Справа № 639/7976/21
Суддя: Кузіна Ж. В.
Дата ухвалення: 2023-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №639/7976/21
Провадження № 2-а/552/80/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.10.2023 Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Кузіної Ж.Вю

секретаря судового засідання Лихошвай А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення посилаючись на те, що постановою відповідача її притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 165-1 КУпАП. Постанова прийнята відповідачем за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення від 03.11.2021 № 3107/20-40-07-30 і доданого до нього акту перевірки від 03.11.2021 року № 19494/20-40-07-02-08/31152349. З постановою не згодна. ТОВ «ДЖАМП», керівником якого є позивач, маючи відокремлений підрозділ подав 2 податкових розрахунку об`єднаної звітності : один розрахунок, як податковий агент за свій відокремлений підрозділ, та один розрахунок за головне підприємство. У поданих звітах в рядку «033» не зазначено повного найменування відокремленого підрозділу за який подається звіт, тому другий звіт вважається не поданим. Повне найменування відокремленого підрозділу не є обов`язковим реквізитом розрахунку, а тому податковим органом безпідставно не прийнято податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за ІІ квартал 2021 року від 06.08.2021 року за головне підприємство. Висновок податкового органу щодо відображення недостовірних відомостей у розрахунку сум доходу, нарахованого ( сплаченого ) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них додатку, а також сум нарахованого єдиного внеску ґрунтується на інформації окремого реєстру. При цьому не було враховано, що відсутність РНОКПП обумовлена об`єктивним причинами: смертю робітника чи відсутністю РНОКПП у зв`язку з релігійними переконаннями особи. Подання підприємством уточнюючого розрахунку є правом платника. ТОВ «ДЖАМП» належним чином виконано обов`язок з зарахування, обчислення і сплати єдиного внеску за ІІ квартал 2021 року , а тому відсутніь будь-якого порушення. Посилання відповідача на заниження бази нарахування єдиного внесу за 2017-2021 роки на суму 37419,2 грн. та заниження ЄСВ на суму 8 779,9 грн. грунтуються на приписах абз. 2 ч. 5 ст. 8 Закону № 2464. У випадку звільнення або направлення у «декретну » відпустку, особи перестають виконувати покладені на них трудовим договором роботи, відповідно, роботодавець не зобов`язаний нараховувати та виплачувати таким особам заробітну плату. Неврахування викладених у запереченнях на акт перевірки та у поясненнях обr'рунтувань та документів стали підставою для протиправного прийняття оскаржуваної постанови. Просила визнати протиправною та скасувати постанову від 16 листопада 2021 року.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 29 грудня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження.

Згідно розпорядження Голови Верховного Суду № 7/0/9-22 від 14.03.2022 на підставі ст. 147 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» змінено територіальну підсудність судових справ Орджонікідзевського районного суду м. Харкова за Київським районним судом м. Полтави.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 18 травня 2023 року справа прийнята до провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Представником відповідача наданий відзив на позовну заяву щодо не визнання позовних вимог посилаючись на їх безпідставність.

Суд, дослідивши докази по справі, дійшов до наступного висновку.

Судом установлено, що 03 листопада 2021 року ГУ ДПС у Харківській області проведено документальну планову виїзну перевірку податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи № 19494/20-40-07-02-08/31152349, за результатами якої складено акт «Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Джамп».

Постановою № 3209/20-40-07-30 від 16 листопада 2021 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 165-1 КУпАП у зв`язку з порушенням порядку нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а саме, несвоєчасне надання податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за ІІ квартал 2021 року до ГУ ДПС в Харківській області, несвоєчасне нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за II квартал 2021року у загальній сумі 1209147,25 гривень, занижено єдиного внеску у загальній сумі 2962,04 грн., в тому числі за вересень 2019 року в сумі 1686,76 грн., березень 2020 року -478,06 грн., вересень грудень 2020 року -438,61 грн., квітень травень 2021 року -358,61 грн., чим порушено п.1,4 ч.2 ст.6, абз.1 ч.1 ст.7 та ч.5 ст.8 ЗУ від 08.07.2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

На позивача накладений адміністративний штраф у розмірі 680 грн.

12 листопада 2021 року позивачем до ГУ ДПС в Харківській області подані пояснення до протоколу № 3107/20-40-07-30 від 03.11.21 про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 165-1 КУпАП.

Відповідно до ст.234-2КУпАП податкові органи, серед іншого, розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням законодавства про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (стаття 165-1). Від імені податкових органів розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники податкових органів та їх заступники, уповноважені ними посадові (службові) особи.

Відповідно до приписів ч. 1 ст.165-1КпАП України адміністративна відповідальність настає внаслідок порушення порядку нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності щодо єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування або подання недостовірних відомостей, що використовуються в Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування, іншої звітності та відомостей, передбачених законами України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» і«;Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», порушення встановленого порядку використання та здійснення операцій з коштами Пенсійного фонду України.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон № 2464-VI « Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі Закон Закон № 2464-VI)

Пунктом 2 ч. 1 ст.1 Закону №2464-VI закріплено, що єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з п. 1 та 4 ч. 1 ст.4 Закону №2464-VI платниками єдиного внеску є роботодавці - підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами; фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців); фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок (п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону № 2464-VI).

Єдиний внесок нараховується: 1) для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці», та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами; для платників, зазначених в абзаці сьомому пункту 1частини першої статті 4цього Закону,-на суму грошового забезпечення кожної застрахованої особи, оплати перших п`яти днів тимчасової непрацездатності, що здійснюється за рахунок коштів роботодавця, та допомоги по тимчасовій непрацездатності, допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами; допомоги, надбавки або компенсації відповідно до законодавства. (п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону № 2464-VI).

Єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску (ч.5 ст. 8 Закону № 2464-VI).

В силу положень ч. 5, 6, 7 ст.9 Закону №2464-VI сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування. Для зарахування єдиного внеску в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та його територіальних органах відкриваються в установленому порядку небюджетні рахунки відповідному органу доходів і зборів. Єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

Відповідно до ч. 8 ст.9 Закону №2464-VI платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 ч. 1 ст. 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Верховним Судом у постанові від 30.05.2018 року по справі №337/338 9/16-а викладено позицію, відповідно до якої: постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною2 ст.2 КУпАПвизначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, шо мають значення для прийняття ріщення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь- якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення, дії та бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

За приписами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, у тому числі, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно п. 1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст.245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій, чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву щодо не визнання позовних вимог, проте ним не спростовано доводів на які посилається позивач , не надано доказів на спростування наведених позивачем обставин, а отже, не виконано процесуального обов`язку з доказування правомірності оскаржуваної постанови.

А отже, відповідачем не спростовано обставини, які ставлять під сумнів правомірність притягнення до адміністративної відповідальності позивача.

Суд приймає до уваги, що позивачем як керівником ТОВ «Джамп» 11 листопада 2021 року подано заперечення на акт від 03.11.2021 року за № 19494/20-40-07-02-08/31152349 , де зазначено , що 06.08.2021 року ТОВ «ДЖАМП» подано податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум триманого з них податку за Полтавську філію за кодом адміністративно- -територіальної одиниці 0228624, який прийнято та оброблено та податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум триманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за II квартал 2021 року за головне підприємство за кодом адміністративно-територіальної одиниці 10565081.

У зв`язку з помилками в звітах, а саме - в поданих звітах в рядку «033» не зазначено повного найменування відокремленого підрозділу за який подається звіт, тому другий звіт вважався не поданим.

Отже, фактичною підставою для неприйняття звіту за головне підприємство податковий орган вказав на відсутність обов`язкового реквізиту у рядку «033» - повне найменування відокремленого підрозділу.

Згідно п.6 розділу ІІ Порядку №435, п.48.3, 48.4 ст. 48 ПК України- інформація про повне найменування відокремленого підрозділу невіднесена дообов`язковихреквізитів, не зазначення яких призводить до порушення пп. 176.2 «б» п.176.2 ст. 176 ПК України, п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону № 2464-VI.

Абзацем 5 п. 49.3 ст. 49 ПК України визначено, що єдиною підставою для неприйняття податкової декларації засобами електронного зв`язку в електронній формі є недійсність кваліфікованого електронного підпису чи печатки такого платника податків, у тому числі у зв`язку із закінченням строку дії відповідного сертифіката відкритого ключа, за умови що така податкова декларація відповідає всім вимогам електронного документа, містить достовірні обов`язкові реквізити та надана у форматі, доступному для її технічної обробки.

Згідно з п. 49.8 ст. 49 ПК України, прийняття податкової декларації є обов`язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов`язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов`язкових реквізитів, передбачених п. 48.3 та 48.4 ст. 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Таким чином, суд констатує , що несвоєчасне подання податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за II квартал 2021 року відбулось не з відповідача.

Що стосується несвоєчасного нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за II квартал 2021року у загальній сумі 1209147,25 гривень суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.1 ст. 7 Закону № 2464-VI єдиний внесок нараховується на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат.

В силу приписів ч.8 ст. 9 Закону № 2464-VI платники єдиного внеску зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону № 2464 визначено, що єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), ч. 1 ст. 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним, особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами; для платників, зазначених в абз. 7 п. 1 ч. 1 ст.4 цього Закону, - на суму грошового забезпечення кожної застрахованої особи, оплати перших п`яти днів тимчасової непрацездатності, що здійснюється за рахунок коштів роботодавця, та допомоги по тимчасовій непрацездатності, допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами; допомоги, надбавки або компенсації відповідно до законодавства.

Сплата єдиного внеску неможлива без його нарахування та обчислення, тобто у разі, якщо єдиний внесок сплачений, беззаперечним є висновок про нарахування та обчислення платником відповідних сум ЄСВ.

ТОВ «ДЖАМП», керівником якого є позивач протягом II кварталу 2021 року нарахований, обчислений і оплачений єдиний внесок у загальній сумі 1209147,25 грн., про що свідчили платіжні доручення, які були надані для перевірки податковому органу.

Щодо заниження бази нарахування єдиного внесу за 2017-2021 роки на суму 37419,2 грн. та заниження ЄСВ на суму 8779,9 грн.

Згідно абз. 1 п. 1 ст. 7 Закону № 2464 -VI єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у п. 1 (крім абз. 7), ч. 1 ст. 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі з натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці», та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно -правовими договорами.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим поговором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Тобто заробітна плата має прямий зв`язок із виконанням працівником трудових пункцій (за виключенням випадків встановлених законодавством: щорічної оплачуваної відпустки, простою тощо). У випадку звільнення або направлення у «декретну» відпустку, особи перестають виконувати покладені на них трудовим договором роботи, відповідно, роботодавець не зобов`язаний нараховувати та виплачувати таким особам заробітну плату.

Позивач посилається на те, що відповідачем здійснювалось нарахування сум єдиного внеску на заробітну плату, за фактично відпрацьований час робітників, які були звільнені не останнім днем звітного місяця та які після закінчення відпустки за пологами подали заяву на відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею 3 років згідно приписів абз. 1 п. 1 ст. 7 Закону № 2464-VI, і є базою нарахування єдиного внеску, а тому посилання відповідача на абз. 2 ч.5 ст.8 ЗУ №2464 -VI не може застосовуватись в даному випадку, оскільки нарахування ЄСВ залежить від виконання особою роботи, покладеної на неї трудовим договором та вказана норма не застосовується, якщо працівника прийнято не з першого робочого дня та звільнено не останнім робочим днем місяця.

Крім того, відповідно до вимог, ст.56.1 Податкового кодексу Українирішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному порядку або судовому порядку.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

В порядку ч. ч. 1,3 ст.139 КАС України підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Харківській області судові витрати за подання до суду позовної заяви в розмірі 454 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України,суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення № 3239/20-40-07-30 від 16.11. 2021 про притягнення до адімністративглої відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст.165-1КУпАП скасувати.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 454 грн. 00 коп. (чотириста п`ятдесят чотири гривень 00 коп).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління Державної податкової служби у Харківській області ( місце знаходження м.Харків, вул. Пушкінська,46, ідентифікаційний код в ).

Головуючий Ж.В.Кузіна