Справа № 640/11175/19
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2023-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 жовтня 2023 року

м. Київ

справа №640/11175/19

адміністративне провадження №К/990/32143/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Мацедонської В.Е.,

суддів - Губської О.А., Білак М.В.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2023 року у справі №640/11175/19 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Прем`єр-міністра України Гройсмана Володимира Борисовича про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства юстиції України, Прем`єр-міністра України Гройсмана Володимира Борисовича, у якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 07 вересня 2018 року №3232/7 "Про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 від 14 серпня 2018 року";

- зобов`язати Міністерство юстиції України розглянути скаргу від 14 серпня 2018 року, зареєстровану 21 серпня 2018 року за №26854-33-18;

- визнати протиправними дії Прем`єр-міністра України Гройсмана Володимира Борисовича щодо передачі Міністерству юстиції України скарги від 16 листопада 2018 року на дії та рішення посадових осіб Міністерства юстиції України;

- визнати протиправними дії Прем`єр-міністра України Гройсмана Володимира Борисовича, які полягають у нерозгляді скарги від 16 листопада 2018 року на дії та рішення посадових осіб Міністерства юстиції України.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 лютого 2022 року, позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України від 07 вересня 2018 року №3232/7 "Про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 від 14 серпня 2018 року". Зобов`язано Міністерство юстиції України повторно розглянути скаргу від 14 серпня 2018 року та зареєстровану 21 серпня 2018 року за №26854-33-18. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2023 року рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 лютого 2022 року скасовано в частині задоволених позовних вимог. У задоволенні позову в цій частині відмовлено. У решті рішення залишено без змін.

Не погоджуючись із постановою суду апеляційної інстанції позивачем подано касаційну скаргу до Верховного Суду.

Ухвалами Верховного Суду від 08 червня 2023 року та від 09 серпня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 повернуто скаржнику.

22 вересня 2023 року до Верховного Суду надійшла аналогічна за змістом попереднім скаргам касаційна скарга.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

З матеріалів касаційної скарги встановлено, що вони оформлені без дотримання вимог пункту 4 частини другої статті 330 КАС України.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України в касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Перевіривши касаційну скаргу представника позивача, Судом встановлено, що її зміст не відповідає вимогам пункту 4 частини другої статті 330 КАС України, оскільки ним не обгрунтовано підстави, на якій подана касаційна скарга, що перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

У касаційній скарзі міститься посилання на пункти 1, 3 та 4 частини 4 статті 328 КАС України, як на підстави касаційного оскарження.

Слід зазначити, що скаржником жодним чином не обгрунтовані пункти 1 та 4 частини 4 статті 328 КАС України, а лише процитовано вказані пункти.

При цьому, скаржнику Верховним Судом уже надавались змістовні пояснення щодо заявлених ним підстав касаційного оскарження.

Так, у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

При цьому, варто зауважити, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними.

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників правовідносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.

Щодо посилання скаржника на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України Суд зазначає таке.

Так, у тексті касаційної скарги указано про відсутність висновку Верховного Суду щодо: засвідчення копій документів фізичними особами під час застосування Закону №755- IV; застосування статті 58 Конституції України до норм статті 34 Закону №755-IV в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення механізму протидії рейдерству" №2255-IX від 12 травня 2022 року (щодо вимог до оформлення скарги та порядку її розгляду).

Перевіривши вказані скаржником норми права, встановлено, що стаття 58 Конституції України, на яку посилається скаржник, є загальною нормою, яка не застосовувалась судом при ухваленні оскаржуваної постанови.

Крім того, норма статті 34 Закону №755-IV передбачає порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності у сфері державної реєстрації, та при цьому містить досить великий перелік частин, пунктів та абзаців. Натомість, скаржником не конкретизовано щодо, якої саме частини, пункту та (або) абзацу вказаної статті необхідно надати висновок Верховному Суду.

Верховний Суд не може самостійно визначати норму права, щодо якої є необхідність у наданні висновку.

Водночас обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції; висновок щодо правильного застосування якої ще не сформульовано Верховним Судом; у чому полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права; як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.

Суд зазначає, що формальне посилання на норми права, щодо застосування яких у подібних правовідносинах, на думку заявника, відсутній висновок Верховного Суду, не може вважатись належним обґрунтуванням підстави касаційного оскарження судового рішення, передбаченої пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України, оскільки заявником не зазначено, в чому полягає неправильність застосування цієї норми права судом апеляційної інстанції та яке, на думку скаржника, правильне застосування цієї ж норми права.

Згідно із пунктом 4 частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, у випадку, якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

З огляду на те, що пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України є відсильною нормою, то обґрунтування необхідності касаційного оскарження згідно з таким пунктом можливе лише у взаємозв`язку із посиланням на відповідний підпункт та частину статті 353 КАС України.

Водночас необхідні посилання на відповідний підпункт та частину статті 353 КАС України та обґрунтування таких посилань у тексті касаційної скарги відсутні.

Таким чином межі касаційного перегляду судових рішень обмежено підставами, на яких подається касаційна скарга, зазначеними скаржником, та викладеними в ухвалі суду підставами для відкриття касаційного провадження.

Також, оскаржуючи судове рішення у справі, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження, позивач зазначає про наявність виняткових обставин, передбачених підпунктами а)-в) пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, однак не обґрунтовує зазначене посилання належним чином.

Отже у разі не зазначення в касаційній скарзі підстав (підстави), на якій подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав) (пункт 4 частини другої статті 330 КАС України) така касаційна скарга має бути залишена без руху.

Крім того, відповідно до вимог частини 4 статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Підпунктом 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI (далі - Закон України №3674-VI) визначено, що за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено з 01 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1921 грн.

З оскаржуваного судового рішення вбачається, що позивачем заявлено три вимоги немайнового характеру.

Отже, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою, складає 4610,4 грн (1921 грн х 0,4)х3 х200%).

Отже, скаржнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 4610,4 грн.

Згідно із частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Частинами першою і другою статті 169 КАС України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, відповідно до частин першої та другої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявнику касаційної скарги строку у 10 днів для усунення недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції

- касаційної скарги в новій редакції із зазначенням підстав (підстави), на яких подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 КАС України підстави (підстав) (пункт 4 частини другої статті 330 КАС України), з належним її обґрунтуванням, а також обґрунтуванням наявності виняткових обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України;

- документ про сплату судового збору в розмірі 4610,4 грн.

Реквізити для сплати судового збору: Отримувач коштів ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача 6007, код банку отримувача (МФО) 899998, номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) UA0026007, код класифікації доходів бюджету 22030102, найменування податку, збору, платежу судовий збір (Верховний Суд, 055), символ звітності банку 207, призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД Касаційний адміністративний суд, номер справи, у якій сплачується судовий збір.

Керуючись статтями 3, 169, 330, 328, 332 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2023 року у справі №640/11175/19 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Прем`єр-міністра України Гройсмана Володимира Борисовича про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити дії - залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали - протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Роз`яснити, що невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк є підставою для повернення касаційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Е. Мацедонська

Судді О. А. Губська

М. В. Білак