Справа № 753/15203/22
Суддя: Костюк Любов Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Мельничука В.П.;

за участю секретаря: Чорної К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду апеляційну скаргу Закарпатської митниці на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 08 лютого 2023 року (розглянута у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження, м. Київ, дата складання повного тексту рішення - 16 грудня.2021 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2022 року, ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до Закарпатської митниці (далі - відповідач), в якому скасувати постанову в.о. першого заступника Закарпатської митниці Безкубського А.В. в справі про порушення митних правил № 0887/30500/22 та закрити провадження у справі про порушення митних правил №0887/30500/22 за відсутністю в діях громадянина України ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 29.11.2022 Закарпатською митницею винесено постанову, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу України (далі - МК України), та накладено штраф в розмірі 200636,37 грн. Згідно із оскаржуваною постановою декларантом ОСОБА_1 заявлено в митній декларації неправдиві відомостей щодо коду товару згідно з УКТ ЗЕД, що призвело до зменшення розміру необхідних до сплати митих платежів та податків н суму 6687879 грн.

Позивач вказує, що суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, передбачає наявність прямого умислу на ухилення від сплати митних платежів, однак, в даному випадку умисел ОСОБА_1 . Закарпатською митницею не встановлений.Стверджує, що зазначення неправильного коду товару не становить склад порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, оскільки об`єктивна сторона цього правопорушення полягає саме в заявлені декларантом у митній декларації неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД.

Натомість у митній декларації ОСОБА_1 надав усі повні та достовірні відомості щодо товару, зокрема зазначено, що до митного оформлення заявлено «Бувший у користуванні напівпричіп для транспортування, рефрижератор Schmitz Cargobull SKO24/L-13.4 FPK 60 COOL (SKO24), VIN: НОМЕР_1 , Рік випуску: 2010 Країна виробництва: DE; Торговельна марка: SCHMIТZ» і за результатами митного оформлення та під час провадження в справі про порушення митних правил не встановлено доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 при декларуванні товару заявив неправдиві відомості щодо істотних умов контракту, ваги або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, надав неправдиві дані, необхідні для визначення коду товару згідно УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надав митному органу документи, що містять такі відомості з метою звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру.

До вказаної митної декларації подано усі необхідні товаросупровідні документи, в тому числі реєстраційні документи, які підтверджували заявлений ОСОБА_1 опис товару, в тому числі те, що напівпричіп - рефрижератор є бувшим у використанні.

Окрім того, як вказує позивач, 07.10.2022 на виконання рішення митного органу, з метою здійснення митного оформлення товарів та випуску їх у вільний обіг, з урахуванням вимог, викладених у картці відмови № UA 305120/2022/000018, а також у відповідності до Рішенням про визначення коду товару № KT-UA-2022, ОСОБА_1 подав нову митну декларацію МД ІМ40 ДЕ № UA305120/2022/006071, відповідно до якої товар заявлено як «Бувший у користуванні напівпричіп для транспортування, рефрижератор Schmitz Cargobull SKO24/L-13.4 FPK 60 COOL (SKO24), VIN: НОМЕР_1 », код згідно УКТ ЗЕД , ставка мита 10 %. В той же день митне оформлення було завершено, товар випущено у вільний обіг, митниці платежі сплачено у повному обсязі (мито 10% - 562975,04 грн., ПДВ 20 % - 619 272,54 грн.), про що свідчить інформація, внесена до гр. 47 МД ІМ40 ДЕ № UA305120/2022/006071.

У зв`язку з вищевикладеним, позивач просить скасувати постанову у справі про порушення митних правил та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 08 лютого 2023 року адміністративний позов задоволено. Скасовано постанову у справі про порушення митних правил №0887/30500/22 від 29 листопада 2022 року, винесену в.о. заступника начальника Закарпатської митниці Безкубським А.В. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачене ст. 485 Митного кодексу України, а провадження у справі про порушення митних правил закрито на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України.

Не погоджуючись з вказаною постановою, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення з мотивів неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно п.2 ч.1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

З огляду на викладене та у зв`язку із неприбуттям учасників справи у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, а також враховуючи те, що справу можливо вирішити на підставі наявних у ній доказів, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційні скарги не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, що постановою в.о. першого заступника начальника Закарпатської митниці Безкубським А.В. від 29 листопада 2022 року у справі про порушення митних правил №0887/30500/22 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів на суму 200 636,37 гривень.

Згідно із вказаною постановою, 04.10.2022 до митного контролю та оформлення Закарпатській митниці (відділ митного оформлення № 2 (Хуст) митного поста «Виноградів») декларантом ФОП « ОСОБА_1 » відповідно до договору про надання послуг митного брокера № 01/08-НЛТ від 01.08.2019 шляхом електронного декларування подана митна декларація ІМ40 ДЕ від 04.10.2022 № UA305120/2022/006012 та документи, а саме: Рахунок-фактура № 20220024 від 28.09.2022, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 26.01.2022, документ, що підтверджує вартість перевезення товару б/н від 03.10.2022, копія митної декларації країни відправлення № 22SK5264EX22490303 від 30.09.2022 на товар «Несамохідні транспортні засоби, для цивільного використання та пересування по дорогам загального користування: - Бувший у користуванні напівпричіп для транспортування, рефрижератор Schmitz Cargobull SKO24/L-13.4 FPK 60 COOL (SKO24), VIN: НОМЕР_1 , Рік випуску: 2010 Країна виробництва: DE; Торговельна марка: SCHMIТZ;», який надійшов від іноземної фірми «VАМОХ s.r.o.» (Feriencikova 2811 08 Bratislava, Slovakia) на адресу ТОВ «НЛТ ТЕХНІКА» (08072, Київська обл., Макарівський район, с. Бишів, вул. Київська, 1Б) в транспортному засобі р.н.з. НОМЕР_3 .

По вищевказаній МД товар задекларовано за кодом УКТЗЕД (гр. 33 МД) - (ставка мит 0%), фактурна вартість 15 300 Євро, митна вартість - 557 323,22 грн., та нараховано до сплати митних платежів та податків у сумі - 111 464,64 грн (в т.ч. ПДВ - 111 464,64грн.).

06.10.2022 Закарпатською митницею винесено рішення про визначення коду товару № KT-UA-2022, згідно якого на вказаний товар встановлено код за УКТЗЕД , по якому ставка мита становить 10%.

Відповідно до розрахунку платежів за визначеним кодом товару згідно УКТЗЕД необхідні до сплати митні платежі та податки становлять 178 343,43грн. (в т.ч. ввізне мито - 55 732,32грн., ПДВ - 122 611,11 грн). Сума недоборів складає 66 878,79 грн.

Отже сума необхідних до сплати митних платежів та податків за митною декларацією ІМ40 ДЕ № UA305120/2022/006012 від 04.10.22, декларантом ФОП « ОСОБА_1 », була зменшена на - 66 878,79 грн.

Згідно з висновком митного органу фізичною особою-підприємцем (декларантом) ОСОБА_1 , у службові обов`язки якого входить виконання вимог, встановлених МК України та іншими нормативно-правовими актами України з питань митної справи, при підготовці та поданні до митного оформлення МД типу ІМ40 ДЕ від 04.10.2022 №UA305120/2022/006012, вчинено дії спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів, шляхом заявлення в митній декларації неправдивих відомостей щодо коду товару згідно УКТ ЗЕД, що призвело до зменшення розміру митних платежів на суму 66878,79 грн, чим вчинено правопорушення, що передбачене ст. 485 МК України.

Надаючи правову оцінку обставинам та матеріалам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 МК України Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, на які накладено електронний підпис декларанта або уповноваженої ним особи.

Згідно з ч. 6 ст. 257 МК України, умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно із пп.г п. 5 ч. 8 ст. 257 МК України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів: відомості про товари - код товару згідно з УКТ ЗЕД.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 здійснював декларування товару на підставі наявної у товаросупровідних документах інформації про товар та у митній декларації від 04.10.2022 № UA305120/2022/006012 ОСОБА_1 задекларовано товари як: «Несамохідні транспортні засоби, для цивільного використання та пересування по дорогам загального користування: - бувший у користуванні напівпричіп для транспортування, рефрижератор Schmitz Cargobull SKO24/L-13/4 FPK 60 COOL (C), VIN: НОМЕР_1 , рік випуску: 2010, країна виробництва: DE; торговельна марка: SCHMITZ;», який надійшов від іноземної фірми «VAMOX s.r.o.» (Feriencikova 2011 08 Bratislava, Slovakia) на адресу ТОВ «НЛТ Техніка» в транспортному засобі р.н.з. НОМЕР_3 . за кодом 87163930 із заявленням митної вартості цих товарів у розмірі 557323,22 гривень та нараховані митні платежі (ставка мита 0%, ПДВ 20%) в розмірі 111464,64 гривень.

Класифікація товарів для цілей митного оформлення здійснюється згідно з вимогами УКТЗЕД, що є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженого Законом України «Про митний тариф України».

Згідно із рішенням про визначення коду товару від 06.10.2022 №КТ-UA-2022, прийнятого Відділом митного пункту «Виноградів» МВО № 2 (Хуст), заявлені у митній декларації від 04.10.2022 UA305120/2022/006012 товари мають класифікуватись за кодом згідно з УКТ ЗЕД як «Несамохідні транспортні засоби, для цивільного використання та пересування по дорогам загального користування: - бувший у користуванні напівпричіп для транспортування, рефрежиратор Schmitz Cargobull SKO24/L-13/4 FPK 60 COOL (C), VIN: НОМЕР_1 , рік випуску: 2010, країна виробництва: DE; торговельна марка: SCHMITZ; виробник: SCHMITZ Cargobull AG».

07.10.2022 на виконання рішення митного органу, з метою здійснення митного оформлення товарів та випуску їх у вільний обіг, з урахуванням вимог, викладених у картці відмови № UA305120/2022/000018, а також у відповідності до рішення про визначення коду товару № КТ- UA-2022, ОСОБА_1 подано нову митну декларацію МД ІМ40 ДЕ № UA305120/2022/006071, відповідно до якої товар заявлено як «бувший у користуванні напівпричіп для транспортування, рефрижератор Schmitz Cargobull SKO24/L-13.4 FPK 60 COOL (SKO24), VIN: НОМЕР_1 », код згідно УКТ ЗЕД , ставка мита 10%. В той же день, митне оформлення завершено, товар випущено у вільний обіг, митниці платежі сплачено у повному обсязі, про що свідчить інформація, внесена до гр. 47 МД ІМ40 ДЕ № UA305120/2022/006071.

Згідно з ч. 4 ст. 69 МК України, у разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Частиною 2 ст. 264 МК України встановлено, що митна декларація та інші документи подаються митному органу в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом із митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, установлених цим Кодексом, декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною 3 статті 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати митному органу оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їх копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

Відповідно до ч. 8 ст. 264 МК України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Згідно з ст. 266 МК України декларант зобов`язаний: 1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; 2) на вимогу митного органу пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; 3) надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; 4) у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу Х цього Кодексу; 5) у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.

Частиною 1 ст. 485 МК України передбачено, що заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Зі змісту диспозиції ст. 485 МК України випливає, що суб`єктивна сторона складу вказаного порушення обумовлює вчиненням декларантом умисних дій у вигляді, зокрема, заявлення неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД та особливою метою - ухилення від сплати митних платежів.

Тобто, особа при вчиненні правопорушення, передбаченого ст.485 МК України повинна: усвідомлювати, що вона заявляє в митній декларації відомості, які є неправдивими чи надає неправдиві документи; усвідомлювати, що її дії призведуть до ухилення від сплати митних платежів; усвідомлювати, що таке ухилення від сплати митних платежів буде неправомірним; особа повинна бажати настання наслідків своїх дій, а саме зменшення розміру митних платежів чи ухилення від їх сплати, оскільки це випливає із мети правопорушення.

Усі ці ознаки характерні для умисної форми вини. Правопорушення, передбачене ст.485 МК України не може бути вчинене з необережності.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного суду від 20.03.2018 у справі 640/7258/17, відповідно до якої для притягнення до відповідальності, згідно статті 485 Митного кодексу України необхідно доведення факту заявлення в митній декларації, в даному випадку неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу. При цьому, статтею 485 МК України передбачено наявність спеціальної протиправної мети неправомірного звільнення від сплати чи зменшення розміру сплати митних платежів, що свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки необережно не можливо заявити неправдиві відомості.

Віднесення товарів до класифікаційних групувань, зазначених в УКТЗЕД, згідно Митного кодексу України здійснюється митними органами з метою встановлення достовірних відомостей про товари та їх відповідності опису класифікаційних групувань УКТЗЕД.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 69 Митного кодексу України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТЗЕД. Митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТЗЕД.

Таким чином, факт невідповідності заявленого позивачем в декларації коду товару, коду, визначеному в подальшому митницею, сам по собі не може являтися доказом того, що дії декларанта були направлені на умисну недоплату податків та зборів.

Як встановлено матеріалами справи, декларування товару позивачем здійснювалося у відповідності до вимог статей 257, 264 Митного кодексу України, на підставі наявної у товаросупровідних документах інформації про товар.

Разом з тим, відповідно до диспозиції ст. 485 Митного кодексу України передбачена відповідальність саме за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД, а не безпосередньо за неправильне визначення такого коду.

Відповідно до «Інструкції про порядок заповнення митних декларації на бланку єдиного адміністративного документу», затвердженої наказом Міністерства фінансів України 30.05.2012 року №651 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.08.2012 року за №1372/21684) декларант зобов`язаний заявити точні відомості про товар у митній декларації.

Тобто, декларант зобов`язаний заявити точні відомості про товари, які мають містити достатній перелік інформації для їх розпізнання та однозначного віднесення до коду згідно з УКТЗЕД у кількості знаків, визначеній правилами заповнення графи 31 МД для відповідного митного режиму та особливостей переміщення, згідно з основними правилами інтерпретації УКТЗЕД.

При цьому, орган доходів і зборів зобов`язаний здійснювати перевірку правильності класифікації товарів згідно УКТЗЕД та у разі виявлення порушень правил класифікації товарів має право самостійно класифікувати заявлені товари і його рішення з даних питань є обов`язковим для митних цілей. Само по собі порушення правил класифікації товарів не є самостійним складом адміністративного правопорушення, тобто не є окремим видом порушення митних правил, за які встановлена адміністративна відповідальність.

Отже сам факт помилки у визначенні коду за УКТ ЗЕД без зазначення неправдивих відомостей, необхідних для визначення цього коду, не може бути безумовним доказом вчинення правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.

З досліджених матеріалів справи, а також наданих сторонами письмових доказів суд приходить до висновку, що позивачем у поданій декларації не було зазначено неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно УКТ ЗЕД, а також не було надано документів, які б містили невірні відомості. Отже, згідно із положеннями ч. 5 ст. 69 та ст. 485 МК України дії позивача не містять складу адміністративного правопорушення. Також, у матеріалах адміністративної справи відсутні докази на підтвердження того, що дії ОСОБА_1 були спрямовані саме на умисне зменшення розміру митних платежів у формі прямого умислу.

Крім того, як вбачається із матеріалів справи 07.10.2022 ОСОБА_1 була подана нова декларація №UA305120/2022/006071, за якою товар цього ж дня випущений у вільний обіг зі сплатою митних платежів відповідно до винесеного класифікаційного рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як визначено ч. 1 ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно з ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є, в тому числі, відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Як передбачено ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, при цьому права громадян не можуть бути скасовані.

Частиною 1 статті 5 КАС встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позивач не вчинив жодних умисних дій щодо неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, що є обов`язковою ознакою складу правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, тобто відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, тому з урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України, а тому оскаржувана постанова від 29 листопада 2022 року №0887/30500/22 підлягає скасуванню, а провадження по справі - закриттю.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач по справі, як суб`єкт владних повноважень, не виконав покладений на нього обов`язок щодо доказування правомірності вчинених ним дій та прийняття оскаржуваного рішення.

Натомість, позивачем надано достатньо доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовує позовні вимоги.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 241, 242, 243, 250, 251, 286, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Закарпатської митниці - залишити без задоволення, а рішення Дарницького районного суду міста Києва від 08 лютого 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: Н.П. Бужак

В.П. Мельничук