Справа № 420/14429/22
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2023-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/14429/22

Перша інстанція: суддя Дубровна В.А.,

повний текст судового рішення

складено 26.12.2022, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2022 року за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА

НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

11.10.2022 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області, в якому просив визнати протиправними та скасувати

- податкове повідомлення-рішення № 0-1518 від 24.06.2022 року, яким визначено до сплати суму податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (приміщення " ОСОБА_2 " площею 500 кв.метрів), податковий період - 2021 рік, - у розмірі 3000 грн 00 коп;

- податкове повідомлення-рішення № 0-1518 від 24.06.2022 року, яким визначено до сплати суму податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (приміщення "Будівля тракториста" площею 88.7 кв.метрів), податковий період - 2021 рік, - у розмірі 532 грн 20 коп;

- податкове повідомлення-рішення № 0-1518 від 24.06.2022 року, яким визначено до сплати суму податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (приміщення " ОСОБА_2 " площею 737.5 кв.метрів), податковий період - 2021 рік, - у розмірі 4425 грн 00 коп;

- податкове повідомлення-рішення № 0-1518 від 24.06.2022 року, яким визначено до сплати суму податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (приміщення "Будівля тракториста" площею 258.8 кв.метрів), податковий період - 2021 рік, - у розмірі 1552 грн 80 коп;

- податкове повідомлення-рішення № 0-1518 від 24.06.2022 року, яким визначено до сплати суму податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (приміщення "Склад" площею 234.5 кв.метрів), податковий період - 2021 рік, - у розмірі 1381 грн 20 коп.

На обґрунтування вказаних позовних вимог позивач зазначає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення, якими визначені суми податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами за 2021 рік є протиправними, оскільки належні йому на праві власності об`єкти нежитлового нерухомого майна, зокрема, приміщення "Ангар" площею 500 кв.м., приміщення "Будівля тракториста" площею 88.7 кв.м., приміщення "Ангар" площею 737.5 кв.м., приміщення "Будівля тракториста" площею 258.8 кв.м., приміщення "Склад" площею 234.5 кв.м., (код 127.3 згідно Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000), які знаходяться на території села Грабове, Подільського району Одеської області у 2021 році використовувались ним як сільськогосподарським товаровиробником під час здійснення сільськогосподарського товарного виробництва, не здаються ним в оренду, позичку чи лізинг, а тому на переконання позивача в силу положень пункту ж підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України це нерухоме майно не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, та як наслідок, оскаржувані податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню.

31.10.2022 р. відповідач надав відзив на позов, яким заперечує проти його задоволення, оскільки за оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями визначення сум податкових зобов`язань за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, за 2021 рік здійснено відповідно до вимог ст. 266 ПКУ та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо ОСОБА_1 . Відповідно до п.п. є підпункту 266.2.2. п. 266.2. ст. 266 ПКУ не є об`єктом оподаткування будівлі промисловості, зокрема виробничі корпуси, цехи, складські приміщення промислових підприємств. У разі якщо промислова будівля належить не промисловому підприємству, то в такому випадку будівля є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, та податок повинен сплачуватись на загальних підставах відповідно до норм чинного законодавства. Доказів створення фермерського господарства позивачем до суду не надано, а відтак не підтвердив свою позицію, що він є сільськогосподарським товаровиробником.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задоволений.

Визнано протиправними та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № 0-1518 від 24.06.2022 року, яким визначено до сплати суму податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (приміщення " ОСОБА_2 " площею 500 кв.метрів), податковий період - 2021 рік, - у розмірі 3000 грн 00 коп;

Визнано протиправними та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № 0-1518 від 24.06.2022 року, яким визначено до сплати суму податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (приміщення "Будівля тракториста" площею 88.7 кв.метрів), податковий період - 2021 рік, - у розмірі 532 грн 20 коп;

Визнано протиправними та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № 0-1518 від 24.06.2022 року, яким визначено до сплати суму податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (приміщення " ОСОБА_2 " площею 737.5 кв.метрів), податковий період - 2021 рік, - у розмірі 4425 грн 00 коп;

Визнано протиправними та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № 0-1518 від 24.06.2022 року, яким визначено до сплати суму податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (приміщення "Будівля тракториста" площею 258.8 кв.метрів), податковий період - 2021 рік, - у розмірі 1552 грн 80 коп;

Визнано протиправними та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № 0-1518 від 24.06.2022 року, яким визначено до сплати суму податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (приміщення "Склад" площею 234.5 кв.метрів), податковий період - 2021 рік, - у розмірі 1381 грн 20 коп.

Стягнуто з Головного управління ДПС в Одеській області (, адреса: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 992,40 ( дев`ятсот дев`яносто дві грн. 40 коп) гривень.

На вказане рішення суду Головне управління ДПС в Одеській області подало апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2022 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

Судом першої інстанції було встановлено , що згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем (РНОКПП НОМЕР_1 ), видами діяльності якого є: 01.61 допоміжна діяльність у рослинництві, у т.ч.: передпосівна підготовка полів, сівба та садіння сільськогосподарських культур, оброблення сільськогосподарських культур, боротьба зі шкідниками на полях, збирання врожаю, підтримка угідь у належному сільськогосподарському стані; 01.24 вирощування фруктів; 49.41 вантажний автомобільний транспорт; 52.29 інша допоміжна діяльність у сфері транспорту.( а.с. 20)

При здійсненні зазначених видів сільськогосподарської діяльності ОСОБА_1 використовує належні на праві приватної власності земельні ділянки, а саме:

-для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :01:002:0167 площею 2.51 га., що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №47583391 від 13.11.2015 року;

-для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :01:001:0182 площею 2.1579 га., що підтверджується інформаційною довідкою №69621136 від 04.10.2016 року;

-для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :01:001:0331 площею 2.0837 га., що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №155805851 від 11.02.2019 року;

-для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер :01:002:0721 площею 2.0 га., що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №226647901 від 02.10.2020 року. (а.с. 21-24)

ОСОБА_1 на праві власності належать транспортні засоби, які ним використовуються у власній господарській діяльності, зокрема:

трактор колісний марки ХТЗ-17221-21, державний номерний знак НОМЕР_2 (свідоцтво про реєстрацію машини серії НОМЕР_3 від 23.10.2014 року),

комбайн зернозбиральний марки CLAAS LEXION 480 державний номерний знак НОМЕР_4 (свідоцтво про реєстрацію машини серії НОМЕР_5 від 15.09.2016 року),

вантажний автомобіль марки КАМАЗ 55102 державний номерний знак НОМЕР_6 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 від 03.11.2018 року), інший сільськогосподарський інвентар та обладнання.

причеп до вантажного автомобіля марки ГКБ-8551 державний номерний знак НОМЕР_8 ( свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_9 від 03.11.2018 року) (а.с.25-26)

Також, позивачу, як фізичній особі, на праві приватної власності належать об`єкти нежитлового нерухомого майна, зокрема:

- приміщення Ангар , загальною площею 500 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується Інформаційною довідкою №61970702 від 22.06.2016 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 25, номер запису про право власності 15081658 від 16.06.2016 року;(а.с.10)

- приміщення Ангар , загальною площею 737.5 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується Інформаційною довідкою №66783677 від 29.08.2016 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 225, номер запису про право власності 16107837 від 25.08.2016 року.(а.с.14)

- приміщення Склад, загальною площею 234,5 кв.м. (у 2020 році площа становила 230,2 кв.м. та була збільшена до 234,5 кв.м. внаслідок демонтажу внутрішніх перегородок), розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №258869098 від 28.05.2021 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №25, номер запису про право власності №19533324 від 20.03.2017 року.(а.с.18)

- приміщення Будинок трактористів, загальною площею 258.8 кв.метрів, розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , приміщення 1№2, що підтверджується Інформаційною довідкою №66835368 від 29.08.2016 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 25, номер запису про право власності 16118058 від 25.08.2016 року.(а.с.16)

- приміщення Будинок трактористів, загальною площею 88.7 кв.метрів, розташоване за адресою: АДРЕСА_5 , що підтверджується Інформаційною довідкою №66764877 від 29.08.2016 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 225, номер запису про право власності 16103395 від 25.08.2016 року.(а.с.12)

24.06.2022 р. Головне управління ДПС в Одеській області, на підставі п.п.54.3.3. п. 54.3. ст. 54 ПК України, відповідно до пункту 266.7.2., пункту 266.7 статті 266 ПК України визначило ОСОБА_1 податкові зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2021 рік шляхом прийняття податкових повідомлень - рішень форми "Ф", зокрема

- податкове повідомлення-рішення № 0-1518 від 24.06.2022 року на суму податкового зобов`язання у розмірі 3000 грн 00 коп. по нежитловій нерухомості приміщення "Ангар" площею 500 кв.м.;

- податкове повідомлення-рішення № 0-1518 від 24.06.2022 року на суму податкового зобов`язання у розмірі 532 грн 20 коп по нежитловій нерухомості приміщення "Будівля тракториста" площею 88.7 кв.м.;

- податкове повідомлення-рішення № 0-1518 від 24.06.2022 року на суму податкового зобов`язання у розмірі 4 425 грн 00 коп по нежитловій нерухомості приміщення "Ангар" площею 737.5 кв.м.;

- податкове повідомлення-рішення № 0-1518 від 24.06.2022 року на суму податкового зобов`язання у розмірі 1552 грн 80 коп щодо нежитлової нерухомості приміщення "Будівля тракториста" площею 258.8 кв.м.;

- податкове повідомлення-рішення № 0-1518 від 24.06.2022 року на суму податкового зобов`язання у розмірі 1381 грн 20 коп. по нежитловій нерухомості приміщення "Склад" площею 234.5 кв.м.

Позивач, не погоджуючись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, вважаючи їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює ПК України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Справляння податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, внормовано приписами статті 266 Податкового кодексу України (далі ПК України, в редакції, чинній па момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно із підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України, платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Відповідно до підпункту 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України, об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Підпунктами 266.3.1 та 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України, передбачено, що базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Відповідно до підпункту 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 ПК України, ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування території громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміре мінімальної заробітної плати, встановленої законом па 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Згідно із підпунктом «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України, не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

Відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого і введеного в дію Наказом Держстандарту України від 17.08.2000 №507, клас «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (1271) включає: будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси та ін. Цей клас включає підклас 1271.9 «Будівлі сільськогосподарського призначення інші».

Апеляційний суд встановив те, що позивачу на праві власності належать нежитлові приміщення "Ангар" площею 500 кв.м., приміщення "Будівля тракториста" площею 88.7 кв.м., приміщення "Ангар" площею 737.5 кв.м., приміщення "Будівля тракториста" площею 258.8 кв.м., приміщення "Склад" площею 234.5 кв.м., (код 127.3 згідно Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000), які знаходяться на території села Грабове, Подільського району Одеської області у 2021 році використовувались ним як сільськогосподарським товаровиробником під час здійснення сільськогосподарського товарного виробництва. Відповідач не спростував твердження позивача.

Отже, об`єкти нежитлової нерухомості, яким володіє позивач належить до будівель сільськогосподарського призначення.

Водночас, підпункт «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України, для звільнення від сплати податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки містить і іншу умову, крім приналежності об`єктів нежитлової нерухомості до будівель сільськогосподарського призначення, а саме, власник цих будівель має бути сільськогосподарським товаровиробником.

За визначенням підпункту 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 ПК України, сільськогосподарський товаровиробник для цілей глави 1 розділу XIV цього Кодексу - юридична особа незалежно від організаційно-правової форми або фізична особа-підприємець, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання.

Апеляційний суд встановив, що позивач перебуває на податковому обліку як суб`єкт підприємницької діяльності, видами діяльності якого є вирощування зернових культур.

З цього сліду, що позивач, як фізична особа, є сільськогосподарським товаровиробником, та здійснює виробництво сільськогосподарської продукції.

Таким чином, позивач має право на звільнення від сплати податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки з підстав, передбачених підпунктом «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України.

Отже, оскаржені податкові повідомлення-рішення відповідача є протиправними і їх необхідно скасувати.

Колегія суддів вважає, що задовольняючи позов, суд першої інстанції зробив вірний висновок, що позивач, як фізична особа, є сільськогосподарським товаровиробником, та здійснює виробництво сільськогосподарської продукції, а тому має право на звільнення від сплати податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки з підстав, передбачених підпунктом «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України.

Тому доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до вимог ч.2 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Підсумовуючи усе наведене вище, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення про задоволення позову.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308; 311; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя-доповідач О.В. Джабурія
Судді Н.В. Вербицька К.В. Кравченко