Справа № 820/11259/13-а
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2023-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 р. Справа № 820/11259/13-а
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Жигилія С.П. , Любчич Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 31.03.2023, головуючий суддя І інстанції: Котеньов О.Г., м. Харків, по справі № 820/11259/13-а

за позовом ОСОБА_1

до Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України

про визнання бездіяльності незаконною, зобов`язання вчинити певні ді,

ВСТАНОВИВ:

22.03.2023 ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду по справі № 820/11259/13-а, в якій він просить суд зобов`язати Міністерство юстиції України подати до суду звіт про виконання постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 15.04.2014.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 31.03.2023 заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України про визнання бездіяльності незаконною, зобов`язання вчинити певні дії повернуто заявнику без розгляду.

Не погодившись з вищевказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість судового рішення, просить ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 31.03.2023 скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що Відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України наразі ліквідовано і його правонаступником на даний момент є Міністерство юстиції України, яке і повинно здійснювати заходи по виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 15.04.2014 по справі № 820/11259/13-а частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України про визнання бездіяльності незаконною, зобов`язання вчинити певні дії. Визнано незаконною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України щодо не своєчасного виконання рішення Європейського суду з прав людини по стягненню коштів на користь позивача з держави та їх виплату, такою, що призвела до невиконання рішення Європейського суду з прав людини відповідно вимог вказаних в рішенні протягом трьох місяців з дня набрання рішення чинності. Зобов`язано Відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби здійснити повне виконання рішення Європейського суду з прав людини, а саме перерахувати на банківський рахунок ОСОБА_1 різницю, яка виникла при конвертації 3000 євро в національну валюту, на підставі перерахування її не за курсом який існував на день здійснення платежу 08.10.2013, а за курсом граничного терміну добровільного виконання вказаного рішення Європейського суду з прав людини. Зобов`язано Відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України нарахувати пеню у розмірах визначених рішенням Європейського суду з прав людини, а саме нарахувати простий відсоток у розмірі граничної позичкової ставки Європейського центрального банку, яка діятиме в період несплати з 07.09.2013 по день здійснення остаточного розрахунку, який складається з повної виплати 3000 євро, які конвертовані в національну валюту по курсу, який існував на 08.10.2013. В іншій частині в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

На підставі вказаної постанови 16.06.2014 позивачу видано виконавчі листи по справі № 820/11259/13-а.

22.03.2023 ОСОБА_1 подано до суду заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, в якій він просить суд зобов`язати Міністерство юстиції України подати до суду звіт про виконання рішення суду.

Повертаючи без розгляду вищевказане клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що заява про встановлення судового контролю подана без додержання вимог ч. 1 ст. 167 КАС України (без доказів її надіслання іншим учасникам провадження, зокрема, відповідачу) тому є підстави для повернення її заявнику без розгляду.

Колегія суддів вважає вищевказані висновки суду першої інстанції передчасними з огляду на наступне.

Частиною першою ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до абз. 3 ст. 129-1 Конституції України держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Розділом IV КАС України врегульовано процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах.

Зокрема, згідно ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення встановлені у статті 167 КАС України.

Так, згідно вимог ч. 1 ст. 167 КАС України до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Колегія суддів зауважує, що встановлений ч. 1 ст. 167 КАС України обов`язок надсилання копії заяви іншим учасникам направлений передусім на задоволення права іншої (протилежної) сторони мати змогу бути почутою судом (надати свої заперечення, клопотання по суті питання, яке розглядається).

З матеріалів справи вбачається, що у своїй заяві від 22.03.2023 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду ОСОБА_1 просив суд зобов`язати Міністерство юстиції України надати до суду звіт про виконання рішення суду постановленого по справі № 820/11259/13-а 15.04.2014, встановивши строк його подання протягом 10 днів від отримання ухвали суду.

У вищевказаному клопотання заявник обґрунтовує, що Відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України наразі ліквідовано і його правонаступником є Міністерство юстиції України, яке і повинно здійснювати заходи по виконання судового рішення. Відтак заявник направив копію заяви саме до Міністерства юстиції, а не Відділу примусового виконання рішення ДВС України, який був відповідачем у справі.

За правилами ч. 2 ст. 167 КАС України якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

З аналізу вищевказаних приписів ч. 2 ст. 167 КАС України слідує, що заява підлягає поверненню заявнику без розгляду, зокрема, у випадку наявності таких недоліків, які не дають можливості її розглянути.

Тобто, для повернення заяви згідно ч. 2 ст. 167 КАС України недостатньо одного лише факту недодержання заявником вимог частини першої цієї статті, оскільки вказана норма передбачає сукупність умов, за яких суд повертає заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду. Суд має навести мотиви, що певні недоліки не дають можливості розглянути заяву, або якщо заява є очевидно безпідставною та необґрунтованою.

Застосування судом правових норм й вчинення дій, що мають юридичне значення, повинно відбуватись із урахуванням обставин конкретної справи та забезпеченням ефективного захисту прав, свобод та законних інтересів. Формальний підхід суду до здійснення своїх повноважень вже на стадії звернення особи до суду може призвести до порушення права на справедливий судовий розгляд.

Колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали не було обґрунтовано, яким чином відсутність доказів надіслання позивачем (надання) копії заяви про встановлення судового контролю іншим учасникам справи не дає можливості її розглянути судом.

При цьому, суду першої інстанції було відомо, що Відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, який був відповідачем у даній, справі на час подання заявником 22.03.2023 заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду є припиненим.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 21.01.2015 № 17 «Питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади системи юстиції» Державну виконавчу службу України було ліквідовано. Згідно пункту 2 вказаної постанови Міністерство юстиції є правонаступником Державної виконавчої служби в частині реалізації державної політики у відповідних сферах.

Згідно інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Державна виконавча служба України () припинена, про що 05.08.2016 до Реєстру було внесено відповідний запис.

Повертаючи без розгляду заяву ОСОБА_1 від 22.03.2023 з підстав ненадання доказів направлення вказаної заяві відповідачу по справі, суд першої інстанції не надав жодної оцінки аргументам заявника про ліквідацію відповідача та перехід його обов`язків до Міністерства юстиції, вказавши, що позивач не позбавлений можливості ініціювати питання про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником в порядку ст. 379 КАС України.

Верховний Суд неодноразово вказував, зокрема, у постанові від 16.02.2023 у справі № 580/5209/22, що застосовуючи процесуальні норми суди мають керуватися принципом розумності, відповідно до якого застосування цих норм має бути спрямованим на досягнення легітимної мети, уникаючи надмірного формалізму, що може порушувати право особи на доступ до суду.

Враховуючи, що судом першої інстанції не обґрунтовано яким чином відсутність доказів надіслання (надання) копії заяви про встановлення судового контролю Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України не дало можливості її розглянути, а тому колегія суддів дійшла висновку про передчасність повернення без розгляду заяви ОСОБА_1 , поданої в порядку ст. 382 КАС України.

Також колегія суддів зауважує, що у спорах, які виникають з публічних правовідносин, де оскаржуються рішення (дії, бездіяльність) державного органу, пов`язані зі здійсненням функції від імені держави, стороною є сама держава в особі того чи іншого уповноваженого органу. Функції держави, які реалізовувалися ліквідованим органом, не можуть бути припинені та підлягають передачі іншим державним органам, за винятком того випадку, коли держава відмовляється від таких функцій узагалі.

При цьому, питання процесуального правонаступництва може бути вирішено в порядку статті 52 КАС України, згідно якої, з урахуванням практики Верховного Суду, зокрема, у постановах від 31.10.2018 у справі № 2-а-3494/11, від 07.03.2019 у справі № 617/7748/12 та від 31.10.2019 у справі № 617/1926/12, від 18.04.2018 у справі № 812/1038/14,, заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, можлива на будь-якій стадії адміністративного процесу, як на стадії розгляду справи так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Посилання суду першої інстанції при вирішенні питання про прийняття до розгляду зави про встановлення судового контролю на те, що відповідачем у справі є Відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, водночас, заявник просить суд зобов`язати Міністерство юстиції України (як правонаступника Відділу примусового виконання рішень ДВС) надати до суду звіт про виконання рішення суду, однак Міністерство юстиції України не є стороною виконавчого провадження, колегія суддів вважає необґрунтованим та зазначає, що подання заяви про встановлення контролю виконання судового рішення без ініціювання заявником питання про заміну сторони виконавчого провадження (або боржника у виконавчому документі) правонаступником не є порушенням вимог частини першої статті 167 КАС України та не може мати наслідком повернення заяви без розгляду згідно ч. 2 ст. 167 КАС України.

Вказаним обставинам у сукупності з іншими доводами заявника та обставинами справи може бути надана оцінка під час прийняття рішення за результатом розгляду заяви про встановлення судового контролю по суті. Однак такі обставини не є перешкодою для звернення до суду з заявою в порядку ст. 382 КАС.

Колегія суддів зауважує, що згідно приписів ч. 1 ст. 370 та ч. 2 ст. 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, саме по собі є підставою для його виконання, при цьому є обов`язковим як для учасників справи, так і для їхніх правонаступників

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що у таких категоріях справ, коли державні органи належним чином сповіщені про наявність судового рішення, вони мають вживати всіх належних заходів для його виконання або направлення до іншого органу для виконання. Сама особа, на користь якої ухвалено рішення, не повинна ще займатись ініціюванням виконавчих процедур.

Як зауважив Європейський суд з прав людини у рішення від 13.07.2006 у справі "Васильєв проти України" (заява № 10232/02), отримавши рішення та виконавчий лист проти конкретного державного органу, заявники не зобов`язані порушувати, за своєю власною ініціативою, інші провадження проти різноманітних державних органів щодо своїх вимог (п. 30 рішення).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

З огляду на це колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 31.03.2021 з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 31.03.2023 по справі № 820/11259/13-а - скасувати.

Справу № 820/11259/13-а за заявою ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Я.М. Макаренко
Судді(підпис) (підпис) С.П. Жигилій Л.В. Любчич