Справа № 340/7856/23
Суддя: О.А. ЧЕРНИШ
Дата ухвалення: 2023-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2023 року м. Кропивницький Справа № 340/7856/23

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Черниш О.А.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

відповідач: відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (49101, м. Дніпро, вул. Старокозацька, 56)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (49027, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 21 А, )

про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови від 27.07.2023 року про закінчення виконавчого провадження.

Позов ОСОБА_1 мотивовано тим, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебувало виконавче провадження ВП №72122205 щодо примусового виконання виконавчого листа №340/588/20 від 15.07.2023 року про поновлення її на роботі. Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.07.2023 року цей виконавчий лист визнано таким, що не підлягає виконанню. Позивачка подала апеляційну скаргу на вказану ухвалу суду. Однак державний виконавець передчасно винесла постанову від 27.07.2023 року про закінчення виконавчого провадження ВП №72122205. Позивачка не погоджується з цією постановою та просить суд визнати її протиправною та скасувати.

Ухвалою судді від 03.10.2023 року відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Цією ж ухвалою суд залучив до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову, мотивованими тим, що виконавче провадження ВП №72122205 з примусового виконання виконавчого листа №340/588/20 від 15.07.2021 року було відкрито постановою від 27.06.2023 року. Боржник - Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) - 25.07.2023 року подав заяву про закінчення виконавчого провадження разом з ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.07.2023 року, якою виконавчий лист №340/588/20 визнано таким, що не підлягає виконанню. Вказана ухвала набрала законної сили з моменту її проголошення, тож державний виконавець, отримавши подані боржником документи, 27.07.2023 року винесла постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.5 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження". Доводячи законність спірної постанови, представник відповідача просила суд у задоволенні позову відмовити.

Від представника третьої особи надійшли пояснення щодо позову із запереченнями проти нього, мотивованими тим, що позивачка пропустила 10-денний строк звернення до суду, передбачений частиною 2 статті 287 КАС України, тож її позовну заяву слід залишити без розгляду.

У судове засідання сторони не прибули, їхнє неприбуття не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, суд установив такі обставини.

ОСОБА_1 працювала на посаді першого заступника начальника Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області територіального органу Міністерства юстиції України. Позивачка була призначена на цю посаду наказом Міністерства юстиції України №1711/к від 11.06.2019 року.

Наказом Міністерства юстиції України №4168/к від 23.12.2019 року "Про звільнення" ОСОБА_1 звільнено із займаної посади з 26.12.2019 року у зв`язку з ліквідацією державного органу відповідно до пункту 1-1 частини 1 статті 87 Закону України "Про державну службу", з припиненням державної служби.

Позивачка не погодилася зі своїм звільненням та у лютому 2020 року звернулася до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства юстиції України та Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про поновлення на роботі (справа №340/588/20).

У ході судового розгляду справи до участі у ній залучено співвідповідача - Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01.10.2020 року в адміністративній справі №340/588/20 у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 19.05.2021 року рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01.10.2020 року скасовано. Позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України "Про звільнення" №4168/к від 23.12.2019 року. Поновлено ОСОБА_1 на посаді рівнозначної категорії і кваліфікації Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) з 27.12.2019 року. На користь ОСОБА_1 стягнуто з Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 27.12.2019 року по 19.05.2021 року в сумі 605355,54 грн., що визначений без утримання податків та інших обов`язкових платежів. У задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 09.12.2021 року постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 19.05.2021 року в частині поновлення на роботі залишено без змін.

У липні 2021 року Кіровоградський окружний адміністративний суд видав ОСОБА_1 виконавчий лист №340/588/20 від 15.07.2021 року про поновлення її на роботі. Боржником у вказаному виконавчому листі зазначено Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

У червні 2023 року позивачка пред`явила вказаний виконавчий лист для примусового виконання до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (надалі - орган ДВС).

Постановою заступника начальника органу ДВС від 27.06.2023 року відкрито виконавче провадження ВП №72122205 з виконання виконавчого листа №340/588/20 від 15.07.2021 року та зобов`язано боржника - Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) - виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Боржник 06.07.2023 року подав до органу ДВС заяву про відкладення проведення виконавчих дій строком на 10 робочих днів. У цій заяві боржник повідомив державного виконавця, що на виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 19.05.2021 року у справі №340/588/20 наказом Міністерства юстиції України №3185/к від 22.12.2021 року "Про поновлення" ОСОБА_1 поновлено з 27.12.2019 року на посаді рівнозначній категорії і кваліфікації Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Також боржник повідомив державного виконавця про те, що він 05.07.2023 року звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду із заявою в порядку статті 374 КАС України про визнання виконавчого листа №340/588/20 таким, що не підлягає виконанню.

Заступник начальника органу ДВС винесла постанову від 10.07.2023 року про відкладення проведення виконавчих дій до 24.07.2023 року.

Згодом боржник подав до органу ДВС заяву від 25.07.2023 року, в якій просив винести постанову про закінчення виконавчого провадження. До цієї заяви боржник долучив ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.07.2023 року у справі №340/588/20, якою виконавчий лист визнано таким, що не підлягає виконанню.

Заступник начальника органу ДВС, отримавши цю заяву та ухвалу суду, винесла постанову від 27.07.2023 року про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 5 частити 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" (скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню).

Відповідач направив копію цієї постанови позивачці поштою 10.08.2023 року.

Позивачка отримала постанову 04.09.2023 року, а 14.09.2023 року звернулася до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно зі статтею 287 КАС України ("Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця") учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця - приватний виконавець.

У статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" зазначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" установлено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: 1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Строки прийняття рішень виконавцями та вчинення виконавчих дій передбачені у статті 13 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до частин 1, 5 цієї статті під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

За порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавці несуть відповідальність в порядку, встановленому законом.

Порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.

Згідно з частиною 1 статті 28 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Підстави закінчення виконавчого провадження наведені у статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" і до них належить скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню (пункт 5 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження").

Згідно з частинами 2, 3 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

У випадках, передбачених пунктом 5 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Відповідно до частини 1 статті 40 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Суд установив, що у виконавчому провадженні ВП №72122205 виконувалося рішення суду про поновлення позивачки на роботі - на підставі виконавчого листа, виданого Кіровоградським окружним адміністративним судом 15.07.2021 року у справі №340/588/20. Оскаржуваною постановою державного виконавця від 27.07.2023 року виконавче провадження закінчено на підставі пункту 5 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" у зв`язку з визнанням судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Згідно з частинами 1, 3 статті 373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виконавчий лист, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Відповідно до частин 4, 5 статті 372 КАС України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах, вирішує суддя адміністративного суду одноособово, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Статтею 374 КАС України унормований такий порядок виправлення помилки у виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню:

1. Суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

2. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

3. Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Така ухвала підлягає внесенню до Єдиного державного реєстру виконавчих документів не пізніше наступного дня з дня її постановлення.

4. Про виправлення помилки у виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

5. Ухвалу суду за результатами розгляду заяви може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом.

За правилами статті 256 КАС України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Частиною 2 статті 14 КАС України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Суд установив, що після відкриття виконавчого провадження ВП №72122205 боржник - Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) - звернулося до Кіровоградського окружного адміністративного суду із заявою від 05.07.2023 року у порядку статті 374 КАС України про визнання виконавчого листа №340/588/20 від 15.07.2021 року таким, що не підлягає виконанню. Заява мотивована тим, що рішення суду про поновлення позивачки на роботі виконано в добровільному порядку, а саме шляхом видання наказу Міністерства юстиції України №3185/к від 22.12.2021 року "Про поновлення".

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.07.2023 року у справі №340/588/20 заяву боржника задоволено, визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

ОСОБА_1 31.07.2023 року подала апеляційну скаргу на цю ухвалу суду.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 09.10.2023 року її апеляційну скаргу залишено без задоволення, а ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.07.2023 року у справі №340/588/20 - без змін.

Між тим, позивачка звернулася до суду з цим позовом, вважаючи, що державний виконавець передчасно винесла постанову від 27.07.2023 року про закінчення виконавчого провадження, оскільки не дочекалася рішення суду апеляційної інстанції за результатами апеляційного перегляду ухвали Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.07.2023 року.

Суд вважає такі доводи позову безпідставними та зазначає, що ухвала Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.07.2023 року у справі №340/588/20 була проголошена у судовому засіданні 14.07.2023 року, за правилами статті 256 КАС України набрала законної сили негайно після її проголошення, тобто 14.07.2023 року, і з цього моменту стала обов`язковою для виконання учасниками справи, а також усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Оскарження ухвали суду не зупиняло її виконання.

Боржник повідомив державного виконавця про ці обставини 25.07.2023 року та надав йому копію ухвали суду від 14.07.2023 року, у якій зазначено строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження.

Тож ця ухвала суду, яка набрала законної сили, була для державного виконавця безумовною підставою для закінчення виконавчого провадження згідно з пунктом 5 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" у зв`язку з визнанням судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, та унеможливлювала подальше примусове виконання рішення суду. На момент прийняття оскаржуваної постанови від 27.07.2023 року позивачка не повідомляла державного виконавця про свої наміри подати апеляційну скаргу на цю ухвалу, а у відповідача не було обов`язку з`ясовувати такі обставини чи очікувати закінчення строку на оскарження такої ухвали.

Суд прийшов до висновку, що у спірних правовідносинах державний виконавець діяв правомірно, порушень прав позивачки не вчиняв. Оскаржувана постанова від 27.07.2023 року про закінчення виконавчого провадження є законною, а у задоволенні позову про її скасування слід відмовити.

Підстав для залишення позовної заяви без розгляду, визначених частинами 3 та 4 статті 123 КАС України, суд не знайшов, оскільки позов поданий у межах 10-денного строку, установленого частиною 2 статті 287 КАС України.

Позаяк позивачці відмовлено у задоволенні позову, то підстави для стягнення на її користь понесених нею судових витрат на сплату судового збору відсутні.

Керуючись статтями 9, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 268, 269, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду у 10-денний строк, установлений статтею 287 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду О.А. ЧЕРНИШ