Справа № 480/3119/22
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2023-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 р. Справа № 480/3119/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Кононенко З.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 19.08.2022, головуючий суддя І інстанції: Н.В. Савицька, м. Суми, по справі № 480/3119/22

за позовом ОСОБА_1

до Шосткинської міської ради Сумської області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Шосткинської міської ради Сумської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, у якому просив суд:

- визнати бездіяльність суб`єкта владних повноважень Шосткинської міської ради стосовно не надання пільг особам з інвалідністю 2 групи, які мають право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни протиправною;

- зобов`язати укласти з перевізником договір відповідно до вимог, передбачених п. 7 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 19.08.2022 у задоволенні позову ОСОБА_1 до Шосткинської міської ради Сумської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовлено.

Не погодившись з вищевказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Сумського окружного адміністративного суду від 19.08.2022 скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що Шосткінська міська рада затвердила Порядок відшкодування витрат за надані послуги по перевезенню пільгових категорій громадян з порушенням вимог чинного законодавства, чим допустила порушення прав позивача як особи з інвалідністю, що має право на пільговий проїзд.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи, що справа судом першої інстанції розглянута за правилами спрощеного провадження, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі, яка відноситься до незначної складності, не вимагають витребування нових доказів та проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, то за таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання позивача про розгляд справи з викликом сторін та вважає за необхідне розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 2 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни осіб з інвалідністю внаслідок війни.

Листом від 03.12.2021 № К-7706/01.13 позивач звернувся до Шосткинської міської ради виконавчого комітету з питання пільгового проїзду, на що отримав відповідь від 29.12.2021 № 01-13/7706-К, у якій зазначається, що відповідно до Програми надання окремих видів пільг громадянам Шосткиньскої міської територіальної громади на 2021-2023 роки, затвердженої рішенням I сесії VIII скликання Шосткиньскої міської ради від 18.12.2020, з ФОП « ОСОБА_2 » укладено договір від 02.02.2021 № 38 «Про компенсаційні виплати на пільговий проїзд автомобільним транспортом на приміських маршрутах загального користування» по маршруту Шостка-Острушки», в якому зазначені дні для здійснення безкоштовного перевезення, а саме щосереди та щоп`ятниці. На 2022 рік розглядається питання щодо збільшення днів тижня стосовно перевезення пільгових категорій громадян.

Не погодившись з вищевказаними діями відповідача, позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для визнання протиправною бездіяльності відповідача та зобов`язання укласти договір з перевізником.

Колегія суддів погоджується з вищевказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції Україні органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами першою та другою ст. 19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» виключно законами України визначаються пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв`язку та критерії їх надання. Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Правовий статус ветеранів війни, створення належних умов для їх життєзабезпечення визначає Закон України від 22.10.1993 № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі по тексту Закон № 3551-XII).

Відповідно до статті 13 Закону № 3551-XII особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам (стаття 7) надаються пільги, в тому числі: безплатний проїзд усіма видами міського пасажирського транспорту, автомобільним транспортом загального користування в сільській місцевості, а також залізничним і водним транспортом приміського сполучення та автобусами приміських і міжміських маршрутів, у тому числі внутрірайонних, внутрі- та міжобласних незалежно від відстані та місця проживання, за наявності посвідчення встановленого зразка, а в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду - також електронного квитка, який видається на безоплатній основі.

Фінансування витрат, пов`язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів (ч. 1 ст. 17 Закону № 3551-XII).

Згідно ст. 12 Закону України «Про транспорт» від 10.11.1994 № 232/94-ВР підприємства транспорту зобов`язані, зокрема, забезпечувати права на пільги громадян щодо користування транспортом.

За приписами ч. 1 ст. 31 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-ІІІ (далі Закон № 2344) відносини автомобільного перевізника, що здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування міських, приміських та міжміських, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування визначаються договором про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування, у якому встановлюються: перелік маршрутів загального користування, які буде обслуговувати автомобільний перевізник, умови організації перевезень, показники якості транспортного обслуговування населення, термін роботи автомобільного перевізника, зобов`язання органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо облаштування маршруту, підтримки проїзної частини автомобільної дороги та під`їзних шляхів у належному стані (тільки для міських автобусних маршрутів), розмір компенсації витрат автомобільного перевізника внаслідок перевезення пільгових пасажирів та регулювання тарифів, механізм їх виплати.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані надати перевізникам, які здійснюють пільгові перевезення пасажирів та перевезення пасажирів за регульованими тарифами, компенсацію відповідно до закону (ч. 2 ст. 29 Закону № 2344).

Документи для регулярних пасажирських перевезень, зокрема, для пасажира - квиток на проїзд в автобусі та на перевезення багажу (для пільгового проїзду - посвідчення особи встановленого зразка чи довідка, на підставі якої надається пільга) (ч. 2 ст. 39 Закону № 2344).

Згідно частини другої ст. 29 Закону № 2344 органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані надати перевізникам, які здійснюють пільгові перевезення пасажирів та перевезення пасажирів за регульованими тарифами, компенсацію відповідно до закону.

Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР (далі- Закон № 280/97-ВР) визначено систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 2 Закону № 280/97-ВР місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Матеріалами справи підтверджено, що рішенням Шосткинської міської ради від 18 грудня 2020 року було затверджено Програму надання окремих видів пільг громадянам Шосткинської міської територіальної громади на 2021-2023 роки, а також Порядок відшкодування витрат за надані послуги по перевезенню пільгових категорій громадян автомобільним транспортом на міських та приміських маршрутах загального користування.

Метою Програми є забезпечення окремих категорій громадян Шосткинської міської територіальної громади пільгами, передбаченими законодавством України, а саме: безоплатний проїзд автомобільним та залізничним транспортом на міських та приміських маршрутах загального користування, пільговий проїзд міжміським транспортом.

Одним із завдань Програми є відшкодування витрат за надані послуги по перевезенню пільгових категорій громадян автомобільним транспортом на міських та приміських маршрутах загального користування відповідно до Порядку.

На виконання вищевказаної програми Шосткинською міською радою з ФОП « ОСОБА_2 » укладено договір від 02.02.2021 № 38 «Про компенсаційні виплати на пільговий проїзд автомобільним транспортом на приміських маршрутах загального користування» по маршруту Шостка-Острушки», в якому зазначені дні для здійснення безкоштовного перевезення, а саме щосереди та щоп`ятниці.

Отже, відповідачем було укладено договір про компенсаційні виплати на пільговий проїзд автомобільним транспортом, при цьому позивачем вимоги про визнання вказаного договору незаконним, недійсним не заявлено, однак положеннями п. 7 ст. 13 Закону України № 3531, на які посилається позивач, не визначено обов`язку міської ради з укладення договору, а тому обгрунтовані є висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для покладення обов`язку на відповідача укласти договір з перевірником у відповідності до вимог п. 7 ст. 13 Закону України № 3531

Разом з цим, колегія суддів зауважує, що наведений вище п. 7 ч. 1 ст. 12 Закону № 3551-XII не дозволяє обмежувати реалізацію учасниками бойових дій, наданого їм права на безплатний проїзд, зокрема, днями тижня, у які останні можуть безоплатно отримувати послуги з перевезення. Єдиною умовою для реалізації права на безоплатний проїзд у визначених вказаною нормою видах транспорту є наявність посвідчення встановленого зразка.

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що ані згадані вище Програма та Порядок, ані договір з перевізником, не направлені на визначення групи людей, які мають право на безплатний проїзд, а лише визначають порядок компенсації витрат підприємствам, які здійснюють пільгове перевезення, за рахунок коштів міського бюджету.

В даному випадку, укладення відповідачем з перевізником договору щодо компенсації перевізнику поїздок пасажирів щосереди та щоп`ятниці не свідчить про ненадання певних пільг, визначених законом, а вказаний договір лише визначає певні дні для пільгового проїзду, який відповідач компенсує перевізникам.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що право на безкоштовний проїзд за позивачем закріплено Законом України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту», а не рішенням відповідача, а в позовній заяві не наведено доводів щодо того, в чому полягає бездіяльність відповідача, відповідача щодо не надання пільг особам, яким такі пільги встановлені законом.

В свою чергу, питання про скасування відповідного рішення відповідача (пунктів Програми чи Порядку, затверджених рішенням міської ради) з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України позивачем не піднімалося.

Колегія суддів зауважує, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до КАС України, у межах позовних вимог.

Принцип диспозитивності покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, за вирішенням яких позивач звернувся до адміністративного суду. Суд вирішує лише ті вимоги по суті спору, про вирішення яких клопочуть сторони, і за загальним правилом, не повинен виходити за межі цих вимог. Тобто суд зв`язаний предметом і обсягом заявлених вимог (постанова Верховного Суду від 19 лютого 2019 року у справі № 824/399/17-а).

При цьому у відповідності до ч. 5 ст. 308 КАСУ суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що позивачем визначено невірний спосіб захисту порушеного права.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Частиною 1 ст. 315 КАС України визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення Сумського окружного адміністративного суду від 19.08.2022 по справі № 480/3119/22 суд першої інстанції дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 19.08.2022 по справі № 480/3119/22 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Я.М. Макаренко
Судді(підпис) (підпис) О.М. Мінаєва З.О. Кононенко