Справа № 420/23560/23
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2023-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скупінської О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 07 вересня 2023 року надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області в якому позивач просить суд:

1. Визнати протиправною бездіяльність Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, яка полягає у не внесенні до оновленої довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2020 року № ЮО 109072 від 10.04.2023 року, яка видана на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01.02.2023 року у справі № 420/16179/22, відомостей про розміри надбавки за особливості проходження служби (65% від посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років), та премії (35% від посадового окладу) відповідно до положень постанови КМУ від 30.08.2017 року № 704, наказу Міністра України від 07.06.2018 року № 260 та рішення Міністра оборони України від 14.01.2020 року № 248/291;

2. Зобов`язати Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за нормами, що діють станом на 01.01.2020 року, відповідно до вимог статей 43 та 63 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», пункту 4 постанови КМУ від 30.08.2017 року № 704 у редакції до внесення змін постановою КМУ від 21.02.2018 року № 103 та рішення Міністра оборони України від 14.01.2020 року № 248/291 із зазначенням відомостей: про розмір посадового окладу (24 тарифний розряд); окладу за військове звання (підполковник); надбавки за вислугу років (50% від посадового окладу та окладу за військове звання); надбавки за особливості проходження служби (у розмірі 65% від посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років); надбавки за таємність (15% від посадового окладу); надбавки за класну кваліфікацію (7% від посадового окладу); премії (у розмірі 35% від посадового окладу), обчислені із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2020 року з урахуванням рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01.02.2023 року у справі № 420/16179/22, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2020 року основного розміру пенсії.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що він отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01.02.2023 по адміністративній справі № 420/16179/22, Одеським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки було виготовлено та направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області довідку № ЮО 109072 від 10.04.2023 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2020 у розрізі компонентів: посадовий оклад 24 тарифний розряд - 6050,00 грн, оклад за військовим званням підполковник 1680,00 грн, надбавка за вислугу років 50% - 3865,00 грн, - надбавка за особливості проходження служби 1% - 115,95 грн, надбавка за таємність 15% - 907,50 грн, надбавка за класну кваліфікацію 7% - 423,50 грн, премія 10% - 605,00 грн, всього: 13646,95 грн. В той же час, до зазначеної довідки не були у повному обсязі внесені відомості щодо набавки за особливості проходження служби (65% від посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років), та премії (35% від посадового окладу. Так, при складанні довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 № ЮО 109072 від 10.04.2023, для перерахунку пенсії останнього, станом на 01.01.2020 за посадою, яку він обіймав перед звільненням, відповідачем було безпідставно зазначено розмір премії 10% та надбавку за особливості проходження служби в мінімальному розмірі 1%. Вважаючи протиправним бездіяльність відповідача, що полягає у не внесенні до оновленої довідки розміру грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2020 № ЮО 109072 від 10.04.2023, яка видана на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01.02.2023 адміністративній справі № 420/16179/22, відомостей про розміри надбавки за по особливості проходження служби (65 % від посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років), та премії (35% від посадового окладу) відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704, наказу Міністра оборони України від 07.06.2018 № 260 та рішення Міністра оборони України від 14.01.2020 № 248/291.

Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Ухвалою судді від 12.10.2023 відкрито провадження по справі за позовом ОСОБА_1 та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами в порядку ст.262 КАС України.

Суд зазначає, що копія ухвали від 12.10.2023 була надіслана на електронну адресу Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки та згодом, 10.10.2023, отримана представником відповідача особисто в приміщенні суду.

Однак, ні у визначений судом строк, ні станом на дату вирішення даної адміністративної справи відзиву на позовну заяву чи обґрунтованого клопотання про продовження строку для його подання до суду не надано.

Частиною 4 статті 159 КАС України визначено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

З урахуванням вищевикладеного, суд кваліфікує неподання відповідачем як суб`єктом владних повноважень відзиву на позовну заяву як визнання позову.

Розглянувши позовну заяву та докази на її обґрунтування, з`ясувавши фактичні обставини справи, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 є пенсіонером Міністерства оборони України та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», перебуваючи на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеської області.

Відповідачем 10.04.2023 на ім`я ОСОБА_1 , на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01.02.2023 №420/16179/22, було виготовлено Довідку №ЮО109072 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020 з наступними складовими (а.с.22):

1. посадовий оклад 24 тарифний розряд;

2. оклад за військовим званням підполковник;

3. надбавка за вислугу років 50%;

4. надбавка за виконання особливо важливих завдань 1%;

5. надбавка за таємність 15%;

6. надбавка за класну кваліфікацію 7%;

7. премія 10%.

ОСОБА_1 отримав зазначену довідку станом на 01.01.2020 за аналогічною посадою, яку він займав на день звільнення зі служби командир батальйону р/технічної бригади.

Позивач не погоджується з діями відповідача щодо відсоткового зменшення надбавки за особливості проходження служби та премії, що зазначені в довідці станом на 01.01.2020 та вважає, що вони повинні бути інших розмірів, надбавка за ОПС у розмірі 65% та премія у розмірі 35%.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-XII від 20 грудня 1991 року (далі Закон №2011-XII) визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі №826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, визнані протиправними та нечинними п.п.1, 2 Постанови №103 та зміни до п.5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 (далі Порядок №45).

Таким чином, з 05 березня 2019 року (дата набрання законної сили рішенням у справі №826/3858/18) діє редакція додатку 2 до Порядку №45, яка діяла до зазначених змін.

01 березня 2018 року набула чинності Постанова №704, якою було затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1 та схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14.

Пунктом 2 Постанови №704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно приписів п.п. 5, 6 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання:

1) установлювати: надбавку за особливості проходження служби військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) та особам рядового і начальницького складу в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років. Порядок та умови виплати такої надбавки визначати керівникам державних органів залежно від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов`язків за посадою;

2) здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш, як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.

Наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року №260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі Порядок №260). Цей наказ набирає чинності з дня його офіційного опублікування та застосовується з дня набрання чинності Постановою №704.

Цей Порядок визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам.

Відповідно п.2 розділу І Порядку №260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі Порядок №260).

Відповідно до пункту 3 розділу І Порядку №260 підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Відповідно до пункту 8 Положення про Міністерство оборони України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 №671 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 №730), Міноборони в межах повноважень, передбачених законом, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України видає накази, організовує і контролює їх виконання. З питань забезпечення організаційних заходів в апараті Міноборони Міністр видає директиви, а з питань реформування та розвитку Збройних Сил, їх бойової і мобілізаційної готовності, оперативної та бойової підготовки, здійснення організаційних заходів та інспектування - спільні з начальником Генерального штабу - Головнокомандувачем Збройних Сил накази і директиви.

Тобто, з метою реалізації наданих повноважень Міністр оборони та очолюване ним міністерство видають накази та директиви.

Згідно з п.2 розділу VI Порядку №260 розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби розраховується від мінімального розміру цієї надбавки, який встановлюється Міністром оборони України, у відсотках для осіб офіцерського складу та окремо для осіб рядового, сержантського та старшинського складу виходячи з наявного фонду грошового забезпечення.

Виплата надбавки за особливості проходження служби регулюється розділом VI Порядку №260, відповідно п.п.1-2 розділу VI яких встановлено, що:

1. Військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) щомісячно виплачується надбавка за особливості проходження служби в розмірах до 100 відсотків посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років залежно від складності та важливості виконуваних обов`язків.

Виходячи з наявного фонду грошового забезпечення на відповідний рік надбавка за особливості проходження служби окремим категоріям військовослужбовців збільшується на відповідний коефіцієнт згідно з Переліком окремих категорій військовослужбовців, яким збільшується розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби відповідно до мінімального розміру залежно від складності та важливості виконуваних обов`язків (додаток), або може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України у фіксованому розмірі до 100 відсотків посадового окладу, окладу за військовим званням і надбавки за вислугу років.

2. Розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби розраховується від мінімального розміру цієї надбавки, який встановлюється Міністром оборони України, у відсотках для осіб офіцерського складу та окремо для осіб рядового, сержантського та старшинського складу виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.

Мінімальний розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби не може перевищувати 65 відсотків.

Залежно від складності та важливості виконуваних обов`язків розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби збільшується на відповідний коефіцієнт від 1 до 1,55.

Розрахунковий розмір надбавки за особливості проходження служби, отриманий шляхом множення мінімального розміру щомісячної надбавки на відповідний коефіцієнт, округлюється в бік збільшення до одного знака після коми.

Військовослужбовцям, які одночасно мають право на отримання надбавки за особливості проходження служби за різними коефіцієнтами, ця надбавка обчислюється з урахуванням більшого коефіцієнта.

Аналіз вищенаведених правових норм свідчить про їх суперечливість.

Так, абз.1 п.1 розділу VI Порядку №260 встановлює щомісячну надбавку за особливості проходження служби в розмірах до 100 відсотків, в той же час абз.3 п.2 розділу VI Порядку №260 протирічить абз.1 п.1, та вказує, що мінімальний розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби не може перевищувати 65 відсотків.

Разом з тим, колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду в своїй постанові від 08.05.2023 у справі № 420/16701/22 зазначила, що пунктами 1-2 розділу VI Порядку №260 не встановлено нижче якого відсотку не може виплачуватися щомісячна надбавка за особливості проходження служби. Таким чином, неможливо стверджувати те, що відповідачем порушено норми законодавства прямої дії Порядку №260 за змістом якого позивач має право на нарахування надбавки за особливості проходження служби у розмірі 65%, оскільки, як вже встановила колегія суддів, Порядком №260 не встановлено нижче якого відсотку не може бути виплачуватися щомісячна надбавка за особливості проходження служби.

Тобто, суд звертає увагу на тому, що вказаною нормою передбачений відсотковий граничний розмір надбавки за особливості проходження військової служби (65%), проте не зазначено який саме розмір надбавки слід встановлювати Міністру оборони України, тобто не визначено один фіксований та незмінний розмір, як і не заборонено встановлювати менший відсоток надбавки.

Рішенням Міністра оборони України у формі телеграми Міністра оборони України від 14.01.2020 №248/291 та телеграмами Міністра оборони України від 27.01.01.2021 №248/612 станом на 01.01.2020 і станом на 01.01.2021 було установлено мінімальний розмір надбавки за особливості проходження служби в мінімальному розмірі - 65% від посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років.

Телеграмою Міністра оборони України від 18.01.2022 №248/269 доведено, зокрема, що військовослужбовцям Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту України було встановлено в розмірі не менше мінімального: з 01.01.2022 надбавку за особливості проходження служби в мінімальному розмірі - 65% від посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років, встановлено премію в залежності від тарифного розряду в мінімальному розмірі від 35% посадового окладу (у розмірах визначених в додатну до наведеної телеграми) на 2022 рік.

Натомість телеграми від 14.01.2020 №248/291, від 27.01.2021 №248/612 та від 18.01.2022 №248/269 не можуть вважатись ані нормативним, ані розпорядчим актом керівника, яким встановлено сталий розмір надбавки чи премії.

Таким чином, встановлювати розмір надбавки за особливості проходження служби у розмірі 1% є правом відповідача в особі Міністра оборони, яке не суперечить діючим нормам щодо визначення розміру складових грошового забезпечення діючих військовослужбовців.

Щодо встановлення у спірних довідках премії у розмірі 10%, суд зазначає наступне.

Підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом встановлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

Частина вісімнадцята статті 43 Закону № 2262-ХІІ встановлює, що у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

Відповідно до частини третьої статті 51 Закону № 2262-ХІІ перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.05.2020 у справі №592/5164/16-а зробила висновок про те, що премія є складовою грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців. У свою чергу премія, встановлена наказами Міністра оборони України носить індивідуальний характер і залежить від результатів служби конкретного військовослужбовця, індивідуальні заслуги якого не можуть бути розповсюджені на осіб, що перебували на цій посаді в попередні роки, а тому встановлення такої премії не є підставою для перерахунку пенсії відповідно до частини третьої статті 63 Закону № 2262-ХІІ.

Згідно з пунктами 1-2 розділу XVI Порядку №260 (Преміювання) командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право щомісяця здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) відповідно до їх особистого внеску в загальні результати служби.

Для визначення розміру премії враховуються: норми грошового забезпечення відповідно до законодавства; спискова чисельність військовослужбовців. Орієнтовна спискова чисельність військовослужбовців у розрізі бюджетних програм та категорій особового складу визначається Генеральним штабом Збройних Сил України за станом на початок року та за кожен місяць року і доводиться до відома Департаменту фінансів Міністерства оборони України протягом тижня після затвердження Державного бюджету України на відповідний рік. Протягом року залежно від стану використання фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України, розмір премії може бути переглянутий. Преміювання здійснюється в межах фонду грошового забезпечення, затвердженого для військової частини в кошторисі.

Пунктами 1, 2 розділу ХVI Порядку №260 передбачено, що командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право щомісяця здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) відповідно до їх особистого внеску в загальні результати служби.

Розмір щомісячної премії, але не менше 10 відсотків посадового окладу, встановлює Міністр оборони України для відповідних категорій військовослужбовців виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України, та особливостей проходження військової служби.

У постанові від 13.05.2020 у справі №592/5164/16-а Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що накази Міністра оборони України, якими встановлювався розмір премії для військовослужбовців, є відомчими, внутрішніми документами, які носять тимчасовий характер, не містять нормативно-правових приписів та не породжують будь-яких правових підстав для проведення перерахунку пенсії військовослужбовців відповідно до частини третьої статті 63 Закону №2262-ХІІ.

Тобто, преміювання здійснюється згідно з інструкцією про преміювання військовослужбовців, яка розробляється у військових частинах, виходячи зі специфіки та особливостей виконання завдань конкретної військової частини і затверджується вищим командуванням.

Верховний Суд у справі № 638/14258/16-а нагадав: Кабінету Міністрів України надано право на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розмірів складових грошового забезпечення для такого перерахунку. Підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

Тобто, премія у 10%, розмір якої відповідач оспорює, має тимчасовий характер. Виплата такої премії дозволена за наявності підстав тільки в межах видатків, передбачених у кошторисі Міністерства оборони України для грошового забезпечення.

Встановлення премії, передбаченої наказами Міністра оборони України №248/291, №248/612 та №248/269, не є підставою для перерахунку пенсій військовослужбовців відповідно до частини третьої статті 63 Закону № 2262-ХІІ.

В даному випадку, Міністром оборони були реалізовані надані йому Порядком №260 повноваження, щодо встановлення мінімального розміру надбавки за ОПС та премії, про що й було проінформовано відповідних посадових осіб телеграмами.

Підсумовуючи викладене, суд акцентує увагу на тому, що використання відповідачем у своїй діяльності наведених телеграм Міністра оборони є правомірним та обґрунтованим.

На відповідача покладена функція із складання довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій у разі прийняття Кабінетом Міністрів України рішення про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для визначених осіб або про введення для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством. У спірних правовідносинах таким рішенням Кабінету Міністрів України є Постанова №704.

Телеграма Міністра оборони України, як й накази Міноборони України, не є рішеннями Кабінету Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення або про введення нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій, із прийняттям якого пов`язаний обов`язок відповідача оформити нову довідку про розмір грошового забезпечення.

З огляду на викладене, суд підсумовує, що встановлення рішенням Міністра оборони України розміру премії не є підставою для перерахунку пенсій військовослужбовців відповідно до статті 63 Закону №2262-ХІІ, а тому у відповідача відсутній обов`язок для оформлення та видачі позивачу нової довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 01.01.2021 для перерахунку пенсії з 01.02.2021 виходячи з іншої величини премії та надбавки за особливості проходження служби розмір якої встановлюється на розсуд Міністра оборони з врахуванням різного роду чинників.

Правову оцінку цим діям/рішенням відповідача суд надає з огляду на вимоги статті 19 Конституції України та зважаючи на відповідність дій та рішень суб`єкта владних повноважень критеріям, установленим у частині другій статті 2 КАС. Суд, зокрема, перевіряє, чи вони вчинені/прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі Бендерський проти України від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та у їх задоволенні необхідно відмовити.

Відповідно до приписів ст.139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 9, 72, 77, 90, 139, 205, 229, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (65044, м. Одеса, вул. Пироговська, 6, );

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ).

Суддя Олена СКУПІНСЬКА

.