Справа № 200/19180/21
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2023-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 року справа №200/19180/21

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Геращенка І.В., Блохіна А.А., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 січня 2023 р. у справі № 200/19180/21 (головуючий І інстанції Чекменьов Г.А.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області , Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ), звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області , Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, в якому просив: визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Донецькій області щодо не здійснення перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 на підставі довідки Донецької обласної прокуратури №21-85-1084 від 19 жовтня 2021 року за заявою позивача від 03 листопада 2021 року; зобов`язати ГУ ПФУ в Донецькій області здійснити перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , виходячи з розміру 80% від суми місячного (чинного) заробітку, вказаного в довідці Донецької обласної прокуратури №21-85-1084 від 19 жовтня 2021 року згідно заяви позивача про перерахунок пенсії від 03 листопада 2021 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 09 січня 2023 року позов задоволено частково, а саме суд:

Визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області № 61 від 16.11.2021 року про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на підставі довідки Донецької обласної прокуратури №21-85-1084 від 19 жовтня 2021 року відповідно до заяви від 03 листопада 2021 року.

У задоволенні решти позовних вимог про здійснення перерахунку пенсії у розмірі 80 відсотків від суми місячної заробітної плати та визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області відмовив.

Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 340 (триста сорок) гривень 50 копійок.

Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 340 (триста сорок) гривень 50 копійок.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що за правилами ч. 18 статті 50-1 Закону України Про прокуратуру (діяла до 15 липня 2015 року) призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи. З 01.01.2015 умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначалися Кабінетом Міністрів України.

Водночас 15.07.2015 набрав чинності Закон України № 1697-VII, відповідно до Розділу XII Прикінцевих положень якого визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим Законом, зокрема, Закон № 1789-ХІІ, крім, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, що втратили чинність з 15.12.2015.

З набранням чинності Законом 1697-VIT пенсійне забезпечення працівників прокуратури регулюється положеннями статті 86, за правилами частин першої, другої якої прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років. Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до І січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Згідно з частиною 20 цієї статті призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно- правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За загальним правилом норма права діє щодо відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тобто до правовідносин застосовується той закон, під час дії якого вони настали.

Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів висловлював Конституційний Суд України. Так, згідно з висновками щодо тлумачення змісту статті 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13.05.1997 № 1-зп, від 09.02.1999 № 1 -рп/99, від 05.04.2001 № З-рп/2001, від 13.03.2012 № 6- рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до певного юридичного факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Гарантією належного пенсійного забезпечення працівників прокуратури є право на безумовний перерахунок розміру пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Таке право за своєю суттю направлене на збільшення розміру виплачуваної працівнику прокуратури пенсії, а гарантія дотримання конституційного права на соціальний захист, зокрема щодо недопущення зменшення такого розміру у випадку перерахунку пенсії, має бути забезпечена виплатою пенсії в раніше встановленому розмірі.

Скаржник також зазначає, що згідно даних Головного управління, позивач не звертався із заявою про перехід з пенсії за віком на пенсію за вислугу років, та Головним управлінням не приймалося рішення щодо відмови у переведенні даної пенсії. Фактично, правовідносини між сторонами в означеній частині ще не виникли, тому позовні вимоги в означеній частині не підлягають задоволенню та є передчасними.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

ОСОБА_1 , є пенсіонером за вислугою років відповідно до Закону України Про прокуратуру з 12.11.2012. та протоколу УПФУ 390 від 22.11.2012. (а.с.14).

19.10.2021 позивачу видана довідка Донецької обласної прокуратури про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії № 21-85-1084.

03.11.2021 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з заявою про перерахунок пенсії та надав довідку про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії від 19.10.2021 р. №21-85-1084.

За принципом екстериторіальності вказана заява розглядалась Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області №61 від 16.11.2021 р. ОСОБА_1 відмовлено в перерахунку пенсії.

Рішення обґрунтовано тим, що для проведення даного перерахунку ОСОБА_1 необхідно подати заяву для переведення на пенсію за нормами Закону України Про прокуратуру №1697-VII від 14.10.2014 р. Для переведення з пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України Про прокуратуру до заяви необхідно долучити оригінали документів, зазначені в п.2.1. Порядку 22-1 від 25.11.2005 р.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 09.12.2019 р. у справі № 200/12744/19-а, яке набрало законної сили 10.02.2020 р. визнано неправомірними дії Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області стосовно відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 ; скасовано рішення Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 06 серпня 2019 року № 36 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 ; зобов`язано Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05 липня 2019 року № 6878 про перерахунок пенсії.

Рішенням суду зокрема вставнолено, що відповідно до розпорядження № 74210 від 05 листопада 2014 позивач отримує пенсію за вислугою років і загальний стаж на 29 грудня 2012 року становить 36 років 9 місяців 15 днів (арк. справи 30).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 27.04.2021 р. у справі 200/3412/20-а, яке набрало законної сили 08.06.2021 р. визнано протиправними дії Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо відмови в перерахунку пенсії та самовільного переведення ОСОБА_1 з пенсії за вислугою років на пенсію за віком з 01.03.2020 р.; рішення Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 27.02.2020 р. № 21 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії скасовано; зобов`язано Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області з 13.12.2019 р. здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України Про прокуратуру № 1697-VII на підставі довідки прокуратури Донецької області від 21.05.2020 р. № 18-85-707 з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд відповідно до частини третьої статті 291 КАС України враховує правові висновки, викладені Верховним Судом у рішенні від 14 вересня 2020 року в зразковій справі № 560/2120/20, оскільки дана справа є типовою по відношенню до зразкової.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами статей 21, 22 Конституції України права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

На час виникнення спірних правовідносин засади пенсійного забезпечення працівників прокуратури визначено статтею 86 Закон України від 14.10.2014 № 1697-VII Про прокуратуру, частиною двадцятою якої встановлено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України (частина 20).

Положення частини 20 статті 86 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII Про прокуратуру зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, згідно з пунктом 1 Рішення Конституційного Суду від 13 грудня 2019 року № 7-р(ІІ)/2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України.

У пунктах 2 та 3 Рішення Конституційного Суду від 13 грудня 2019 року № 7-р(ІІ)/2019 установлено, що:

частина 20 статті 86 Закону № 1697-VІІ зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

частина 20 статті 86 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII Про прокуратуру підлягає застосуванню в первинній редакції:

20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

Частиною 2 статті 152 Конституції України встановлено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Статтею 91 Закону України від 13.07.2017 № 2136-VIII Про Конституційний Суд України передбачено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

У рішенні від 24.12.1997 № 8-зп у справі № 3/690-97 Конституційний Суд України зазначив, що частина друга статті 152 Конституції України закріплює принцип, за яким закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. За цим принципом закони, інші правові акти мають юридичну силу до визнання їх неконституційними окремим рішенням органу конституційного контролю.

У рішенні від 30.09.2010 № 20-рп/2010 у справі № 1-45/2010 за конституційним поданням 252 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України Про внесення змін до Конституції України від 08.12.2004 № 2222-IV (справа про додержання процедури внесення змін до Конституції України) Конституційний Суд України вказав, що незалежно від того, наявні чи відсутні в рішеннях, висновках Конституційного Суду України приписи щодо порядку їх виконання, відповідні закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані за цими рішеннями неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Отже, рішення Конституційного Суду України не має ретроактивності та змінює законодавче регулювання лише для правовідносин, що матимуть місце з дати ухвалення рішення, та не може застосовуватись до правовідносин, які виникли до прийняття такого рішення.

Таким чином, положення частини 20 статті 86 Закону № 1697-VІІ зі змінами, якою передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, визнані неконституційними та втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення №7-р(II)/2019 (справа №3-209/2018 (2413/18, 2807/19), як це визначено статтею 91 Закону України Про Конституційний Суд України, тобто з 13 грудня 2019 року.

З 13 грудня 2019 року Закон № 1697-VІІ не містить вимоги про необхідність визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінетом Міністрів України.

Натомість, підставою для проведення перерахунку пенсій працівників прокуратури є підвищення заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657 Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури було затверджено у новій редакції схеми посадових окладів працівників органів прокуратури, що призвело до підвищення заробітної плати прокурорських працівників.

Відтак, з дня набрання чинності цією постановою Кабінету Міністрів України - 06 вересня 2017 року, виникли підстави для перерахунку раніше призначених пенсій прокурорів, у тому числі й позивача. Однак, хоча вказана постанова набрала чинності 06 вересня 2017 року, на позивача її положення поширюються лише з дати ухвалення Конституційним Судом України Рішення №7-р(ІІ)/2019 13 грудня 2019 року.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов до висновку, що у позивача на підставі рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року у справі № 7-р(ІІ)2019 на час звернення до відповідача із заявою про перерахунок пенсії існувало таке право у зв`язку зі збільшенням розміру складових заробітної плати прокурорів за постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657, а ГУПФУ безпідставно нерозглянуто заяву позивача про проведення такого перерахунку на підставі довідки прокуратури.

Чинна з 13 грудня 2019 року норма частини 20 статті 86 Закону № 1697-VII визначає умовою перерахунку пенсії за вислугу років підвищення заробітної плати прокурорським працівникам. Суд враховує, що грошове забезпечення працівників прокуратури істотно збільшилося ще в жовтні 2017 року та на час прийняття рішення Конституційним Судом України вже існувала суттєва різниця в оплаті праці діючих працівників прокуратури та розмірі заробітних плат, з яких розраховані пенсії прокурорських пенсіонерів.

Протягом усього періоду дії норми статті 86 Закону № 1697-VІІ, яка визначала, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, позивач мав право на перерахунок пенсії, проте був позбавлений можливості таке право реалізувати з огляду на відсутність затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, що зумовило неможливість проведення органами Пенсійного фонду України перерахунку зазначених пенсій, у тому числі, пенсії позивача.

Реалізація права на перерахунок була забезпечена саме рішенням Конституційного Суду від 13 грудня 2019 року.

Суд зазначає, що первинна редакція частини 20 статті 86 Закону № 1697-VII, яка унеможливлювала здійснення перерахунку пенсій прокурорів, втратила чинність на підставі рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(11)/2019. З цієї дати набрала чинності та підлягає застосуванню нова редакція частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VII, тому саме з цієї дати відповідач зобов`язаний здійснити перерахунок пенсії позивача.

Щодо посилання відповідача на те, що згідно даних Головного управління, позивач отримує пенсію за віком, не звертався із заявою про перехід з пенсії за віком на пенсію за вислугу років та те, що відповідачем не приймалося рішення щодо відмови у переведенні даної пенсії, суд зазначає, що вказані обставини жодним належним та допустими доказом не підтверджуються. При цьому, матеріалами справи та судовими рішеннями підтверджено, що позивач є пенсіонером за вислугою років відповідно до Закону України Про прокуратуру з 12.11.2012.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. "Руїз Торія проти Іспанії" (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позову.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.

Керуючись 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 січня 2023 р. у справі № 200/19180/21 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 12 жовтня 2023 року.

Суддя-доповідач: Е.Г. Казначеєв

Судді А.А. Блохін

І.В. Геращенко