Справа № 560/14466/23
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2023-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

11 жовтня 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючої-судді Ковальчук О.К. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просить скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №ПШ 030181 від 26.07.2023, якою постановлено стягнути адміністративно-господарський штраф у сумі 17000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 26.07.2023 винесена постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу №ПШ 030181. Підставою для накладення на позивачку адміністративно-господарського штрафу та винесення оскаржуваної постанови слугував акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №027798 від 28.06.2023. Однак, позивачка не є автомобільним перевізником, оскільки транспортний засіб марки КАМАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 передала у тимчасове користування (для разового перевезення панелей) своєму брату ОСОБА_2 . Зазначає, що не здійснювала діяльності з перевезення вантажів, а тому відповідач протиправно притягнув до відповідальності. Просить позов задовольнити.

Ухвалою від 10.08.2023 Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

До суду надійшов відзив, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовної заяви. Зазначає, що норми статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" №2344-III зобов`язують автомобільних перевізників та водіїв мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення, до яких відносяться, зокрема, індивідуальна контрольна книжка водія або копія графіка змінності водіїв. Інспекторами Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області в рамках проведення заходів державного контролю 28.06.2023 проведена рейдова перевірка та перевірений транспортний засіб марки КАМАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 , що використовує в своїй діяльності позивача, при перевезенні вантажу. Під час проведення перевірки транспортного засобу марки КАМАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 , зафіксовано порушення Наказу Міністерства транспорту та зв`язку України "Про затвердження Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів" №340, статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: перевезення вантажу, виконувалось транспортним засобом який не обладнаний тахографом, у водія відсутня індивідуальна контрольна книжка водія або копія графіка змінності водіїв. За результатами проведення рейдової перевірки складений акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №027798 від 28.06.2023, в якому зафіксовано, що автомобілем марки КАМАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснювалось перевезення вантажу з порушенням Наказу №340, статті 48 Закону №2344-III, відповідальність за яке передбачено абзацом 3 частини 1 статті 60 цього є Закону. Зазначає, що позивачкою не доведена відсутність провопорушення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив таке.

Позивачка ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки КАМАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 , що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

28.06.2023 на а/д Н-03, 170 км, посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті проведена рейдова перевірка транспортного засобу марки КАМАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 , перевезення на якому здійснював водій ОСОБА_2 , який надав копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 . Результати перевірки оформлені Актом проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 290222 від 28.06.2023, у якому зафіксоване перевезення вантажу, яке здійснювалось транспортним засобом, що не обладнаний тахографом, і у водія відсутня індивідуальна контрольна книжка водія або копія графіка змінності водіїв.

На підставі зазначеного акту перевірки начальником Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті винесена постанова №ПШ030181 від 27.07.2023 про застосування до позивачки адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000,00 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивачка оскаржила її до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає закон України "Про автомобільний транспорт" №2344-III.

Статтею 3 Закону №2344-III визначено, що цей Закон регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.

Відповідно до статті 6 Закону №2344-III реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 (далі - Положення №103), визначено, що Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно з пунктом 8 Положення №103 Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами визначає Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі - Порядок №1567).

Відповідно до пункту 2 Порядку №1567 Державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Згідно з пунктом 15 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода); відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; оснащення таксі справним таксометром; відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення; додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Підставою для застосування до позивачки, як автомобільного перевізника, відповідальності, передбаченої абзацом 3 статті 60 Закону №2344-III, слугувало перевезення вантажу за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтею 48 цього Закону, а саме перевезення вантажу, виконувалось транспортним засобом який не обладнаний тахографом, у водія відсутня індивідуальна контрольна книжка водія або копія графіка змінності водіїв.

За змістом частини 1-2 статті 48 Закону №2344-III автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

За визначенням статті 1 Закону №2344-III автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Отже, суб`єктом відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт, у тому числі за надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 Закону №2344-III, є виключно автомобільний перевізник, який здійснює за власний кошт перевезення вантажів.

Висновок відповідача про те, що перевізником виступає позивач ґрунтується на тому, що автомобіль, яким здійснювалось перевезення зареєстрований за ОСОБА_1 .

У позовній заяві позивачка стверджує, що транспортний засіб марки КАМАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 передала у тимчасове користування (для разового перевезення панелей) своєму брату ОСОБА_2 .

Норми статті 16 Закону України "Про дорожній рух" надають право власнику автомобіля, або водію довіряти у встановленому порядку право користування і розпорядження приватним транспортним засобом іншій особі, яка має відповідне право на керування. При цьому, факт передачі такого автомобіля в користування може бути підтверджено наявністю відповідного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та не вимагає від особи оформляти будь-які додаткові документи.

Долучені до справи матеріали свідчать про те, що на момент проведення перевірки 28.06.2023 керував транспортним засобом саме водій ОСОБА_2 , який не перебуває в трудових відносинах із позивачкою.

Таким чином, на момент проведення перевірки відповідачем, позивачка не здійснювала експлуатацію власного транспортного засобу, оскільки він тимчасово вибув з її володіння.

Зокрема, сама по собі належність на праві власності транспортного засобу марки КАМАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 позивачці не може бути підставою для притягнення її до відповідальності, передбаченої абзацом третім частини 1 статті 60 Закону №2344-ІІІ, оскільки відповідач не надав належних, достатніх та беззаперечних доказів на підтвердження того, що під час проведення рейдової перевірки позивачка на зазначеному транспортному засобі надавала послуги з перевезення вантажів на замовлення та, що вона є автомобільним перевізником у розумінні Закону №2344-ІІІ.

Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом частини першої статті 238, частини першої статті 239 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади адміністративно-господарські санкції, до яких відноситься адміністративно-господарський штраф.

Відповідно до частин першої, другої статті 241 ГК України адміністративно-господарський штраф - це грошова сума, що сплачується суб`єктом господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності. Перелік порушень, за які з суб`єкта господарювання стягується штраф, розмір і порядок його стягнення визначаються законами, що регулюють податкові та інші відносини, в яких допущено правопорушення.

Отже, за своєю правовою природою штраф, який застосовується до автомобільних перевізників відповідно до статті 60 Закону № 2344-ІІІ, є адміністративно-господарським штрафом, а тому він може бути застосований виключно до суб`єкта господарювання та у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності у сфері автомобільного транспорту.

Згідно із пунктом 2 частини другої статті 55 ГК України суб`єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Відповідно до частини першої статті 128 ГК України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Таким чином, суб`єктом правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 60 Закону № 2344-ІІІ, може бути лише суб`єкт господарювання, зокрема, фізична особа-підприємець.

Згідно із статтею 1 Закону № 2344-ІІІ у цьому Законі наведені терміни вживаються в такому значенні: автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; автомобільний самозайнятий перевізник - це фізична особа - суб`єкт господарювання, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів на таксі без застосування праці найманих водіїв.

Однак норми Закону № 2344-ІІІ поширюються також і на автомобільних перевізників, які не є суб`єктами господарювання, проте до відповідальності у вигляді застосування адміністративно-господарського штрафу відповідно до статті 60 вказаного Закону можна притягнути лише фізичних осіб - суб`єктів господарювання.

Проте, як на час складання акту перевірки від 28.06.2023, так і на момент прийняття оскаржуваної постанови від 26.07.2023 позивачка не була суб`єктом господарювання іне може нести відповідальність, передбачену абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

При цьому, суд враховує, що спірна постанова №ПШ030181 від 26.07.2023 про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000,00 грн за порушення статті 48 закону України "Про автомобільний транспорт" винесена відповідачем без з`ясування всіх обставин, необхідних для прийняття відповідного рішення, зокрема, факту наявності у позивачки ознак автомобільного перевізника у спірних відносинах.

Статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В процесі судового розгляду відповідач не довів правомірність спірної постанови №ПШ030181 від 26.07.2023 про застосування адміністративно-господарського штрафу за порушення законодавства про автомобільний транспорт. Тому, позовні вимоги скасування необхідно задовольнити.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України сплачений позивачем судовий збір слід стягнути з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити.

Скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу №ПШ030181 від 26.07.2023.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1073,60 грн за рахунок бюджетних асигнувань Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 )
Відповідач:Відділ державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Соборна, 75,Хмельницький,Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ - 39816845)

Головуючий суддя О.К. Ковальчук