Справа № 420/22008/23
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2023-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
11 жовтня 2023 року м. Одеса
До суду надійшов адміністративний позов заступника керівника Приморської окружної прокуратури м. Одеси Великодного Дмитра в інтересах держави в особі Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області (далі ГУ ДСНС), Одеської обласної військової адміністрації (далі ОВА) до Комунального підприємства «Сервісний центр» (далі КП «Сервісний центр») третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача Одеська міська рада (далі ОМР) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, в якому позивач просить суд:
Частиною 1 ст.171 КАС України визначено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, крім іншого, відповідає заява вимогам, встановленим ст.ст.160, 161, 172 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).
Ухвалами суду від 28.08.2023 та 18.09.2023 позов залишено без руху, надано та продовжено строк на усунення недоліків позову.

Залишаючи позов без руху, суд встановив невідповідність позовної заяви вимогам ч.4 ст.161 КАС України, оскільки прокурор в обґрунтування позовних вимог стверджував, що Приморською окружною прокуратурою м. Одеси, за результатами проведеної в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» перевірки стосовно дотримання уповноваженими суб`єктами законодавства України у сфері цивільного захисту населення, встановлені ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України, проте в позові не зазначено та не надано відповідних доказів вищезазначених обставин, а саме які підстави були для проведення перевірки (з наданням відповідних доказів), за результатами якої прокурором встановлені ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України та які документи були складені та надані для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Статтею ж 23 Закону України «Про прокуратуру» врегульовано лише питання представництва інтересів громадянина або держави в суді.

До суду від позивача надійшла заява на виконання ухвали суду, у якій зазначено, що посилання суду на ч.4 ст.161 КАС України є необґрунтованим, оскільки виконання ухвали суду та направлення інших матеріалів кримінального провадження за №0000043 вiд 29.06.2023, дозвіл на розголошення яких не надавався уповноваженими суб`єктами, є порушенням норм КПК України а також підставою для притягнення особи, що порушила відповідні положення законодавства, до кримінальної відповідальності за розголошення даних досудового розслідування.

Суд вважає, що такі доводи не відповідають обставинам справи, які вказані позивачем у позові, оскільки перевірка зі змісту позову проводилась до початку внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000043 вiд 29.06.2023.

Вирішуючи питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі судом встановлено, що у позовній заяві зазначено, що звернення прокурора до суду з цим позовом обумовлено бездіяльністю ГУ ДСНС, яка полягає у невжитті уповноваженим органом належних заходів щодо зобов`язання балансоутримувача привести захисну споруду у стан готовності до використання.

У той же час, у поданій позовній заяві прокурор зазначав, що ДСНС позбавленні права звертатися з позовом про зобов`язання суб`єктів господарювання до приведення в належний технічний стан і готовність до укриття населення захисної споруди цивільного захисту (сховища) на підставі того, що ні Кодексом цивільного захисту України, ні Законом України «Про основні засади державної нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», а ні Положенням про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, не визначені повноваження щодо звернення до суду з позовними вимогами вказаного характеру щодо приведення у стан готовності захисної споруди цивільного захисту - протирадіаційного укриття №56908, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Затишна, 1.

Суд вважає, що для представництва у суді інтересів держави прокурор за законом має визначити й описати, в тому числі, передумови спору, який потребує судового вирішення, зокрема підстави проведення перевірки стосовно дотримання уповноваженими суб`єктами законодавства України у сфері цивільного захисту населення, та встановлені вчинені ними протиправні дії, що вчиняються у відносинах між ними з державою.

Заступником керівника Приморської окружної прокуратури м. Одеси не надано до суду жодних доказів на підтвердження наявності підстав проведення прокурором перевірки Комунального підприємства «Сервісний центр» та оформленого за його результатами акту, яким зафіксовані порушення інтересів держави.

Між тим, прокурор чітко визначив у позові, що він звертається до суду в інтересах держави в особі Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області, яким допущена бездіяльність щодо невжиття належних заходів щодо зобов`язання балансоутримувача привести захисну споруду у стан готовності до використання.

Таким чином, ключовим питанням у цій справі є наявність або відсутність у керівника Приморської окружної прокуратури м. Одеси права на звернення до суду з позовом в інтересах держави в особі ГУ ДСНС.

Відповідно до п.3 ст.131-1 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка серед іншого, здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно ст.46 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Позивачем в адміністративній справі можуть бути, зокрема, суб`єкти владних повноважень. Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Частинами 3-5 ст.53 КАС України встановлено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Отже, прокурор у визначених законом випадках наділений повноваженнями здійснювати представництво інтересів держави або конкретної особи шляхом звернення до суду з позовом, якщо таке представництво належним чином обґрунтоване.

Системне тлумачення вказаних приписів дозволяє дійти висновку, що стаття 53 КАС України вимагає вказувати в адміністративному позові, скарзі чи іншому процесуальному документі докази на підтвердження підстав заявлених позовних вимог із зазначенням, у чому саме полягає порушення інтересів держави, та обставини, що зумовили необхідність їх захисту прокурором.

Згідно п.2 ч.1 ст.2 Закону України від 14.10.2014 №1697-VII «Про прокуратуру» (далі Закон №1697-VII) на прокуратуру покладається функція представництва інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених цим Законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті (ч.3 ст.23 Закону №1697-VII).

Своє право на звернення до суду з позовом по цій справі керівник прокуратури обґрунтовував бездіяльністю ГУ ДСНС, яка полягає у невжитті уповноваженим органом належних заходів щодо зобов`язання балансоутримувача привести захисну споруду у стан готовності до використання.

Тобто, у позовній заяві прокурор зазначив, що суб`єктом владних повноважень, який мав би бути позивачем у цій справі, є ГУ ДСНС. Але, з огляду на його бездіяльність, інтереси держави ним не захищаються, у зв`язку із чим з цим позовом звертається саме прокурор.

Вирішуючи питання наявності у прокурора по даній стерві звертатись з вказаними у позові позовними вимогами в інтересах держави в особі ГУ ДСНС суд в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України з цього питання застосовує правові висновки Верховного Суду.

03.08.2023 року Верховний Суд розглянув касаційну скаргу Закарпатської обласної прокуратури на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 16.11.2022 про повернення позову у справі №260/4120/22 за позовом Хустської окружної прокуратури Закарпатської області в інтересах держави в особі ГУ ДСНС у Закарпатській області до Комунального некомерційного підприємства «Хустська стоматологічна поліклініка Хустської міської ради», третя особа - Хустська міська рада, в якому просив суд зобов`язати відповідача вчинити дії, спрямовані на приведення у стан готовності захисної споруди №27731, з метою використання її за призначенням у відповідності до «Вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту», затверджених наказом МВСУ №579 від 09.07.2018 року.

Аналізуючи положення ч.3 ст.23 Закону №1697-VII Верховний Суд дійшов висновку, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; 2) у разі відсутності такого органу.

При цьому, «Не здійснення захисту» виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

«Здійснення захисту неналежним чином» виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

«Неналежність» захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Колегія суддів звернула увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, зокрема, замінює відповідного суб`єкта владних повноважень в судовому провадженні у разі, якщо той всупереч закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести, а суд перевірити, причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

По справі №260/4120/22 Верховним Судом досліджено питання наділення ГУ ДСНС належним обсягом компетенції для набуття повноваження позивача у цій справі, виходячи із системного аналізу норм Кодексу цивільного захисту України, Порядку створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту та ведення його обліку», затвердженого постановою КМУ від 10.03.2017 №138, наказу МВС України від 09.07.2018 №579 «Про затвердження вимог з питань використання та обліку фонду захисних споруд цивільного захисту», Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою КМУ від 16.12.2015 №1052 та Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування повноважень між центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері цивільного захисту, та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту» від 21.04.2021 №2228-IX.

Верховний Суд дійшов висновку, що законодавством передбачено право ДСНС, як суб`єкта владних повноважень при застосуванні своєї компетенції, на звернення до суду виключно з позовами про застосування заходів реагування (пункт 48 Кодексу цивільного захисту). Кодекс цивільного захисту населення України не передбачає повноважень ГУ ДСНС на звернення до суду із заявленими позовними вимогами у якості позивача.

Таким чином у справі №260/4120/22 прокурором у позові визначено орган, в особі якого він звернувся до суду з цим позовом, що не має права на звернення до суду з ним.

На підставі ч.5 ст.242 КАС України суд враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 03.08.2023 року у справі №260/4120/22 та вважає, що представництво прокурором інтересів держави в особі ГУ ДСНС в межах спірних правовідносин не передбачено законодавством, оскільки ГУ ДСНС не наділене повноваженнями на звернення до суду із заявленими позовними вимогами у якості позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що прокурором у цій позовній заяві визначено орган, в особі якого він звернувся до суду з цим позовом, який не має права на звернення до суду з ним.

Відповідно до п.7 ч.4 ст.169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Суд дійшов висновку, що на підставі п.1 ч.4 ст.169 КАС України позов підлягає поверненню.

Керуючись ст.169 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов заступника керівника Приморської окружної прокуратури м. Одеси Великодного Дмитра (вул. Черняховського, 6, м. Одеса, 65062) в інтересах держави в особі Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області (вул. Прохорівська, 6, м. Одеса, 65091), Одеської обласної військової адміністрації (проспект Шевченка, 4, м. Одеса, 65032) до Комунального підприємства «Сервісний центр» (вул. Преображенська, 52, м. Одеса, 65045) третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача Одеська міська рада (пл. Думська, 1, м. Одеса, 65026) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачу без розгляду.

Роз`яснити позивачу що повернення позовної заяви не позбавляє її права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили у порядку ст.256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. ст. 293-295 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва