, ізотермічний тощо) встановленого на транспортний засіб не має відношення до зміни конструкції самого транспортного засобу, і не може вважатися переобладнанням транспортного засобу, якщо тільки контейнер не закріплений жорстко (нероз`ємними з`єднаннями) до опорної площадки (або рами) транспортного засобу, як зазначалося раніше. Перевезення вантажу транспортним засобом-контейнеровозом може вважатися як перевезення вантажу контейнерним способом у разі, якщо контейнер (закритий, відкритий, контейнер-цистерна, ізотермічний тощо), що встановлений на площадку (раму) контейнеровоза може бути легко від`єднаний від транспортного засобу за допомогою поворотних кулачків (фітингів) для можливості перевантаження його на інший транспортний засіб або на склад. При перевезенні вантажу контейнерним способом повинні виконуватися вимоги: розділу 17. Правила перевезень вантажів у контейнерах «Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні», затвердженого наказом Міністерством транспорту та зв`язку України від 14.10.1997 № 363 (зареєстрованого у Мінюсті 20 лютого 1998 р. за № 128/2568) зі змінами; Міжнародної конвенції про безпечні контейнери (КБК); пункту 22.5 Правил дорожнього руху (у частині габаритних розмірів та вагових параметрів транспортного засобу). Усі контейнери, незалежно від належності, за розмірами та вантажопідйомністю повинні відповідати вимогам стандартів (технічних умов), мати маркувальні коди встановленого зразка, а також трафарет терміну наступного огляду або ремонту (а.с.20).

З копії картки габаритно-вагового контролю транспортного засобу з реєстраційним номером НОМЕР_1 на посту Н-11 Дніпро-Миколаїв (через м.Кривий Ріг), км 76+702 (WAGA-WIM35, зав.№16) 2023-07-14 18:07:17.117 вбачається, що було зафіксовано, зокрема, наступні масові параметри: axlecount -5; axledistance-1 3660; axledistance-2 5750; axledistance-3 1300; axledistance-4 1320; axleload-1 - 7850; axleload-2 13050; axleload-3 9800; axleload-4 9950; axleload-4 9400; groupload-3 29150; groupload-3 (навантаження на групу осей 3 та 4) 20312; weight-full 50050 (а.с.52).

З фотографій автопоїзду, який складається з тягача Renault Premium, реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричіпом Schmitz S 01, реєстраційний номер НОМЕР_2 вбачається, що під час здійснення габаритно-вагового контролю на напівпричепі знаходиться пристрій для перевезення вантажів з обрізаною верхньою частиною, яка закрита тентом. Будь-які позначення на бортах пристрою для перевезення вантажу відсутні (а.с.53-55).

Згідно сертифікату перевірки типу №UA.TR.113-0619-21 від 13.04.2021 року (чинний до 12.04.2031 року), прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі WAGA-WIM35 відповідає затвердженому типу, описаному в сертифікаті перевірки типу та застосованим вимогам технічного регламенту (а.с.57-58).

З листа Головного сервісного центру України №31/1508А3-19659-2023 від 06.09.2023 року вбачається, що у разі реєстрації транспортного засобу напівпричепу-контейнеровозу інформація про можливість перевезення змінних кузовів в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу не зазначається (а.с.86).

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (ч.2 ст. 33 КУпАП).

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За змістом підпункту 3 пункту 2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879, великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Згідно з п.22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (далі по тексту - ПДР), за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Таким чином, пунктом 22.5 ПДР передбачені обмеження як вагових, так і габаритних параметрів транспортних засобів та їх составів.

Відповідно до ч.2 ст.132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі про тексту КУпАП), перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Згідно з ч.1 ст.14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Згідно з ч.3 ст.14-3 КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, у випадках, передбачених статтею 279-7 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.279-7 КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою про накладення адміністративного стягнення законної сили:

- така особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння;

- внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу;

- особа, яка користувалася транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Згідно з ч.1 ст.279-5 КУпАП, у разі якщо адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлюють відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або вантажовідправника.

За запитом уповноваженої на те посадової особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті (у тому числі за умови ідентифікації такої посадової особи за допомогою електронного цифрового підпису), відповідні органи (підрозділи) Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України зобов`язані надавати відомості про належного користувача транспортного засобу, фізичну особу, керівника юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, особу, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи, з обов`язковим дотриманням Закону України «Про захист персональних даних».

За запитом уповноваженої на те посадової особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті (у тому числі за умови ідентифікації такої посадової особи за допомогою електронного цифрового підпису), відповідні органи державної влади або місцевого самоврядування, їх посадові (службові) особи зобов`язані надати відомості про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи вантажовідправника.

Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Постанова про накладення адміністративного стягнення надсилається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом трьох днів з дня її винесення рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця реєстрації (проживання) фізичної особи (місцезнаходження юридичної особи).

Згідно із ч. 4 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 283 КУпАП, постанова повинна містити найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до положень статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Під час розгляду справи було встановлено, що відповідно до постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА №00012944 від 26.07.2023, винесеною заступником начальника відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Криштоп Яніною Іванівною встановлено, що ОСОБА_1 , як відповідальна особа, 14.07.2023 о 18 год. 07 хв. за адресою: Н-11, км 76+702, Дніпропетровська обл., допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п.22.5 Правил дорожнього руху України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 12,613% (5.045 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 132-1 КУпАП. Ця постанова підписана кваліфікованим електронним підписом ОСОБА_2 .

Також ця постанова містить посилання на веб-сайт з ідентифікатором доступу, на якому відображено світлини транспортного засобу RENAULT PREMIUM, реєстраційний номер НОМЕР_1 за результатами автоматичної фіксації транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення. Крім того у постанові зазначено технічний прилад яким в автоматичному режимі зафіксовано правопорушення WIM 78, номер свідоцтва про повірку технічного засобу №UA.TR.113-0619/11F-22:0695/11F-22 до 26.12.2023 року.

Окрім того, на підтвердження допущення позивачем відповідного порушення відповідач разом із відзивом на позов надав акт зважування транспортного засобу, у якому відображений такий показник:- weight-full (маса брутто транспортного засобу, кг) 50050 (а.с. 52).

Вказаний акт підтверджує допущення перевізником порушення у вигляді перевищення загальної маси транспортного засобу на 12.613% (5,045 тон), при дозволеній максимальній вазі 40 тон, належними та допустимими доказами.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА №00012944 від 26.07.2023 року відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Суд відхиляє доводи представника позивача щодо неправильного визначення в постанові транспортного засобу, який перевозив вантаж під час здійснення габаритно-вагового контролю транспортного засобу RENAULT PREMIUM, реєстраційний номер НОМЕР_1 замість вірного транспортного засобу напівпричепу SCHMITZ, реєстраційний номер НОМЕР_2 виходячи з наступного.

Згідно з п.1.10 ПДР України причепом є транспортний засіб, призначений для руху тільки в з`єднанні з іншим транспортним засобом. До цього виду транспортних засобів належать також напівпричепи і причепи-розпуски.

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_4 транспортний засіб Renault Premium, реєстраційний номер НОМЕР_1 є спеціалізованим вантажним сідловим тягачем, який оснащений двигуном об`ємом 9800 см3, та має два сидячих місця з місцем водія. В той час як відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_3 напівпричіп Schmitz S 01, реєстраційний номер НОМЕР_2 , відповідно до особливих приміток «загальний напівпричіп н/пр-контейнеровоз, обладнаний платф пристроєм для установки та перевезення конт типу 1А або доопрацьованого (обрізаного) контейнеру типу 1А, як кузову власного виготовлення для перевезення насипних вантажів висота борт 2000-2200 +-50 мм.», не оснащений двигуном та не має місць для сидіння, у тому числі і водія.

Враховуючи те, що напівпричіп Schmitz S 01 не міг самостійно здійснювати рух та керування зазначеним напівпричепом здійснювалося водієм того транспортного засобу, який перебував у з`єднанні із напівпричепом, а саме водієм транспортного засобу Renault Premium, реєстраційний номер НОМЕР_1 , і станом на момент здійснення вагово-габаритного контролю вони перебували у з`єднанні, що підтверджується даними комплексного технічного засобу марки WIM 78, WAGA-WIM35, зав. №16, а також те, що зазначеним технічним комплексом було надано оцінку масо-габаритним параметрам як тягача, так і напівпричепу, що підтверджується копією картки габаритно-вагового контролю, який було проведено 14.07.2023 року о 18 год. 07 хв. за адресою: Н-11 Дніпро-Миколаїв 76 км.+702 (а.с.52), яким було зафіксовано маси п`яти осей та відстань між ними, і що узгоджується з фотокартками тягача Renault Premium та напівпричепу Schmitz S 01 (а.с.19, 19 з.б.), відповідно до яких сукупна кількість осей зазначених транспортних засобів 5; а тому суд приходить до висновку, що посилання представника позивача на неправильне визначення транспортного засобу, який перевозив вантаж під час здійснення габаритно-вагового контролю є неспроможним.

Відносно посилання представника позивача на те, що відповідачем при винесенні постанови не враховано допустимість похибки у 2%, яка передбачена абз.4 п.4 Правил №30 та яка безпосередньо впливає на оцінку дій позивача, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою КМУ від 18.01.2001 №30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу здійснюється відповідно до Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» через центри надання адміністративних послуг. Дозвіл оформлюється уповноваженим підрозділом Національної поліції на підставі погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства, служб міського електротранспорту, електромереж, електрифікації, електрозв`язку, в яких визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Тобто, зазначене положення законодавства закріплює порядок застосування та видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, і передбачає, що перевищення встановлених вагових параметрів на 2 відсотки не породжує необхідність отримання такого дозволу. Проте Правилами проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами не передбачається застосування похибки 2% при оцінці перевищення нормативних параметрів, передбачених п.22.5 ПДР України.

Також, застосування похибки, передбаченої Правилами проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами у розмірі 2% не передбачено положеннями Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства інфраструктури України 27 вересня 2021 року № 512 (зі змінами, внесеними Наказом Міністерства інфраструктури України № 324 від 14.05.2022 року), а саме додатком №1, відповідно до якого при обчисленні перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами використовуються наступні показники:

- х факт - фактично зафіксований параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр);

- х норм - нормативно дозволений параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр) зазначений відповідно до пункту 22.5 ПДР.

- Похибка пристрою - регламентовано допустима похибка вимірювального пристрою параметрів габариту або ваги у відсотках відповідно до ДСТУ OIML R 134-1:2010, помножена на х факт (під час розрахунку використовується у натуральних одиницях (тонна або міліметр). Відносно заперечень представника позивача про те, що до транспортного засобу позивача двовісного автомобіля (тягача) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровозом) повинні застосовуватися нормативно-вагові параметри загальної маси транспортного засобу у 42 тони, суд зазначає наступне.

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_3 напівпричіп Schmitz S 01, реєстраційний номер НОМЕР_2 , є «загальний напівпричіп н/пр-контейнеровоз, обладнаний платф пристроєм для установки та перевезення конт типу 1А або доопрацьованого (обрізаного) контейнеру типу 1А, як кузову власного виготовлення для перевезення насипних вантажів висота борт 2000-2200 +-50 мм.», відповідно до особливих приміток (а.с.18 з.б.).

У Правилах перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 14 січня 1997 року за № 363 (надалі Наказ № 363), наведено визначення: вантажний контейнер - одиниця транспортного обладнання багаторазового використання, призначена для перевезення та короткочасного зберігання вантажів без проміжних перевантажень, зручна для механізованого навантаження та розвантаження, завантаження та вивантаження (внутрішній об`єм дорівнює 1 куб.м і більше).

Відповідно до п. п. 17.2 - 17.5 Наказу № 363 забороняється перевозити в універсальних контейнерах вантажі, які швидко псуються, сипучі вантажі без тари, вибухові, займисті, їдкі та отруйні речовини, смердючі вантажі та ті, які забруднюють стіни і підлогу контейнера, а також вантажі, які не можуть бути завантажені в контейнер або вивантажені з нього без застосування вантажно-розвантажувальних механізмів. Універсальні автомобільні контейнери, що належать перевізникам, повинні мати єдину нумерацію, а також нанесене фарбою, що контрастно виділяється від кольору контейнера, таке маркування: - розпізнавальний знак; - номер контейнера; - найменування власника контейнера; - вантажність і маса тари контейнера, кг; внутрішній об`єм контейнера, куб.м, місце, місяць і рік виготовлення контейнера; час останнього капітального ремонту і наступного ремонту контейнера. Номер контейнера наноситься на всіх бокових стінках, даху і всередині контейнера. Універсальні автомобільні та спеціальні контейнери, які належать власникам вантажу, повинні мати маркування, яке запроваджене власником майна. При цьому, обов`язково наноситься вантажність і маса тари контейнера, а також внутрішній об`єм контейнера (куб.м).

Крім цього, відповідно до вимог п. 17.15 Наказу № 363 після завантаження вантажу вантажовідправник повинен зачинити контейнер, закріпити ручку замка контейнера дротом діаметром не менше 2 мм, опломбувати контейнер у порядку, передбаченому розділом 9 цих Правил навісити бірку довжиною 120-150 мм і шириною 80-100 мм, на якій зазначаються пункти відправлення та призначення вантажу і найменування вантажоодержувача.

Відповідно до вимог п. 42 Постанови КМУ № 879 забороняється перевезення вантажів у контейнерах, які завантажені з порушенням Міжнародної конвенції щодо безпечних контейнерів.

Отже, вищевказаний транспортний засіб передбачає як перевезення контейнерів, так і перевезення кузовів власного виготовлення для перевезення насипних вантажів, що зазначено у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу. Сам по собі напівпричеп Schmitz S 01 не є контейнером в розумінні зазначених норм, проте може перевозити контейнери, або кузова власного виготовлення.

Разом із тим, відповідно до п.17.9 Наказу Міністерства транспорту України №363, приймання вантажів для перевезення в контейнерах здійснюється: при наявності Договору - на підставі заявки, а при відсутності Договору - разового договору.

До матеріалів справи не долучено доказів на підтвердження того, що під час здійснення габаритно-вагового контролю здійснювалися саме перевезення у контейнерах.

При дослідження судом фотофіксації габаритно-вагового контролю (а.с.54 з.б., 55) встановлено, що пристрій для перевезення вантажу не містить пломб, номеру контейнера, найменування власника, зазначення вантажності та маси, а також не містить даху, оскільки має нарощення одного борту та тентовану верхню частину без будь-яких маркувальних позначень, що не суперечить особливим відміткам у свідоцтві про реєстрацію серії НОМЕР_3 напівпричепа Schmitz S 01, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Враховуючи відсутність будь-яких доказів на підтвердження того, що під час здійснення габаритно-вагового контролю здійснювалися безпечні вантажні перевезення в контейнерах, згідно з їх призначенням, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість застосування при проведенні габаритно-вагового контролю ліміту навантаження на рівні 40 тон відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вантажні перевезення здійснювалися транспортним засобом, який не є контейнеровозом в розумінні, вищезазначених норм, а тому фактична маса транспортного засобу повинна бути не більше 40 тон.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи чи інтереси.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без зміни, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що відповідачем надано достатньо доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, тому підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст.ст. 5, 8, 9, 77, 90, 241-246, 286 КАС України, суд,-

Ухвалив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Повний текст рішення складено 13 жовтня 2023 року.

СуддяА. С. Река