Справа № 360/869/23
Суддя: О.В. Ірметова
Дата ухвалення: 2023-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

12 жовтня 2023 рокум. ДніпроСправа № 360/869/23

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Ірметова О.В., розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, з урахуванням уточненої позовної заяви просила:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області () щодо відмови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . РНОКПП: НОМЕР_1 в зарахуванні (підтвердженні) стажу, за трудовою книжкою в період з 19.02.1988 по 23.10.1996, який відображений в трудовій книжці під записами №13-15 неправомірними;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області () зарахувати (підтвердити) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 стаж, за трудовою книжкою в період з 19.02.1988 по 23.10.1996, який відображений в трудовій книжці під записами №13-15.

В обґрунтування уточнених позовних вимог позивачем зазначено, що 29.05.2023 ОСОБА_1 звернулася із заявою про призначення пенсії за віком до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві у відповідності до положень ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058 та надала необхідний для призначення даного виду пенсії перелік документів.

За результатами розгляду заяви Головним управління Пенсійного фонду України в Луганській області прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії за №96 від 05.06.2023. Про прийняте рішення було повідомлено листом ГУ ПФУ в м. Києві від 08.06.2023 за вих. №2600- 0206-8/115165.

Підстава відмови в призначенні пенсії згідно рішення про відмову в призначенні пенсії - недостатньо стажу який необхідний для призначення даного виду пенсії.

Відповідачем було проведено розрахунок стажу за яким страховий стаж становить - 18 років 10 місяців 25 днів.

Зокрема, до стажу не було зараховано:

Період з 19.02.1988 по 23.10.1996 відображений в трудовій книжці позивачки під записами №13-15, оскільки запис про звільнення не завірений печаткою підприємства та підписом відповідної посадової особи.

Позивач вважає, що відповідач протиправно не зараховує (підтверджує) набутий стаж в період з 19.02.1988 по 23.10.1996 відображений в трудовій книжці.

Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначено, що необхідний страховий стаж, для призначення пенсії за віком, ОСОБА_1 визначений частиною 1 статті 26 цього Закону, становить 28 років. Страховий стаж ОСОБА_1 складає 18 років 10 місяців 25 днів.

За даними ІКІС ПФУ підсистеми «Призначення та виплати пенсій» встановлено, що ОСОБА_1 звернулась до сервісного центру № 3 Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з заявою від 29.05.2023 № 8745 про призначення пенсії за віком, по якій за принципом екстериторіальності в порядку «єдиної черги» Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області (далі - Головне управління) винесено рішення від 05.06.2023 № 96 про відмову в призначенні пенсії за віком згідно статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За розглядом доданих до заяви документів встановлено, що страховий стаж роботи складає 18 років 10 місяців 25 днів (враховано по 31.03.2023).

До заяви додано скановану копію трудової книжки без серії та номеру від 20.09.1978, в якій відсутні сторінки 14,15,16,17.

На 10 сторінці зазначеної трудової книжки міститься запис про прийняття в Управління житлового господарства Ватутінського району м Києва з 19.02.1988 наказ № 5-к від 19.02.1988 в якості двірника.

На 18-19 сторінці містяться записи про періоди роботи у відділі охорони при відділу міліції Фастівського району з 13.06.1986 по 11.10.1986.

На сторінці 20-21 наявний запис від 23.10.1996 про звільнення за власним бажанням наказ №.192-к від 16.10.1996. В записі не зазначено з якого підприємства звільнена ОСОБА_1 , запис не засвідчено печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів та відсутня підпис уповноваженої особи, яка вносила запис про звільнення до трудової книжки, що порушує норми пункту 4.1 Інструкції.

Таким чином, у зв`язку з відсутністю сторінок 14,15,16,17 трудової книжки, непослідовністю записів в трудовій книжці та відсутністю печатки на запису про звільнення від 23.10.1996 неможливо стверджувати, що ОСОБА_1 в період з 19.02.1988 по 23.10.1996 працювала саме на підприємстві Управління житлового господарства Ватутінського району м Києва. Зазначений період необхідно підтвердити довідкою підприємства, що передбачено п. 3 Порядку 637.

Крім того до страхового стажу роботи ОСОБА_1 , не зараховано періоди:

- з 01.05.2019 по 13.05.2019 на КП Керувача компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва у зв`язку з відсутністю даних про сплату страхових внесків в Реєстрі;

- з 01.04.2023 по 30.04.2023 на Комунальному підприємстві виконавчого органу Київради Київської міської державної адміністрації Київтеплоенерго, у зв`язку з відсутністю відомостей в реєстрі застрахованих осіб про нарахування заробітної плати та сплату підприємством страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Період роботи з 19.02.1988 по 23.10.1996 календарно складає 8 років 8 місяців 4 дні, із зарахуванням зазначеного періоду страховий стаж складе 27 років 6 місяців 29 днів (8 років 8 місяців 4 дні + 18 років 10 місяців 25 днів), що не дає право ОСОБА_1 на призначення пенсії за віком.

З огляду на вищезазначене, у ОСОБА_1 відсутнє право на пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, а саме 28 років.

На підставі викладеного відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 09 серпня 2023 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 25 серпня 2023 року після усунення недоліків провадження у справі за даним адміністративним позовом було відкрито та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику сторін).

Дослідив матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов наступного.

29.05.2023 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з заявою про призначення пенсії.

За принципом екстериторіальності заяву позивача було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області та 05.06.2023 прийнято рішення № 96 про відмову у призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи. В обґрунтування рішення зазначено, що за розглядом документів до страхового стажу не зараховані періоди роботи:

- з 19.02.1988 по 23.10.1996 в Управління житлового господарства Ватутінського району м. Києва за трудовою книжкою від 20.08.1978 оскільки запис про звільнення з роботи не засвідчено печаткою підприємства та підписом відповідальної особи (потребує уточнення довідкою);

- з 01.05.2019 по 13.05.2019 на КП Керувача компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва у зв`язку з відсутністю даних про сплату страхових внесків в Реєстрі;

- з 01.04.2023 по 30.04.2023 на Комунальному підприємстві виконавчого органу Київради Київської міської державної адміністрації Київтеплоенерго, оскільки в Реєстрі відсутня сума нарахованої заробітної плати.

Страховий стаж особи становить 18 років 10 місяців 25 днів. Дата з якої матиме право на пенсійну виплату з 06.07.2026.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Законом, який відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій є Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 за№ 1788-ХІІ (далі Закон № 1788-ХІІ).

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону № 1788-ХІІ, громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку із втратою годувальника та інших випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. При цьому пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується. Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію (частина перша та друга статті 7 Закону № 1788-ХІІ).

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

Аналізуючи зазначені норми суд зазначає, що основними умовами призначення пенсії за віком є:

- досягнення 60 років;

- стаж роботи 28 років.

Суд зазначає, що на день звернення з заявою про призначення пенсії за віком позивачу виповнилось 61 рік 10 місяців 24 дні, страховий стаж позивача складає 18 років 10 місяців 25 днів.

У позовній заяві позивач просить суд про зарахування (підтвердження) стажу за трудовою книжкою період роботи з 19.02.1988 по 23.10.1996.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зарахувавши до страхового стажу період роботи позивача з 19.02.1988 по 23.10.1996 в Управлінні житлового господарства Ватутінського району м. Києва страховий стаж позивача не буде складати 28 років, який необхідний для призначення пенсії за віком, а тому відсутні підстави вважати, що право позивача на призначення пенсії за віком порушено шляхом відмови в зарахуванні спірного періоду роботи позивача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 139 КАС України, визначено порядок розподілу судових витрат за наслідками розгляду справи.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог позивача судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 32, 77, 78, 139, 241-246, 250, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Ірметова