Справа № 160/16020/23
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2023-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Дєєва М.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
до Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради
про изнання протиправними, скасування рішень та зобов`язання вчинити
певні дії,
06.07.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради, в якому позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради № 666 від 17 грудня 2008 року п. 1.7 якого присвоєно поштовий номер 89 нежитловому приміщенню магазину - цеху по виготовленню продуктів харчування , вбудованого -прибудованому до будинку АДРЕСА_1 ;
- визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради про відмову у присвоєнні поштової адреси, викладені у формі листа від 25.06.2023 року;
- зобов`язати Виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради прийняти рішення про зміну поштової адреси вбудовано-прибудованого в 5-ти поверховий житловий будинок приміщення магазину цеху по виготовленню продуктів харчування , загальною площею 299, 9 кв.м. по АДРЕСА_2 , шляхом присвоєння окремої адреси вбудовано -прибудованого в 5-ти поверховий житловий будинок приміщення магазину цеху по виготовленню продуктів харчування , загальною площею 299, 9 кв.м. по АДРЕСА_1 .
11.07.2023 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду залишено позов без руху, через невідповідність вимогам ст. ст. 160, 161 КАС України та встановлено позивачу строк для усунення недоліків, шляхом сплати судового збору
На виконання вимог ухвали від 11.07.2023 року позивач усунув недоліки позовної заяви у встановлений судом строк та надала квитанцію про сплату судового збору.
19.07.2023 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду позов залишено без руху, у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду.
На виконання вимог ухвали від 19.07.2023 року позивачем надано уточнений позов, відповідно до якого позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради про відмову у присвоєнні поштової адреси, викладені у формі листа від 25.06.2023 року;
- зобов`язати Виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради прийняти рішення про зміну поштової адреси вбудовано - прибудованого в 5-ти поверховий житловий будинок приміщення магазину цеху по виготовленню продуктів харчування , загальною площею 299, 9 кв.м. по АДРЕСА_2 , шляхом присвоєння окремої адреси вбудовано -прибудованого в 5-ти поверховий житловий будинок приміщення магазину цеху по виготовленню продуктів харчування , загальною площею 299, 9 кв.м. по АДРЕСА_3 у зв`язку з тим що будинок має 90 квартир.
В обґрунтування позову зазначено, що за результатами розгляду заяви власника (співвласників) об`єкта нерухомого майна про зміну адреси об`єкта нерухомого майна уповноважений орган містобудування та архітектури зобов`язаний прийняти рішення про зміну адреси або рішення про відмову у зміні адреси з надсиланням заявнику повідомлення про відмову у зміні адреси з обгрунтуванням підстав такої відмови. Водночас, відповідач, за заявою позивача від 25.05.2023 не прийняв рішення про зміну адреси об`єкта нерухомого майна або про відмову у зміні адреси.
01.08.2023 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін.
Відповідач отримав ухвалу про відкриття провадження та позов з додатками засобами електронного зв`язку 01.08.2023 року, правом надання відзиву не скористався, при цьому, надіслав до суду лист, який надійшов 09.08.2023 року - засобами електронного зв`язку та 28.08.2023 року - засобами поштового зв`язку, в якому, з огляду на те, що у відповідний будинок має 90 квартир, запропоновано нежитловому приміщенню 89 у житловому будинку АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_1 , присвоїти номер 91, посилаючись, зокрема, на п.10 Порядку присвоєння адрес об`єктам будівництва, об`єктам нерухомого майна затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 липня 2021 р. № 690, відповідно до якого, у разі виявлення дублювання номерів окремих частин об`єкта зміна (коригування) адреси здійснюється на підставі рішення суду, крім випадку, визначеного абзацом другим цього пункту. У разі коли всі окремі частини об`єкта з однаковими адресами є комунальною або державною власністю та належать одному власнику, їх адреси можуть бути змінені в порядку упорядкування нумерації окремих частин об`єкта.
28.09.2023 року від позивача надійшов уточнений позов, зміст якого ідентичний уточненому позові, поданому на виконання ухвали суду від 19.07.2023 року, окрім абзацу описової частини, в якому просить вважати поважною причину пропуску строку звернення до суду із вимогою відносно рішення відповідача №666 від 17.12.2008 року. З огляду на те, що вимога про скасування такого рішення не є предметом розгляду даної справи, уточнений позов, який надійшов до суду 28.09.2023 року прийнято судом в якості письмових пояснень по справі.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини.
Пунктом 1.7 рішення № 666 від 17.12.2008 року виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради (далі Рішення №666) вищевказаному приміщенню присвоєно поштовий номер 89.
25.05.2023 року позивач звернувся до відповідача із заявою про скасування пункту 1.7 Рішення №666 та прийняття нового рішення з присвоєнням відповідного номера приміщенню, оскільки в будинку, в яке воно вбудовано наявна квартира з номером 89.
Листом від 21.06.2023 року виконавчій комітет Саксаганськкої районної у місті ради про скасування рішення про присвоєння адреси повідомив позивача, що відповідно до п.10 Порядку присвоєння адрес об`єктам будівництва, об`єктам нерухомого майна затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 липня 2021 р. № 690, у разі виявлення дублювання номерів окремих частин об`єкта зміна (коригування) адреси здійснюється на підставі рішення суду, крім випадку, визначеного абзацом другим цього пункту. У разі коли всі окремі частини об`єкта з однаковими адресами є комунальною або державною власністю та належать одному власнику, їх адреси можуть бути змінені в порядку упорядкування нумерації окремих частин об`єкта. Так, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрована квартира, яка на праві припайної власності належить іншій особі. Враховуючи наявність дублювання адреси, скасування рішення виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради від 17.12.2008 № 666 «Про присвоєння поштових номерів приміщенням, будівлям та спорудам» та прийняття рішення про присвоєння адреси нежитловому приміщенню, яке належить позивачу на праві приватної власності, можливо лише за рішенням суду.
З огляду на те, що, відповідач, за заявою позивача від 25.05.2023 не прийняв рішення про зміну адреси об`єкта нерухомого майна або про відмову у зміні адреси, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування, визначає Закон України Про місцеве самоврядування в Україні.
Відповідно до частини першої статті 2 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.
Згідно з частиною другою статті 2 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.
Статтею 1 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні визначено, що виконавчі органи рад це органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами.
Відповідно до частини першої статті 10 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Приписами частини першої статті 11 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні визначено, що виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.
Частиною другою статті 11 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.
Згідно з пунктом 1-1 статті 37 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження, в тому числі, щодо прийняття рішень про присвоєння, зміну, коригування, анулювання адрес об`єктів нерухомого майна у випадках та порядку, встановлених Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".
Водночас, правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлює Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 № 3038-VI (далі Закон № 3038-VІ), який спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.
Відповідно до частини першої статті 26-3 Закону № 3038-VI адресою об`єкта нерухомого майна є унікальна структурована сукупність реквізитів, що використовуються для ідентифікації об`єкта та визначення місця його розташування на місцевості.
Частиною другою статті 26-3 Закону № 3038-VI встановлено, що порядок присвоєння адрес об`єктів нерухомого майна затверджується Кабінетом Міністрів України. Порядок не може передбачати обов`язок фізичних та юридичних осіб щодо отримання будь-яких дозволів, погоджень або інших документів дозвільного характеру, а також повноважень державних органів, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, підприємств, установ, організацій, утворених такими органами, видавати зазначені документи.
Згідно з частиною третьою статті 26-3 Закону № 3038-VI адреса присвоюється об`єктам будівництва, будинкам, будівлям, спорудам, квартирам, гаражним боксам, машиномісцям, іншим житловим та нежитловим приміщенням, які є самостійними об`єктами нерухомого майна.
Адреса (крім реквізиту, визначеного пунктом 10 частини четвертої цієї статті) присвоюється, змінюється, коригується, анулюється, зокрема, виконавчим органом сільської, селищної, міської ради - у разі, якщо об`єкт знаходиться у межах території, на яку поширюються повноваження сільської, селищної, міської ради (частина п`ята статті 26-3 Закону № 3038-VI).
Частиною одинадцятою статті 26-3 Закону № 3038-VI встановлено, що до підстав для зміни адреси щодо закінченого будівництвом об`єкта віднесено, серед іншого, упорядкування нумерації об`єктів нерухомого майна у визначених цим Законом випадках та в інших випадках, встановлених Кабінетом Міністрів України в Порядку присвоєння адрес (пункт 5).
Відповідно до частини чотирнадцятої зазначеної статті 26-3 Закону № 3038-VI орган з присвоєння адреси протягом п`яти робочих днів з дня отримання заяви про зміну адреси щодо закінченого будівництвом об`єкта:
1) приймає рішення про зміну адреси/відмову у зміні адреси, що повинно містити відомості про ідентифікатор закінченого будівництвом об`єкта (для об`єктів, яким присвоєно ідентифікатор до подання заяви);
2) оприлюднює рішення про зміну адреси/відмову у зміні адреси об`єкта нерухомого майна на своєму офіційному веб-сайті (у разі наявності);
3) вносить інформацію про зміну адреси/відмову у зміні адреси (у тому числі копію рішення про зміну адреси/відмову у зміні адреси) до Реєстру будівельної діяльності.
Рішення про зміну адреси повинно додатково містити відомості про попередню адресу щодо закінченого будівництвом об`єкта.

Рішення про відмову у зміні адреси повинно додатково містити посилання на відповідну норму (пункт, статтю) законодавства із зазначенням, що саме порушено під час оформлення та подання документів, а також відомості про те, яке саме положення поданого заявником документа не відповідає вимогам законодавства.

Відомості про зміну адреси/відмову у зміні адреси об`єкта нерухомого майна доводяться до відома заявника в порядку, визначеному статтею 26-1 цього Закону, у день внесення інформації про зміну адреси/відмову у зміні адреси об`єкта нерухомого майна до Реєстру будівельної діяльності.

В той же час, частиною п`ятнадцятою статті 26-3 Закону № 3038-VI передбачено, що підставами для відмови у зміні адреси щодо закінченого будівництвом об`єкта за заявою власника (співвласника) закінченого будівництвом об`єкта (його представника) про зміну адреси є:

1) подання неповного пакета документів;

2) виявлення неповних або недостовірних відомостей у поданих документах, що підтверджено документально;

3) подання заяви особою, яка не є власником (співвласником) об`єкта нерухомого майна, щодо якого подано заяву про зміну адреси, або його (їх) представником;

4) подання заяви до органу з присвоєння адреси, який не має повноважень приймати рішення про присвоєння адреси на відповідній території.

Відмова у зміні адреси щодо закінченого будівництвом об`єкта з підстав, не передбачених цією частиною, не допускається.

Після усунення причин, що були підставою для відмови у зміні адреси щодо закінченого будівництвом об`єкта, заявник може повторно подати документи для зміни адреси.

Окрім цього, частиною двадцятою статті 26-3 Закону № 3038-VI встановлено, що органу з присвоєння адреси забороняється вимагати від замовника додаткові документи для прийняття рішення про присвоєння, зміну, коригування адреси, якщо вони не передбачені цим Законом.

З аналізу викладених норм слідує, що за результатами розгляду заяви власника об`єкта нерухомого майна про зміну адреси об`єкта нерухомого майна уповноважений орган містобудування та архітектури приймає рішення про зміну адреси або рішення про відмову у зміні адреси з надсиланням заявнику повідомлення про відмову у зміні адреси з обґрунтуванням підстав такої відмови.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради про відмову у присвоєнні поштової адреси, викладені у формі листа від 25.06.2023 року.

Судом встановлено, що відповідачем передбаченого законом рішення не прийнято, при цьому, листом повідомлено позивача, що відповідно до п.10 Порядку присвоєння адрес об`єктам будівництва, об`єктам нерухомого майна затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 липня 2021 р. № 690, у разі виявлення дублювання номерів окремих частин об`єкта зміна (коригування) адреси здійснюється на підставі рішення суду.

З огляду на те, що зазначений лист не є рішенням про зміну адреси або рішення про відмову у зміні адреси, відповідачем допущено протиправну бездіяльність.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов до висновку про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не розгляду заяви позивача від 25.05.2023 року про скасування рішення та прийняття нового рішення з присвоєнням відповідного номеру приміщенню магазину цеху з виготовлення продуктів харчування, вбудовано-прибудованого до будинку АДРЕСА_1 .

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради прийняти рішення про зміну поштової адреси вбудовано - прибудованого в 5-ти поверховий житловий будинок приміщення магазину цеху по виготовленню продуктів харчування , загальною площею 299, 9 кв.м. по АДРЕСА_2 , шляхом присвоєння окремої адреси вбудовано-прибудованого в 5-ти поверховий житловий будинок приміщення магазину цеху по виготовленню продуктів харчування, загальною площею 299, 9 кв.м. по АДРЕСА_3 у зв`язку з тим що будинок має 90 квартир.

Згідно ч.4 ст.245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Тобто, законодавець передбачив обов`язок суду змусити суб`єкт владних повноважень до правомірної поведінки, а не вирішувати питання, які належать до функцій і виключної компетенції останнього (дискреційні повноваження), тому втручання в таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження наведеного органу та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

При цьому, суд зазначає, що дискреційні повноваження - це комплекс прав і зобов`язань представників влади як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення.

Тобто дискреційні повноваження це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

Так, пунктом 1-1 статті 37 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні визначено, що прийняття рішень про присвоєння, зміну, коригування, анулювання адрес об`єктів нерухомого майна у випадках та порядку, встановлених Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності", належить до власних (самоврядних) повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад. Таким чином, суд не може перебирати на себе такі повноваження органів місцевого самоврядування, оскільки лише надає оцінку правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, а не виконує адміністративні функції органу з присвоєння чи зміни адреси.

За вказаних обставин, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача розглянути заяву позивача від 25.05.2023 року про скасування рішення та прийняття нового рішення з присвоєнням відповідного номеру приміщенню магазину цеху з виготовлення продуктів харчування, вбудовано-прибудованого до будинку АДРЕСА_1 , з урахуванням висновків суду зазначених у даному рішенні.

Позовні вимоги про зобов`язання змінити адресу об`єкту нерухомості на конкретну адресу не підлягають задоволенню, оскільки питання про присвоєння конкретного номеру, також, належить до дискреційних повноважень відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Згідно ч. 1, 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 2147,20 грн., що документально підтверджується квитанцією №12999674 від 13.07.2023 року.

Судовий збір у вказаному розмірі сплачено за дві вимоги немайнового характеру заявлені у первинному позові, при цьому на виконання ухвали суду від 19.07.2023 року позивачем зменшено позовні вимоги та залишено одну вимогу немайнового характеру, що задоволена судом частково.

При цьому, суд звертає увагу позивача, що згідно п.1 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Враховуючи, що адміністративний позов задоволено частково, частина судових витрат пов`язана зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду підлягає стягненню в сумі 536,80 грн., що становить 50 відсотків від суми сплаченого судового збору за одну немайнову вимогу.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради (50071, м.Кривий Ріг, вул.Володимира Великого, буд.32, ) про визнання протиправними, скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 25.05.2023 року про скасування рішення та прийняття нового рішення з присвоєнням відповідного номеру приміщенню магазину цеху з виготовлення продуктів харчування, вбудовано-прибудованого до будинку АДРЕСА_1 .

Зобов`язати Виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.05.2023 року про скасування рішення та прийняття нового рішення з присвоєнням відповідного номеру приміщенню магазину цеху з виготовлення продуктів харчування, вбудовано-прибудованого до будинку АДРЕСА_1 , з урахуванням висновків суду зазначених у даному рішенні.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради ().

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Дєєв