Справа № 320/7508/22
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2023-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/7508/22 Суддя (судді) першої інстанції: Щавінський В.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Парінова А.Б.,

суддів: Грибан І.О.,

Сорочка Є.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) на рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 червня 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, Відділу державного нагляду (контролю) у Київській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування постанови,

У С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (надалі - позивач) з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (надалі - відповідач 1), Відділу державного нагляду (контролю) у Київській області Державної служби України з безпеки на транспорті (надалі - відповідач 1), в якій просив суд: визнати протиправною та скасувати постанову від 02.08.2022 №344214 Відділу державного нагляду (контролю) у Київській області Державної служби України з безпеки на транспорті про стягнення з ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу у розмірі 8500,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що спірною постановою на нього був накладений адміністративно-господарський штраф за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм при здійсненні перевезення вантажу. Позивач стверджує, що висновки, зазначені у первинних документах, а саме у акті про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 10.02.2022 №0051412 та у довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 10.02.2022 №0053313, що слугували підставою для винесення постанови Відділом державного нагляду (контролю) у Київській області Державної служби України з безпеки на транспорті від 02.08.2022 №344214 спростовуються письмовими доказами наданими до суду, а саме товарно-транспортною накладною №006496 від 10.02.2022, згідно якої повна маса транспортного засобу після навантаження збіжжям становить 42320 кг., товарно-транспортною накладною №366 від 10.02.2022, згідно якої повна маса транспортного засобу (брутто) після навантаження збіжжям становить 42320 кг., накладною б/н від 10.02.2022, виданою на ваговій "МСП Ніка-Тера" (вантажний район №1), згідно якої з транспортного засобу (автомобіля) Рено д.н.з. НОМЕР_1 , причіп НОМЕР_2 розвантажено збіжжя - 42260 кг. Також, позивач стверджує, що посадовими особами контролюючого органу на вимогу водія не були надані документи, які б підтверджували, що вагове обладнання забезпечує зважування сипучих вантажів в русі, і визначає повну масу вантажного транспортного засобу з похибкою не більше ніж 2% та дискретністю вимірювання в межах технічних характеристик вагового обладнання, визначених виробником і чи дійсно похибка складає не більше ніж 2%, а також зазначив , що посадовими особами контролюючого органу не було надано інформації щодо кваліфікації персоналу стаціонарного пункту габаритно-вагового контролю та проходження персоналом навчання і інструктажу по роботі з обладнанням. Крім того, позивач вказує на недотримання контролюючим органом строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених вимогами Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 15 червня 2023 року адміністративний позов задоволено:

- визнано протиправною та скасовано постанову №344214 Відділу державного нагляду (контролю) у Київській області Державної служби України з безпеки на транспорті від 02.08.2022 про застосування адміністративно-господарського штрафу стосовно ОСОБА_1 ;

- стягнуто на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ; АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Державна служба України з безпеки на транспорті (; просп. Перемоги,14, м. Київ 03135).

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням відповідачем 1 подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт вказує на те, що судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні неправильно застосовано положення Закону №2344-ІІІ, Порядку №1567, Порядку №1388, Інструкція №379, Правила №363. Також, апелянт зазначає, що неотримання позивачем кореспонденції не свідчать про неналежне повідомлення останнього про розгляд справи щодо порушення законодавства в частині перевезення вантажу.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 липня 2023 року відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду у порядку письмового провадження.

Колегією суддів досліджено матеріали справи та встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення сторін (позивача) про розгляд апеляційної скарги.

Відповідно до частини 2 статті 309 КАС України у виняткових випадках та з урахуванням особливостей розгляду справи апеляційний суд може продовжити строк розгляду справи, про що постановляє ухвалу.

Пунктом 1 статті 6 ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року Конвенції про захист прав людини та основних свобод закріплено право вирішення спірного питання упродовж розумного строку.

Згідно п. 26 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів ухвалення рішення в розумні строки відповідно до статті 6 Конвенції також можна вважати важливим елементом його якості. Проте можливе виникнення суперечностей між швидкістю проведення процесу та іншими чинниками, пов`язаними з якістю, такими як право на справедливий розгляд справи, яке також гарантується статтею 6 Конвенції. Оскільки важливо забезпечувати соціальну гармонію та юридичну визначеність, то попри очевидну необхідність враховувати часовий елемент слід також зважати й на інші чинники.

З огляду на вищезазначені обставини, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що існує необхідність продовження строку розгляду даної справи на розумний строк.

Позивачем відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Як було встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ - НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) зареєстрований 10.12.2021 як фізична особа-підприємець, що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Основним видом його діяльності за кодом КВЕД 49.41 вантажний автомобільний транспорт.

Згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу позивачу на праві власності належить автомобіль (тягач) марки "Renault Premium", реєстраційний номер НОМЕР_1 та причіп марки "Ever" Е-033, реєстраційний номер НОМЕР_4 .

Згідно товарно-транспортної накладної від 10.02.2022 №006496 замовником та вантажоодержувачем сипучого вантажу (кукурудза) є Товариство з обмеженою відповідальністю "Явкино Холдинг"; вантажовідправником - Приватне сільськогосподарське підприємство "Плешкані"; автомобільний перевізник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Прометей"; водій - ОСОБА_1 Пункт навантаження - с. Каленики, Золотоніський район, Черкаська область; пункт розвантаження - м. Миколаїв.

10.02.2022 інспекторами Відділу державного нагляду (контролю) у Черкаській області Державної служби України з безпеки на транспорті, відповідно до направлення від 03.02.2022 №012387 на рейдову перевірку, на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів в місцях навантаження і розвантаження, проводилась рейдова перевірка транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення пасажирів та вантажів.

На ділянці дороги а/д Н-16 39+800 км 10.02.2022 співробітниками відділу державного нагляду (контролю) у Черкаській області зупинено автомобіль марки "Renault Premium", реєстраційний номер НОМЕР_1 з причіпом марки "Ever" Е-033, реєстраційний номер НОМЕР_4 для здійснення габаритно-вагового контролю.

Відповідно до товарно-транспортної накладної від 10.02.2022 №366 автомобільний перевізник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Трейд Ла Грейн" (, м. Миколаїв, вул. Потьомкінська,114/1); водій - ОСОБА_1 .

За результатами проведення зважування складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю №0053313 від 10.02.2022, в якій вказано, що навантаження на осі є таким:1) 6,99; 2)11,84 3)8,04 4)7,01 5)8,12. Повна маса транспортного засобу - 42.9 тонн.

Відповідачем складено Акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0051412 від 10.02.2022, у якому зазначено, що за результатами габаритно-вагового контролю транспортного засобу встановлено, що фактична маса складає 42,9 тонни при нормативно-допустимій масі у 44 тонни; при цьому навантаження на другу вісь становить 11,84 тонн при нормативно-допустимій - 11.00 тонн; навантаження на третю вісь становить 24.07 тонн при нормативно-допустимій - 24 тонни.

02.08.2022 відділом державного нагляду (контролю) у Київській області Державної служби України з безпеки на транспорті винесено постанову №344214 про застосування до ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу у розмірі 8500,00 грн. за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно, відповідальність за яке передбачена абзацом 14 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Не погоджуючись з правомірністю прийняття вказаної постанови, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять доказів того, що габаритно-ваговий контроль позивача було здійснено у спеціально відведених та належно облаштованих для цього місцях. Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач у спірних правовідносинах не мав статусу автомобільного перевізника, та не може бути суб`єктом відповідальності передбаченої абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону N2344-III, внаслідок чого спірна постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу є протиправною та підлягає скасуванню.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини між автомобільними перевізниками, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень регулюються Законом України "Про автомобільний транспорт".

Загальне державне регулювання діяльності автомобільного транспорту здійснює Кабінет Міністрів України відповідно до своїх повноважень.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами (надалі - Порядок №1567).

Відповідно до пункту 3 Порядку №1567 органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Згідно з пункту 16 під час рейдової перевірки можливе здійснення габаритно-вагового контролю.

Пунктом 20 Порядку №1567 встановлено, що виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

Згідно пунктів 21, 22 Порядку №1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3 (акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом).

Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27.06.2007 року "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування" затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (надалі - Порядок №879).

Підпунктом 2 пункту 2 Порядку №879 вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Відповідно до підпункту 4 пункту 2 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Згідно пунктів 3, 4, 6 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Відповідно до пунктів 15-18, 20 Порядку № 879 контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють відповідні підрозділи МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху, та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.

Габаритно-ваговий контроль на стаціонарних пунктах включає документальний, попередній та/або точний контроль, на пересувних - документальний, точний контроль.

У разі виявлення під час здійснення попереднього габаритно-вагового контролю на стаціонарних або автоматичних зважувальних пунктах факту перевищення установлених габаритно-вагових параметрів здійснюється точний габаритно-ваговий контроль.

За результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення, а на запит водія - міжнародний сертифікат зважування вантажних транспортних засобів, якщо пункт габаритно-вагового контролю уповноважений видавати такі сертифікати.

За результатами точного та/або документального габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

Згідно з абзацу 16 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до стаття 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є, для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством.

В той же час, відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що законодавством регламентовано повноваження Укртрансбезпеки, зокрема в особі її територіальних органів, здійснювати контроль за дотриманням перевізниками нормативно-правових вимог у галузі автомобільних перевезень шляхом здійснення контрольно-вагового вимірювання.

При цьому, законодавством визначено граничні габаритно-вагові норми загальної маси навантаження автомобілів та навантаження на їхню строєну вісь.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовується сторонами, що відповідно до оскаржуваної постанови встановлено проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, було виявлено перевищення позивачем встановлених габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно, результати чого було відображено в Акті № 0051412 від 12.02.2022.

У вказаному акті зазначено, що інспекторами Відділу державного нагляду (контролю) у Черкаській області Державної служби України з безпеки на транспорті, відповідно до направлення від 03.02.2022 №012387 на ділянці дороги а/д Н-16 39+800 км 10.02.2022 зупинено автомобіль марки "Renault Premium", реєстраційний номер НОМЕР_1 з причіпом марки "Ever" Е-033, реєстраційний номер НОМЕР_4 для здійснення габаритно-вагового контролю, що належить позивачу.

Під час перевірки зазначеними посадовими особами виявлено порушення: перевезення вантажу з перевищенням встановлених вагових норм встановлених п.22.5 ПДР, що навантаження на осі є таким:1) 6,99; 2) 11,84 3) 8,04 4) 7,01 5) 8,12. Повна маса транспортного засобу - 42.9 тонн.

На підставі п. 6 Порядку №422, в зв`язку із виявленням під час здійснення габаритно-вагового контролю невідповідності фактичних вагових параметрів нормам та правилам, відповідачем було складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, копія якого міститься в матеріалах справи.

Колегія суддів звертає увагу, що позивачем в позовній заяві не заперечується та не спростовуються встановлення відповідачем порушення абз. 14 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" перевищення встановлених законодавством вагових норм встановлених габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно.

Так, судом першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, звернуто увагу на відсутність затвердженої спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології методики виконання вимірювань поосьових навантажень та маси вантажних транспортних засобів, якою мали керуватися органи Укртрансбезпеки під час проведення габаритно-вагового контролю, то суд зазначає, що оскільки за змістом ст.ст. 4 і 29 Закону № 3353-XII, ст. 33 Закону України "Про автомобільні дороги" від 08.09.2005 № 2862-IV визначення порядку здійснення габаритно-вагового контролю віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України, і такий механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів визначено Порядком № 879, яким керувався відповідач, отже, нимправомірно складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом та в подальшому винесено спірну постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Наведене узгоджується з подальшим нормативним регулюванням спірних правовідносин, а саме скасуванням п. 19 Порядку № 879, який до 08.09.2017 передбачав, що під час проведення габаритно-вагового контролю Укртрансбезпека або її територіальні органи керуються методикою, затвердженою Мінекономрозвитку.

Суд апеляційної інстанції погоджується з твердженнями відповідача, що на час проведення рейдової перевірки методика зважування транспортних засобів, що здійснюють перевезення рідких вантажів (сипучих), - відсутня, варто зазначити, що відсутність методики проведення габаритно-вагового контролю, не є підставою, яка звільняє перевізників від відповідальності за перевищення вагових та габаритних параметрів транспортного засобу.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 02.08.2018 по справі № 820/1420/17 та від 29.01.2020 по справі №814/1460/16.

Колегія суддів наголошує, що перевізник повинен дотримуватись технічних характеристик, не навантажувати на автомобіль більше його технічних можливостей і не допускати перевантаження транспортного засобу, що залишилося поза увагою суду першої інстанції.

Крім того, навіть у випадку доведення можливості переміщення вантажу, ця обставина не спростовує встановленого під час зважування перевищення допустимого осьового навантаження. Наведеними вище нормативними актами не передбачається можливості звільнення перевізника від відповідальності за порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом у випадку переміщення вантажу у вантажному відсіку автомобіля.

Так, ані чинним законодавством України, ані жодними міжнародним нормативним документом не передбачені виключення з Правил дорожнього руху України щодо правильності розміщення та кріплення вантажу при перевезенні подільних (в тому разі сипучих) вантажів.

Перевищення вантажу під час руху не є припустимим, оскільки його переміщення спричиняє збільшення динамічної маси транспортного засобу при гальмуванні, а також порушує стійкість транспортного засобу. Вказані негативні переміщення вантажу під час руху можуть призвести до непередбачуваних катастрофічних наслідків та є загрозою для безпеки дорожнього руху.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що законодавцем чітко передбачено критичну похибку в розмірі 2 %, що дозволяє враховувати специфіку вантажу, в тому числі й подільного, який під час транспортування здатний зсуватися (перемішуватися).

Завантажуючи вантажний автомобіль в межах дозволеної фактичної маси до 40 т, перевізник зобов`язаний враховувати дозволені навантаження на осі транспортного засобу, нерівномірний розподіл маси вантажу на осі, зміну маси транспортного засобу та можливе перевищення вагових параметрів після здійснення заправки автомобіля пальним тощо.

Так, суд першої інстанції погодився з доводами позивача про неналежне повідомлення позивача про час та місце розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, що додатково вказує на протиправність застосування відповідачем спірного штрафу, колегія суддів вважає помилковими дані твердження, з наступних підстав.

Згідно із пунктом 25, 26, 27 Порядку №1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення. Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5 до Порядку № 1567.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується позивачем, що на поштову адресу останнього було надіслано повідомлення від 22.06.2022 за №17808/30/24-22 про виклик позивача для розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем заздалегідь повідомлено позивача про час і місце розгляду справи про порушення, що і відповідає вимогам законодавства.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що під час перевірки задокументовані контролюючим органом у відповідному акті перевірки від 16.08.2020 № 241058, довідці від 16.08.2020 №0004574 був присутній позивач. А отже останньому було відомо про виявлення порушення під час зважування ТЗ. Який здійснював перевезення габариту.

Разом з цим колегія судів враховує, позицію Верховного Суду, що викладена у постанові від 11.02.2020 у справі №820/4624/17, вказано: "завчасне у межах достатнього поза розумним сумнівом строку надходження поштового відправлення (до складу якого входить повідомлення про дату, час та місце розгляду питання стосовно накладення штрафу на перевізника) до установи з поштового зв`язку і не отримання цього повідомлення перевізником не виключає можливості накладення штрафу за відсутності перевізника, адже кожен учасник суспільних відносин повинен дотримуватись базових правил добропорядності, доброчесності та сумлінності тощо, а не ухилятись від отримання поштової кореспонденції задля уникнення юридичної відповідальності.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що в даному випадку до позивача застосовано адміністративно-господарські санкції, а отже відповідач мав право протягом одного року з моменту вчинення даного порушення застосувати санкції, враховуючи, що порушення вчинено 10 лютого 2022 року, а санкції застосовано, винесено постанову прийнято 02 вересня 2022 року, отже річний термін не сплив, що залишилося поза увагою суду першої інстанції.

Також, колегія суддів вважає помилковим твердження суду першої інстанції, що товарно-транспортна накладна свідчить про те, що позивач в даному випадку не є перевізником, а отже до останнього не можливо застосовувати штрафні санкції, з наступних підстав.

Відповідно до змісту абзацу двадцять сьомого глави 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363, товарно-транспортна накладна не є первинним документом, що підтверджує (право власності на автомобіль) фактичну масу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться, а використовується виключно для обліку таких товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей.

Таким чином, сам факт наявності товарно-транспортної накладної не виключає перевезення, одночасно й інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних в первинних документах, що впливає на загальну вагу транспортного засобу та не підтверджує право власності на ТЗ.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що в матеріалах справи містяться копії: технічного паспорту на причіп, технічного паспорту на транспортний засіб, з яких вбачається, що дані ТЗ належать позивачу, а отже останній є відповідальний за вчинення дане правопорушення.

Таким чином, колегія суддів, доходить висновку, що суд першої інстанції, вирішуючи цей спір, не врахував усіх обставин справи та безпідставно прийняв рішення про задоволення адміністративного позову.

Отже, судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального та процесуального, яким задоволено позовні вимоги позивача, що призвело до неправильного вирішення спору та є підставою для скасування судового рішення і ухвалення нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п. п. 1, 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу - задовольнити, а рішення суду першої інстанції - скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 242-245, 308, 311, 315-317, 321-322, 325, 328-329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) - задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 червня 2023 року - скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог повністю.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді: І.О. Грибан

Є.О. Сорочко