Справа № 520/2913/22
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2023-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 р. Справа № 520/2913/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Мельнікової Л.В. , Рєзнікової С.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.02.2023, головуючий суддя І інстанції: Мороко А.С., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 13.02.23 по справі № 520/2913/22

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати незаконною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області стосовно не прийняття рішення про зарахування ОСОБА_1 , до страхового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Списку № 1, періоду роботи з 22.11.1993 по 28.11.1993 - учнем гірничоробочого підземного з повним робочим днем; з 29.11.1993 по 04.01.1994 - навчання на курсах гірничоробочого підземного з відривом від виробництва з оплатою по підземній тарифній ставці; з 05.01.1994 по 28.04.1998 - гірничоробочим підземним 3-го розряду з повним робочим днем в шахті на виробничому об`єданні "Торезантрацит" шахта "Заря" згідно довідки № 0119-27/2275 від 10.09.2021;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до списку № 1 періоди роботи з 22.11.1993 по 28.11.1993 учнем гірничоробочого підземного з повним робочим днем; з 29.11.1993 по 04.01.1994 навчання на курсах гірничоробочого підземного з відривом від виробництва з оплатою по підземній тарифній ставці; з 05.01.1994 по 28.04.1998 гірничоробочим підземним 3-го розряду з повним робочим днем в шахті на виробничому об`єданні "Торезантрацит" шахта "Заря" і призначити пенсію за віком на пільгових умовах з дня звернення із заявою про призначення пенсії.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, до відповідачем допущено протиправну бездіяльність, яка виразилась у незарахуванні до пільгового стажу підродів роботи на шахті "Заря" ВО "Торезантрацит", що, в свою чергу стало перешкодою для призначення позивачу пільгової пенсії за Списком № 1. Позивач зазначає, що надав необхідний пакет документів, що підтверджує пільговий стаж роботи, а трудова книжка позивача має необхідні записи про спірні не зараховані періоди роботи, посади позивача атестовані та віднесені до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з цим позовом.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13.02.23 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 19.01.2022 (номер справи № 70), яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пільгової пенсії за Списком № 1.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 , який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Списку № 1 періоди роботи з 22.11.1993 по 28.11.1993 учнем гірничоробочого підземного з повним робочим днем, з 29.11.1993 по 04.01.1994 навчання на курсах гірничоробочого підземного з відривом від виробництва, з 05.01.1994 по 28.04.1998 на посаді гірничоробочого підземного 3-го розряду з повним робочим днем в шахті на виробничому об`єднанні "Торезантрацит" шахта "Заря".

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.01.2022 року про призначення пільгової пенсії за Списком №1, з урахуванням правової позиції, викладеної судом у цьому рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 992 (девятсот девяносто дві) гривні 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.02.2023 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що позивачу відмовлено на підставі наданих документів та враховуючи індивідуальні відомості про застраховану особу, страховий стаж ОСОБА_1 на день звернення до Головного управління склав 22 роки 11 місяців 19 днів, пільговий стаж відсутній.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 (із змінами) пенсія за віком на пільгових умовах призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають зазначеного стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, але мають не менше половини стажу на вказаних роботах, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, чоловікам на 1 рік за кожний рік такої роботи.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу (зазначенням фактичної кількості років, місяців та днів, без урахування періодів відпусток без збереження заробітної плати та відволікання від роботи). Професія або посада (з зазначениям дільниці на якій працював заявник). Характер виконаних робіт розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи. Первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Таким чином, враховуючи положення ст. 114 Закону №1058 та Порядку №637 для призначення пенсії на пільгових умовах спеціальний трудовий стаж підтверджується уточнюючою довідкого підприємства, установи, організації або їх правонаступників.

Апелянт посилається на те, що із наданих документів для призначення пенсії ОСОБА_1 надані уточнюючі довідки видані підприємством, що знаходиться на непідконтрольній Україні території.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №595 01.12.2014 року на територіях, які тимчасово не контролюються українською владою, органи державної влади не функціонують. Відповідно ст. 9 Закону №1207 - VII будь-які органи, їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ) виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним та не створює правових наслідків.

Також в записах трудової книжки відсутнє уточнення про повний робочий день, про що позивач зазначав у своїй позовній заяві.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Колегія суддів зазначає, що з огляду на ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що 12.01.2022 позивач звернувся до територіального пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком за Списком №1, разом з якою заявником надано наступний пакет документів: військовий квиток, диплом про навчання, довідку про взяття на облік ВПО, довідку про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000, довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру, документи про стаж, що визначені Порядком № 637 від 12.0.1993, заявку про призначення пенсії, інші документи (на 3 арк.), трудову книжку.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області 19.01.2022 року прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 (справа № 70), з огляду на те, що у заявника пільговий стаж згідно ст.114 п.п. 1 п. 2 та п. 3 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відсутній, оскільки надана довідка № 01119-27/2275 від 10.09.2021, яка видана (мовою оригіналу) Филиал Шахта "ЗАРЯ" Государственного унитарного предприятия Донецкой народной республики "ТОРЕЗАНТРАЦИТ" розгляду не підлягає у відповідності до приписів Закону України "Про забезпечення прав і свобод та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15 квітня 2014 року № 1207-VII за приписами якого, документи, видані органами та/або посадовими чи службовими особами на тимчасово окупованій території, є не дійсними і не створюють правових наслідків.

Не погодившись з протиправним рішенням відповідача, позивач звернувся до суду.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з підстав необхідності скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 19.01.2022, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 , який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.01.2022 року про призначення пільгової пенсії за Списком №1, з урахуванням правової позиції, викладеної судом у цьому рішенні.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції Українипередбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулюються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV.

Згідно ч. 1 ст. 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до ст. 27 та з урахуванням норм ст. 28 цього Закону.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Частиною 3 ст. 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383) до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до списків за умови підтвердження відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Таким чином, при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах на підставі п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV (по Списку № 1) пенсійний орган має: встановити факт досягнення особою відповідного віку, встановити (визначити) відповідний страховий стаж, встановити (визначити) пільговий стаж, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах (у спірних правовідносинах - за Списком № 1), встановити факт зайнятості особи на цих роботах повний робочий день, встановити факт проведення атестації робочих місць після 21 серпня 1992 року.

В період роботи позивача застосовуються Списки (зокрема Список №1) затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173. При цьому, займана посада "гірничий підземний з повним робочим днем під землею" належали до категорій посад, визначених Списком № 1, які дають право на пільгову пенсію.

Як вбачається зі змісту рішення ГУ ПФУ в Харківській області від 19.01.2022 (номер справи 70) під час вирішення питання про призначення ОСОБА_1 пільгової пенсії за Списком № 1 пенсійним органом не прийнято до уваги довідку № 01119-27/2275 від 10.09.2021, яка видана (мовою оригіналу) Филиал Шахта "ЗАРЯ" Государственного унитарного предприятия Донецкой народной республики "ТОРЕЗАНТРАЦИТ" та в якій зафіксовані наступні періоди роботи заявника, а саме:

- з 22.11.1993 по 28.11.1993 ОСОБА_1 працював на посаді учня гірничоробочого підземного гірничопідготовчого участка з повним робочим днем;

- з 29.11.1993 по 04.01.1994 проходив навчання на курсах гірничоробочого підземного з відривом від виробництва, оплата проводилась по підземній тарифній ставці;

- з 05.01.1994 по 28.04.1998 працював на посаді гірничоробочого підземного гірничопідготовчого участка з повним робочим днем в шахті.

Також у довідці зазначено, що підставами для видачі довідки слугували: особова картка ф. Т-2, особові рахунки на виплату заробітної плати, табеля спуска-підйому в шахту, таб. № 1725.

Отже, зазначеною довідкою підтверджено роботу позивача у вказані періоди на роботах, що віднесені до Списку № 1, повний робочий день під землею.

Окрім того, позивачем разом із заявою про призначення пенсії також надано:

- довідку від 09.09.2021 (вих. № 626-ро), яка видана Донецьким філіалом "АВИАТЕХ" та в якій вказано розмір заробітної плати ОСОБА_1 , який враховується при нарахуванні пенсії за період березень 1193 жовтень 1993;

- довідку № 0119-08/2281 від 10.09.2021 шахти "Заря" ДП "Торезантрацит", яка містить записи про суми заробітної плати отриманих у період з грудня 1993 по березень 1998;

- довідку від 10.09.2021 № 1019-27/2274 шахти "Заря" ГУП ДНР "Торезантрацит" про підземні виходи ОСОБА_1 з 22.11.1993 по 04.01.1994 (учень гірничого підземного).

Поряд з цим, записами в трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 підтверджено вищевказані періоди роботи, а саме:

- з 22.11.1993 по 28.11.1993 ОСОБА_1 працював на посаді учня гірничоробочого підземного гірничопідготовчого участка з повним робочим днем;

- з 29.11.1993 по 04.01.1994 проходив навчання на курсах гірничоробочого підземного з відривом від виробництва, оплата проводилась по підземній тарифній ставці;

- з 05.01.1994 по 28.04.1998 працював на посаді гірничоробочого підземного гірничопідготовчого участку з повним робочим днем в шахті.

З огляду на викладене, колегією суддів встановлено, що у трудовій книжці позивача, відомості про роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, внесені відповідно до вимог Інструкції № 1173, крім того, містяться всі необхідні оформлені належним чином відомості про займану посаду і період виконуваної роботи для підтвердження стажу роботи на підприємстві у періоди з 22.11.1993 по 28.11.1993, з 29.11.1993 по 04.01.1994, з 05.01.1994 по 28.04.1998.

Отже, зазначені періоди роботи позивача мали бути зараховані до його пільгового стажу за Списком № 1 на підставі записів у трудовій книжці.

Факт проведення атестації робочих місць ОСОБА_1 за Списком № 1 та за вказані вище періоди підтверджено довідкою № 01119-27/2275 від 10.09.2021, яка видана (мовою оригіналу) Филиал Шахта "ЗАРЯ" Государственного униітарного предприятия Донецкой народной республики "ТОРЕЗАНТРАЦИТ", а факт проведення атестації робочих місць (за професіями 1010100а учень гірничого підземного та 1010100а гірничий підземний) по шахті "ЗАРЯ" за списком №1 підтверджується випискою з наказу від 26.01.1995 № 9 по (мовою оригіналу) Шахта "ЗАРЯ" Производственного объединения "Торезантрацит" Минуглепром Украины.

При цьому, у пенсійного органу не виникло жодних зауважень як щодо порядку оформлення записів в трудовій книжці позивача чи їх неточностей/наявності недостовірної інформації, виправлень, так і щодо обставин проведення атестації робочих місць позивача за вказані періоди та наявності права позивача на зарахування до пільгового періоду роботи позивача періоду навчання, що підтверджується рішенням ГУ ПФУ в Харківській області від 19.01.2022 (номер справи 70) та відзивом на позов.

Щодо доводів відповідача про те, що надані позивачем на підтвердження свого трудового стажу уточнюючі довідки не прийняті до уваги при призначенні пенсії в зв`язку з тим, що вони видані на непідконтрольній території, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частин другої, третьої статті 9 Закону України від 15 квітня 2014 року № 1207-VII "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території" будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому Законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною 2 цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Колегія суддів зазначає, що підприємство "Шахта "Заря" не можна вважати органами або особами, що створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому Законом, у розумінні положень статті 9 Закону України від 15 квітня 2014 року №1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», а позивач не може бути позбавлений свого права через захоплення незаконними озброєними формуваннями території м.Сніжне Донецької області.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (пункт 53 рішення у справі "Ковач проти України" від 07 лютого 2008 року, пункт 59 рішення у справі "Мельниченко проти України" від 19 жовтня 2004 року, пункт 50 рішення у справі "Чуйкіна проти України" від 13 січня 2011 року, пункт 54 рішення у справі "Швидка проти України" від 30 жовтня 2014 року тощо).

Це означає, що колегія суддів має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

Відповідно до частини другоїстатті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

За статтею 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Отже, позивач опинився в ситуації, що відповідно позбавляє його можливості забезпечити належний захист своїх прав.

Також колегія суддів враховує висновки Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема, "Mozer v. the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia"), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Застосовуючи намібійський виняток у справі "Кіпр проти Туреччини", Європейський суд з прав людини, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що у даному випадку і при обставинах, що склались у зв`язку з тимчасовою окупацією певних територій Донецької області, відмова відповідачем - органом державної влади позивачу - фізичній особі у реалізації її права на призначення пенсії з підстави знаходження підприємств та підтверджуючих первинних документів на окупованій території, не є пропорційною меті, якої намагався досягти відповідач цією відмовою, та така відмова порушує баланс між конституційним правом позивача на соціальне забезпечення та завданням відповідача щодо перевірки правильності призначення та/або перерахунку пенсії.

Окрім того, Верховним Судом у постанові від 2 жовтня 2018 року (справа № 569/14531/16-а) сформульовано правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах. Зокрема, проаналізував положення ст. 19 Конституції України, ст.ст.3,4,9,17,18 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15 квітня 2014 року № 1207-VІІ, у розрізі міжнародних принципів, закладених у документі "Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії", в якому у 1971 році Міжнародний суд Організацій Об`єднаних Націй (далі - ООН), Суд зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але "у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів", у рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах "Лоізіду проти Туреччини" (Loizidou v. Turkey, 18 грудня 1996 року, §45), "Кіпр проти Туреччини" (Cyprus v. Turkey, 10 травня 2001 року) та "Мозер проти Республіки Молдови та Росії" (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23 лютого 2016 року) згідно з якими: "Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, - вважають судді ЄСПЛ, - для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим" (ЄСПЛ).

Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать.

Верховний Суд зазначив, що у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Отже, право особи на отримання пенсійних виплат у належному розмірі не може бути поставлено у залежність від можливості органів Пенсійного фонду України здійснювати повноваження щодо перевірки обґрунтованості їх видачі.

Всі первинні документи, які сформовані до проведення антитерористичної операції, не можуть піддаватися сумніву та позбавляти особи права на отримання пенсії тільки з тих міркувань, що Україна тимчасово не здійснює контроль на території, де набутий відповідний стаж роботи.

З огляду на "намібійські винятки", сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, орган Пенсійного фонду України повинен приймати та визнавати документи, що видані органами, підприємствами, установами та організаціями, що знаходяться на непідконтрольній українській владі території, оскільки їх неприйняття та невизнання веде за собою порушення прав громадян.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за можливе застосувати загальні принципи ("Намібійські винятки"), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та ЄСПЛ, в контексті спірних правовідносин, зокрема, оцінки документів, виданих підприємствами, що знаходяться на тимчасово не контрольованій українською владою території України, як доказів, оскільки неприйняття їх призведе до порушень та обмежень прав позивача на соціальний захист та гарантоване йому право на пенсійне забезпечення в належному розмірі.

Як наслідок, враховуючи висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 30 травня 2018 року по справі №174/658/16-а (провадження № К/9901/201/17), колегія суддів доходить висновку, що відмова відповідача прийняти зазначену довідку №01119-27/2275 від 10.09.2021, яка видана (мовою оригіналу) Филиал Шахта "ЗАРЯ" Государственного унитарного предприятия Донецкой народной республики "ТОРЕЗАНТРАЦИТ" є неправомірною, а відтак відповідачем протиправно не зараховано до пільгового стажу ОСОБА_1 , який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Списку № 1 періоди роботи з 22.11.1993 по 28.11.1993 учнем гірничоробочого підземного з повним робочим днем, з 29.11.1993 по 04.01.1994 навчання на курсах гірничоробочого підземного з відривом від виробництва, з 05.01.1994 по 28.04.1998 на посаді гірничоробочого підземного з повним робочим днем в шахті.

Враховуючи вище наведене, колегія суддів вважає за необхідне скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 19.01.2022 (номер справи №70), яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пільгової пенсії за Списком №1 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 , який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Списку № 1 періоди роботи з 22.11.1993 по 28.11.1993 учнем гірничоробочого підземного з повним робочим днем, з 29.11.1993 по 04.01.1994 навчання на курсах гірничоробочого підземного з відривом від виробництва, з 05.01.1994 по 28.04.1998 на посаді гірничоробочого підземного 3-го розряду з повним робочим днем в шахті на виробничому об`єднанні "Торезантрацит" шахта "Заря".

При цьому, колегія суддів виходить з положень, закріплених в п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень, де вказано, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог.

Колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.02.2023 по справі № 520/2913/22 - залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя А.О. Бегунц
Судді Л.В. Мельнікова С.С. Рєзнікова