Справа № 500/4508/23
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2023-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №500/4508/23

05 жовтня 2023 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Мартиць О.І.

за участю:

секретаря судового засідання Холоденко В.В.

представника позивача адвоката Дячук С.І.

представника відповідача Удича А.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Тернопільській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Тернопільській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, в якій просив:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області, яка полягала у незастосуванні п. 4 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб" (в первісній редакції чинній станом на 01 січня 2018 року) при обчисленні ОСОБА_1 у період з 29.01.2020 по 18.04.2023 розмірів посадового окладу та окладу за спеціальним званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня відповідного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,14 до цієї постанови.

зобов`язати Головне управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення (зокрема усіх його складових: посадового окладу, окладу за спеціальним званням, надбавок, доплат, винагород, премій, тощо) ОСОБА_1 відповідно до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб" (в редакції чинній станом на 01 січня 2018 року) та з урахуванням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду в справі №826/6453/18 від 29 січня 2020 року:

1) з 29.01.2020 по 31.12.2020 обчислюючи розмір посадового окладу та окладу за спеціальне звання застосовувати розрахункову величину прожиткового мінімуму для працездатних осіб передбаченого ст. 7 ЗУ "Про державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020, а саме 2102 грн, на відповідні тарифні коефіцієнти згідно з додатками 1, 14 до цієї постанови;

2) з 01.01.2021 по 31.12.2021 обчислюючи розмір посадового окладу та окладу за спеціальне звання застосовувати розрахункову величину прожиткового мінімуму для працездатних осіб передбаченого ст. 7 ЗУ "Про державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01.01.2021, а саме 2170 грн, на відповідні тарифні коефіцієнти згідно з додатками 1, 14 до цієї постанови;

3) з 01.01.2022 по 31.12.2022 обчислюючи розмір посадового окладу та окладу за спеціальне звання застосовувати розрахункову величину прожиткового мінімуму для працездатних осіб передбаченого ст. 7 ЗУ "Про державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022, а саме 2481 грн, на відповідні тарифні коефіцієнти згідно з додатками 1, 14 до цієї постанови;

4) з 01.01.2023 по 18.04.2023 обчислюючи розмір посадового окладу та окладу за спеціальне звання застосовувати розрахункову величину прожиткового мінімуму для працездатних осіб передбаченого ст. 7 ЗУ "Про державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01.01.2023, а саме 2684 грн, на відповідні тарифні коефіцієнти згідно з додатками 1, 14 до цієї постанови.

здійснити перерахунок матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та допомоги на оздоровлення ОСОБА_1 відповідно до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб" (в редакції чинній станом на 01 січня 2018 року) та з урахуванням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду в справі №826/6453/18 від 29.01.2020, яка виплачувалася йому у період між 01.02.2020 та 18.04.2023 у відповідності до перерахованих у порядку описаному в пункті 2 прохальної частини позовної заяви розмірів грошового забезпечення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 займав посаду начальника Чортківського районного управління ГУ ДСНС у Тернопільській області.

Відповідно до витягу із наказу Державної служби України з надзвичайних ситуацій №18 від 10.01.2023 позивача було звільнено з служби цивільного захисту, а згідно витягу із наказу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області №155-НК/64 від 19.04.2023, виключено зі списків особового складу ГУ ДСНС України у Тернопільській області.

25.05.2023 представницею позивача до Головного управління ДСНС у Тернопільській області було подано адвокатський запит щодо інформації про розмір нарахованого та фактично виплаченого грошового забезпечення за 2020 - 2023 роки.

На вказаний запит, отримано лист Головного управління ДСНС у Тернопільській області №64001-2785/6414 від 01.06.2023, що з 01.02.2020 по 18.04.2023 ОСОБА_1 нараховане грошове забезпечення відповідно до наказу МВС від 20.07.2018 №623 "Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту" у наступних розмірах: в період із 01.02.2020 по 31.12.2020 - 370686 грн 92 коп., за 2021 рік - 357840 грн 10 коп., за 2022 рік 728158 грн 54 коп., із 01.01.2023 по 18.04.2023 - 174206 грн 09 коп.

Як видно з наданих довідок про розмір нарахованого та фактично виплаченого грошового забезпечення за спірний період відповідач при нарахуванні позивачу грошового забезпечення керувався пунктом 4 Постанови №704 в редакції, яка не мала застосовуватись, а саме визначав розміри посадових окладів, окладів за військовим (спеціальним) званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно з Додатками 1,12,13 і 14.

Проте, враховуючи редакцію згідно висновку викладеного в постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі №826/6453/18, розмір посадових окладів, окладів за військовим (спеціальним) званням повинен встановлюватися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно з Додатками 1, 12, 13 і 14.

На звернення позивача від 08.06.2023 про перерахунок та виплату недоотриманих сум грошового забезпечення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, допомоги на оздоровлення у період починаючи із 01.02.2020 по 18.04.2023, відповідач листом №64001-3447/6414 від 07.07.2023 відмовив позивачу, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 31.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до статей 162-164 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

07.08.2023 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, клопотання про залишення позову без руху та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, вказує, що ОСОБА_1 у спірний період проходив службу цивільного захисту на посадах начальника районного відділу Управління ДСНС України у Тернопільській області та посаді начальника районного управління Головного управління ДСНС України у Тернопільській області.

Так згідно Витягу з наказу Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 30.04.2013 №5 позивача призначено на посаду начальника Чортківського районного відділу Управління ДСНС України у Тернопільській області та встановлено посадовий оклад у розмірі 1350 гривень.

В подальшому у зв`язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" згідно з витягу з наказу Управління ДСНС України у Тернопільській області від 20.03.2018 №86 ОСОБА_1 з 1 березня 2018 року встановлено посадовий оклад у розмірі 6340 грн та оклад за спеціальним званням у розмірі 1480 гривень.

Встановлюючи такий розмір посадового окладу та окладу за спеціальним званням відповідач керувався нормами діючої на момент встановлення такого окладу постанови №704 у редакції від 03.11.2020, пункт 4 якої визначав:

"4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1 12. 13 і 14."

На момент звільнення позивача зі служби та виключення його з кадрів Головного управління ДСНС України у Тернопільській області а саме 18.04.2023 діяла редакція постанови №704 від 26.02.2022 пункт 4 якої встановлював:

4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Ці дані відповідають даним з відкритих джерел та підтверджують те, що протягом спірного періоду жодні зміни у пункт 4 постанови №704 Кабінетом Міністрів України внесені не були, незважаючи на правову позицію Шостого апеляційного адміністративного суду в справі №826/6453/18 від 29.01.2020.

Ухвалою суду від 09.08.2023 визначено розгляд справи №500/4508/23 проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Призначено у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Тернопільській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії судове засідання на 31.08.2023.

08.08.2023 судове засідання не проводилося у зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці та відкладено на 28.09.2023.

В судовому засіданні 28.09.2023 представник відповідача підтримала клопотання про залишення позовної заяви без руху.

Представник позивача проти задоволення клопотання заперечила.

Ухвалою суду від 28.09.2023, постановленою в судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання в задоволенні клопотання відмовлено.

В судовому засіданні 28.09.2023 представник позивача позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві та просила задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 28.09.2023 проти задоволення позову заперечила з мотивів, наведених у відзиві на позов.

28.09.2023 в судовому засіданні оголошено перерву до 05.10.2023 для подання додаткових доказів.

03.10.2023 від представника відповідача до суду поступило клопотання про приєднання до матеріалів справи документів щодо виплати матеріальних допомог.

04.10.2023 через відділ документального забезпечення суду представник позивача подала уточнення позовної вимоги.

В судовому засіданні 05.10.2023 представник позивача позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 05.10.2023 в задоволенні позову просив відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Як слідує з матеріалів справи ОСОБА_1 проходив службу цивільного захисту на різних посадах, а у спірний період з 29.01.2020 по 18.04.2023 на посадах начальника районного відділу Управління ДСНС України у Тернопільській області та посаді начальника районного управління Головного управління ДСНС України у Тернопільській області.

Щодо грошового забезпечення позивача, то наказом Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Тернопільській області від 30.04.2013 №5 йому було встановлено посадовий оклад в розмірі 1350 грн, згідно наказу від 20.03.2018 №86 "Про встановлення посадових окладів, окладів за спеціальним званням та надбавки за кваліфікацію" встановлено з 01.03.2018 посадовий оклад у розмірі 6340 грн, оклад за спеціальним званням у розмірі 1480 грн та надбавку за кваліфікацію у розмірі 5% посадового окладу.

Згідно витягу із наказу (по особовому складу) від 26.04.2021 №22 "Про кадрові питання" ОСОБА_1 призначено на посаду начальника Чортківського районного управління У ДСНС у Тернопільській області у Тернопільській області та встановлено посадовий оклад в розмірі 6630 грн, надбавку за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби від посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальне звання та надбавки за вислугу років 50%.

Відповідно до витягу із наказу (по особовому складу цивільного захисту) Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 10.01.2023 №18 "Про кадрові питання" позивача було звільнено із служби цивільного захисту за пунктом 176 підпунктом 3 (за станом здоров`я) з правом носіння форменого одягу.

Зі змісту витягу із наказу (по особовому складу) Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області від 19.04.2023 №155-НК/64 "Про кадрові питання" видно, що ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу ГУ ДСНС України у Тернопільській області та знято зі всіх видів забезпечення 18.04.2023.

На запит від 25.05.2023 щодо інформації про розмір нарахованого та фактично виплаченого грошового забезпечення за 2020 - 2023 роки, листом Головного управління ДСНС у Тернопільській області №64001-2785/6414 від 01.06.2023 повідомлено, що з 01.02.2020 по 18.04.2023 ОСОБА_1 нараховане грошове забезпечення відповідно до наказу МВС від 20.07.2018 №623 "Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту" у наступних розмірах: в період із 01.02.2020 по 31.12.2020 - 370686 грн 92 коп., за 2021 рік - 357840 грн 10 коп., за 2022 рік 728158 грн 54 коп., із 01.01.2023 по 18.04.2023 - 174206 грн 09 коп.

Встановлюючи такий розмір посадового окладу та окладу за спеціальним званням Головне управління ДСНС у Тернопільській області керувалось нормами діючої на момент встановлення такого окладу постанови №704, пункт 4 якої встановлював:

"4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1 12. 13 і 14."

На звернення позивача від 08.06.2023 про перерахунок та виплату недоотриманих сум грошового забезпечення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, допомоги на оздоровлення у період починаючи із 01.02.2020 по 18.04.2023, у зв`язку з скасуванням постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18 вказаної норми, відповідач листом №64001-3447/6414 від 07.07.2023 відмовив позивачу.

Не погоджуючись із такими діями відповідача, позивач за захистом своїх прав звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Згідно з частиною першою статті 9 Закону №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. (частина друга статті 9 Закону №2011-ХІІ)

За положеннями частини третьої статті 9 Закону №2011-ХІІ грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Відповідно до частини четвертої статті 9 Закону №2011-ХІІ грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі - Постанова №704), затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

Пунктом 2 Постанови №704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно пункту 4 Постанови №704 (в редакції чинній до 24.02.2018) установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

21.02.2018 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №103" Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (далі Постанова №103), пунктом 6 якої внесено зміни до постанов Кабінету Міністрів України, зокрема, у Постанові №704 пункт 4 викладено в такій редакції: 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14."

Тобто, на момент набрання чинності Постановою №704 (01.03.2018) пункт 4 було викладено в редакції змін, викладених згідно із пунктом 6 Постанови №103, а саме: 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

При цьому, суд звертає увагу на те, що зміни до додатків 1, 12, 13 і 14 до Постанови №704 не вносилися.

Отже, станом на 01.03.2018 пункт 4 Постанови №704 визначав, що при обчисленні розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу використовується такий показник як розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року.

Водночас, суд зазначає, що Закон України від 05.10.2000 №2017-III "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" (далі - Закон №2017-III) визначає правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, згідно із положеннями статті 1 якого державні соціальні стандарти - це встановлені законами, іншими нормативно-правовими актами соціальні норми і нормативи або їх комплекс, на базі яких визначаються рівні основних державних соціальних гарантій.

У свою чергу базовим державним соціальним стандартом є прожитковий мінімум, встановлений законом, на основі якого визначаються державні соціальні гарантії та стандарти у сферах доходів населення, житлово-комунального, побутового, соціально-культурного обслуговування, охорони здоров`я та освіти (стаття 6 Закону №2017-III).

Прожитковий мінімум щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

При цьому, згідно із частиною другою статті 92 Конституції України виключно законами України встановлюються, Державний бюджет України і бюджетна система України (пункт 1) та порядок встановлення державних стандартів (пункт 3).

Разом з тим, суд вважає, що Кабінет Міністрів України не уповноважений та не вправі установлювати розрахункову величину для визначення посадових окладів із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який не відповідає нормативно-правовому акту вищої юридичної сили.

При цьому, пунктом 8 Прикінцевих положень Закону України від 23.11.2018 №2629-VIII "Про Державний бюджет України на 2019 рік" було установлено, що у 2019 році для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів як розрахункова величина застосовується прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на 1 січня 2018 року.

У свою чергу, Закон України від 14.11.2019 №294-IX "Про Державний бюджет України на 2020 рік" (далі - Закон №294-IX) таких застережень щодо застосування як розрахункової величини для визначення, зокрема грошового забезпечення, прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня 2018 року на 2020 не містить.

Тобто, положення пункту 4 Постанови №704, в частині визначення розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів, розрахованих згідно з постановою №704, прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року до 01.01.2020 - набрання чинності Законом №294-IX не входили в суперечність із актом вищої юридичної сили.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 02.08.2022 у справі №440/6017/21, вказавши, що з 01.01.2020 положення пункту 4 постанови №704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з постановою №704 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений на відповідний рік у тому числі як розрахункова величина для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що 01.01.2017 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (далі - Закон №1774-VIII) пунктом 3 розділу ІІ якого встановлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року.

Однак, встановлене положеннями пункту 3 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1774-VІІІ обмеження щодо застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з Постановою №704 жодним чином не впливає на спірні правовідносини, оскільки такою розрахунковою величною є, прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року. Розмір мінімальної заробітної плати не є розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, а застосований з іншою метою - для визначення мінімальної величини, яка враховується, як складова при визначенні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням (постанова Верховного Суду від 02.08.2022 у справі №440/6017/21).

Крім того, суд враховує правову позицію Верховного Суду, який неодноразово наголошував, що суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувались такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи. Тобто згідно з правовою позицією Верховного Суду такі правові акти (як закони, так і підзаконні акти) не можуть застосовуватися навіть у випадках, коли вони є чинними (постанови від 12.03.2019 у справі №913/204/18, від 10.03.2020 у справі №160/1088/19).

Відтак посилання позивача та відповідача на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі №826/6453/18 не є основним (ключовим) при розгляді цієї справи.

Отже, з огляду на визначені в частині третій статті 7 КАС України правила, а також враховуючи на те, що з 01.01.2020 положення пункту 4 Постанови №704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений законодавцем на відповідний рік, у тому числі для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів, до спірних правовідносин підлягає застосуванню пункт 4 Постанови №704 в частині, що не суперечить нормативно-правовому акту, який має вищу юридичну силу - Закону №294-IX із використанням для визначення розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік).

Аналогічні за змістом висновки також містить і постанова Верховного Суду від 12 вересня 2022 року по справі №500/1813/21.

Таким чином, відповідні висновки фактично зводяться до того, що починаючи із 2020 року підлягають застосуванню положення пункту 4 Постанови №704, в частині, що не суперечить нормативно-правовим актам, які мають вищу юридичну силу Законам України "Про державний бюджет України на 2020 рік", "Про державний бюджет України на 2021 рік", "Про державний бюджет України на 2022 рік", "Про державний бюджет України на 2023 рік" та із використанням для визначення розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік).

Таким чином посадовий оклад та оклад за військовим званням позивача за період 2020-2023 років має розраховуватись із використанням для визначення розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік).

Разом з тим, суд враховує те, що розрахунковою величиною при визначенні розміру грошового забезпечення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та допомоги на оздоровлення були посадовий оклад та оклад за спеціальним званням визначені, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року, що не спростовано відповідачем.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України №632 від 20.07.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16.08.2018 за №936/32388, затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту (далі - Інструкція №623).

Відповідно до пункту 1 Розділу II Інструкції №623 посадові оклади особам рядового і начальницького складу виплачуються за займаними посадами відповідно до тарифних розрядів, передбачених у штаті органу управління (підрозділу).

Пунктом 1 Розділу III Інструкції №623 визначено, що особам рядового і начальницького складу органів управління (підрозділів) виплачуються оклади за присвоєними їм спеціальними званнями рядового і начальницького складу в розмірі, визначеному у додатку 14 до постанови №704.

Згідно пункту 1 Розділу IV Інструкції №623 особам рядового і начальницького складу виплачується надбавка за вислугу років у таких розмірах посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням: 25 років і більше - 50 відсотків.

Відповідно до пункту 1 Розділу V Інструкції №623 особам рядового і начальницького складу виплачується надбавка за особливості проходження служби в розмірі до 50 відсотків посадового окладу, окладу за спеціальним званням з урахуванням надбавки за вислугу років.

У відповідності до пункту 1 Розділу XVI керівники органів управління (підрозділів) мають право в межах фонду преміювання та економії грошового забезпечення здійснювати преміювання осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби.

Преміювання осіб рядового і начальницького складу здійснюється в межах фонду преміювання, утвореного в розмірі, визначеному наказом ДСНС на відповідний рік, але не менше 10 відсотків фонду посадових окладів.

Преміювання осіб рядового і начальницького складу органів управління (підрозділів) здійснюється відповідно до положення про преміювання, розробленого органом управління (підрозділу) з метою визначення порядку матеріального заохочення осіб рядового і начальницького складу органів управління (підрозділів), з урахуванням специфіки та особливостей виконання покладених на них службових обов`язків, своєчасності і точності виконання рішень державних органів та розпоряджень і вказівок керівників органів управління (підрозділів).

Згідно пункту 1 Розділу XXIX особам рядового і начальницького складу за рішенням керівника (начальника) органу управління (підрозділу) в межах фонду грошового забезпечення, затвердженого в кошторисі органу управління (підрозділу), один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує місячного грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 1 Розділу XXX, особам рядового і начальницького складу, у тому числі тим, хто перебуває в розпорядженні органу управління (підрозділу), за рішенням керівника органу управління (підрозділу) один раз на рік надається допомога для оздоровлення в розмірах їх місячного грошового забезпечення.

Як встановлено судом при розрахунку грошового забезпечення, допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань відповідачем враховувався розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2018 у розмірі 1762 грн та було обраховано посадовий оклад у розмірі 6630 грн, оклад за спеціальним званням 1480 грн.

Враховуючи наведене вище, суд доходить висновку, що підлягає перерахунку виплачена позивачу сума грошового забезпечення, допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, оскільки при їх обрахунку відповідачем використано посадовий оклад та оклад за спеціальним званням не в тому розмірі, який визначений чинним законодавством.

Таким чином, з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, необхідно визнати протиправними дії Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 29.01.2020 по 18.04.2023, допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом станом на 01 січня відповідного календарного року та зобов`язати Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області здійснити перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 з 29.01.2020 по 18.04.2023, допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, з урахуванням посадового окладу та окладу за спеціальним званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 01 січня відповідного календарного року, згідно з пунктом 4 постанови Кабінет Міністрів Україні "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 №704, та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Закріплений у частині першій статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. (частина друга статті 77 КАС України)

За змістом частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Беручи до уваги приписи зазначених норм, оцінюючи наявні в матеріалах докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю.

Судові витрати, передбачені статтею 132 КАС України, у справі відсутні.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 29.01.2020 по 18.04.2023, допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом станом на 01 січня відповідного календарного року.

Зобов`язати Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області здійснити перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 з 29.01.2020 по 18.04.2023, допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, з урахуванням посадового окладу та окладу за спеціальним званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 01 січня відповідного календарного року, згідно з пунктом 4 постанови Кабінет Міністрів Україні "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 №704, та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 10 жовтня 2023 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 );

відповідач:

- Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Лесі Українки, 6, м. Тернопіль, 46011, ).

Головуючий суддя Мартиць О.І.