Справа № 440/977/23
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2023-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 р. Справа № 440/977/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Кононенко З.О. , Мінаєвої О.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.04.2023, головуючий суддя І інстанції: К.І. Клочко, м. Полтава, по справі № 440/977/23

за позовом ОСОБА_1

до Військова частина НОМЕР_1

про визнання протиправним та скасування протоколу про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати безпідставним, протиправним та незаконним, та скасувати протокол про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 172-20 КУпАП, серії А1546 №285 від 14.10.2022;

- визнати безпідставним, протиправним та незаконним, та скасувати наказ командира військової частина НОМЕР_1 №751 від 18.10.2022, в частині визнання ОСОБА_1 винним у адміністративному правопорушенні, передбачене частиною 3 статті 172-20 КУпАП;

- визнати безпідставним, протиправним та незаконним, та скасувати пункт 7 наказу командира військової частини НОМЕР_1 №802 від 02.11.2022;

- визнати безпідставним, протиправним незаконним, та скасувати додаток 2 до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №803 від 02.11.2022, в частині перебування ОСОБА_1 на військовій службі в стані алкогольного сп`яніння;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 за жовтень 2022 року, премію у розмірі 100% яка виплачується згідно наказу МОУ № 260 від 07.06.2018, та додаткову винагороду у розмірі 100%. яка виплачується згідно постанови КМУ № 168 від 28.02.2022.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 07.04.2023 відмовлено в задоволенні позову.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосуванням судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не було взято до уваги той факт, що відповідач не надіслав йому копію відзиву та додані до нього документи. Також зазначає, що при визначенні стану сп`яніння було порушено п. 7 гл.3 розділу VIII інструкції про організацію патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України затвердженого наказом Міністерства оборони України від 10.10.2016 № 515, а отже результати визначення стану сп`яніння проведено без дотримання вимог п. 7 гл.3 розділу VIII інструкції про організацію патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України та не можуть бути взяті до уваги в якості доказу.

Відповідач подав до суду відзив на апеляційну скаргу позивача, у якому висловила незгоду з її доводами, вважає оскаржуване рішення суду є обґрунтованим та законним. Просить оскаржене позивачем рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що з 18.04.2022 старший солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі в військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_1 від 18.10.2022 № 425 (а.с. 13).

14.10.2022 командиром 4 реактивного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_2 складено протокол А1546 № 285 про військове адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 172-20 КУпАП.

З протоколу серії А1546 №285 про військове адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 172-20 КУпАП від 14.10.2022 вбачається, що 13.10.2022 близько 15 год. 40 хв. було виявлено старшого солдата ОСОБА_1 , який проходить військову службу за призовом під час мобілізації в умовах особливого періоду, з ознаками вживання алкогольних напоїв на території розташування 4 реактивного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 (на території Дрогобицької територіальної громади), і виконання ним обов`язків військової служби в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 172-20 КУпАП. Свою провину військовослужбовець визнає, готовий нести відповідальність (а.с. 49-53).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 18.10.2022 №751 Про покарання винних (пункт 1) за неналежне виконання службових обов`язків, порушення вимог абзаців 1, 2, 6 статті 11, статті 13 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, абзаців 1, 7 статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, наказу Міністра оборони України від 30.04.17 № 233 Про заходи щодо попередження пияцтва у Збройних Силах України та перебування на військовій службі в стані алкогольного сп`яніння, відповідно до пункту в статті 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України вирішено накласти дисциплінарне стягнення - сувору догану та не виплачувати премію, а також додаткову винагороду затверджену ПКМУ № 168 від 28.02.2022 за жовтень 2022 року в повному обсязі на: старшого топогеодезиста-оператора топогеодезичного відділення взводу управління реактивної артилерійської батареї військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_1 (а.с. 47).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 04.11.2022 №802 Про преміювання військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 за їх особистий внесок у загальний результат служби у жовтні 2022 року (пункт 7) премію за жовтень 2022 року, визначену наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 № 260, для відповідної категорії військовослужбовців, нижчепойменованим військовослужбовцям частини не виплачувати старшому солдату ОСОБА_1 , за неналежне виконання службових обов`язків та перебування на службі в стані алкогольного сп`яніння, сувора догана від командира військової частини, оголошена наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 18.10.2022 № 751 (а.с 48).

Позивач не погодився з такими рішеннями командира В/Ч НОМЕР_1 та звернувся до суду з позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції встановив відсутність доказів у справі, що розглядається в підтвердження наведених позивачем підстав для визнання безпідставними, протиправними та незаконними протоколу, наказів в частині накладення дисциплінарного стягнення та позбавлення премії, виплати винагороди.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 2 Закону № 2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначено Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженим Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі - Статут внутрішньої служби Збройних Сил України).

Згідно зі ст. 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Статтею 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.

Згідно із статтею 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України солдат зобов`язаний серед іншого під час перебування поза розташуванням військової частини поводитися з гідністю і честю, не допускати порушень громадського порядку та негідних вчинків, додержуватися військової дисципліни,

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України, який затверджений Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24.03.1999 № 551-XIV (далі - Дисциплінарний статут ЗСУ).

Згідно зі ст.ст. 1, 2, 3 Дисциплінарного статуту ЗСУ військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Статтею 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ передбачено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Матеріалами справи встановлено, що фактичною підставою для позбавлення ОСОБА_1 права на отримання додаткової винагороди та премії за жовтень 2022 року слугувало порушення ним військової дисципліни та вчинення ним військово-адміністративного правопорушення, передбаченого Кодексом України про адміністративні правопорушення, зокрема перебування на службі в стані алкогольного сп`яніння.

Щодо оскарження позивачем наказу в частині позбавлення його додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» № 168 від 28.02.2022, за жовтень 2022 року в повному обсязі суд зазначає наступне.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнято постанову № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», пунктом 1 якої (у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка», виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженимнаказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 (далі -Порядок № 260).

Пунктом 17 розділу І Порядку № 260 встановлено, що на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Порядок та умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги військовослужбовцям Збройних Сил України встановлений рішенням Міністра Оборони України доведеним телеграмою від 25.03.2022 № 248/1298 (застосувалось до 01.06.2022) та Окремим дорученням Міністра Оборони України від 23.06.2022 № 912/а/29 (застосовується після 01.06.2023).

Пунктом 10 вказаного рішення від 25.03.2022 № 248/1298 встановлено, що до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000,00 грн або 30 000,00 грн не включаються, зокрема, ті військовослужбовці, які перебували у стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння за місяць, у якому здійснено таке правопорушення, а також ті, у діях (бездіяльності), яких є ознаки кримінального або адміністративного правопорушення.

Аналогічні положення містяться в підпункті 9.8 пункту 9 окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 № 912/з/29 згідно з яким до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000,00 гривень або 30 000,00 гривень визначено не включати військовослужбовців, які вживали алкогольні напої (наркотичні або психотропні речовини) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий мас, прибували на службу та/або виконували обов`язки військової служби в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння) - за місяць, у якому здійснено таке правопорушення, оголошеного наказом командира (начальника).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що чинним законодавством не передбачено прийняття окремого рішення щодо позбавлення військовослужбовця додаткової винагороди, а реалізація такого рішення знаходить своє відображення в тому, що до наказу про виплату додаткової винагороди військовослужбовець, який допустив порушення, не включається.

Спірні накази від 18.10.2022 №751, від 02.11.2022 №802 та від 02.11.2022 №803 щодо позивача прийняті на підставі протоколу про військове адміністративне правопорушення від 14.10.2022 серії А1546 №285, передбачене частиною 3 статті 172-20 КУпАП.

Відповідно до вказаного протоколу 13.10.2022 близько 15 год. 40 хв., тобто в умовах особливого періоду, під час дії воєнного стану в Україні, було виявлено старшого солдата ОСОБА_1 , який проходить військову службу за призовом під час мобілізації в умовах особливого періоду, з ознаками вживання алкогольних напоїв на території розташування 4 реактивного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 (на території Дрогобицької територіальної громади), і виконання ним обов`язків військової служби в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 172-20 КУпАП. Свою провину військовослужбовець визнає, готовий нести відповідальність.

За змістом висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.10.2022 № 1266 позивач пройшов медичний огляд в КНП "Дрогобицька міська лікарня № 1" Дрогобицької міської ради для встановлення стану сп`яніння. Висновок огляду: перебуває у стані алкогольного сп`яніння (1, 56 % проміле) (а.с. 11 оборот).

Постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18.10.2022 у справі № 4426521/22 встановлено, що "13.10.2022 о 15.40 год. на території військової частини НОМЕР_1 був виявлений солдат ОСОБА_1 , який проходить військову службу за призовом під час мобілізації в умовах особливого стану (введений воєнний стан) з ознаками вживання алкогольних напоїв і виконував обов`язки військової служби в стані алкогольного сп`яніння.

Правопорушник свою провину у вчиненому визнав повністю, вказавши що дане порушення було допущено ним у зв`язку з проблемами в сім`ї, яка залишились в зоні бойових дій на Харківщині, у них відсутнє тверде паливо, а він не має можливості їм допомогти. Щиросердечно розкаюється у вчиненому, обіцяє більше не вчиняти подібного".

Колегія суддів звертає увагу, що постанова Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18.10.2022 у справі № 4426521/22 не оскаржувалась в апеляційному порядку та набрала законної сили 28.10.2022.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, за перебування в стані алкогольного сп`яніння під час виконання обов`язків військової служби позивач правомірно позбавлений премії та додаткової винагороди за жовтень 2022 року. Тому вказані накази є правомірними.

Колегія суддів наголошує, що невключення позивача до наказів про виплату додаткової винагороди є наслідком перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння та вчинення дій які мають ознаки адміністративного правопорушення за місяць, у якому здійснено таке порушення, під час виконання обов`язків військової служби, який чітко передбачено рішенням Міністра Оборони України доведеним телеграмою від 25.03.2022 № 248/1298 та Окремим дорученням Міністра Оборони України від 23.06.2022 № 912/а/29, та не становить собою певного виду юридичної відповідальності, а тому не може вважатись подвійним притягненням позивача до відповідальності та порушення принципу non bis in idem.

При цьому суд апеляційної інстанції наголошує, що можливість, на період дії воєнного стану, встановлення виплат грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу за окремим рішенням Міністра оборони України прямо передбачена пунктом 17 розділу І Порядку № 260. Як вже зазначалося вище, такими є рішення Міністра Оборони України доведене телеграмою від 25.03.2022 № 248/1298 (застосувалось до 01.06.2022) та окреме доручення Міністра Оборони України від 23.06.2022 № 912/а/29 (застосовується після 01.06.2023), які нечинними, у встановленому законом порядку, не визнавалися та поширювали свою дію на спірні правовідносини.

Доводи позивача про те, що ні КУпАП, ні іншими Законами України не передбачено такий вид адміністративного стягнення для військовослужбовців як обмеження у виплаті додаткової винагороди та премій, судом першої інстанції обґрунтовано відхилено, адже ОСОБА_1 позбавлено виплат додаткової грошової допомоги та премій за жовтень 2022 року саме за не дотримання Порядку № 260 та постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, де чітко передбачено, що до наказів про виплату додаткової винагороди та премій не включати військовослужбовців, які перебували у стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння. Суд наголошує, що факт алкогольного сп`яніння 13.10.2022 ОСОБА_1 не оскаржувався та не спростовувався.

Дослідивши обставини справи у відповідності до наведених правових норм суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що військова частина НОМЕР_1 правомірно позбавила ОСОБА_1 права на отримання додаткової винагороди, не включивши останнього до наказів на виплату винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 за жовтень 2022 року.

Позовні вимоги про скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 в частині не встановлення премії за жовтень 2022 року, затверджених наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, у зв`язку з вчиненням ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, зокрема перебування на службі в стані алкогольного сп`яніння, також не підлягають до задоволення у зв`язку з настуаним.

Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 р. № 260, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 р. за № 745/32197, затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Наказ № 260 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), який визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам.

Відповідно до пункту 2 розділу І Наказу № 260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

Пунктом 8 розділу І Наказу № 260 встановлено, що грошове забезпечення виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців.

Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника) (далі - командир).

Згідно з пунктами 1, 3 Розділу XVI Порядку № 260, командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право щомісяця здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служба) відповідно до їх особистого внеску в загальні результати служби.

Виплата щомісячної премії військовослужбовцям здійснюється на підставі наказу командира військової частини, який видається до 05 числа місяця, наступного за місяцем преміювання.

Пунктом 2-1 зазначеної постанови установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

За приписами пункту 5 розділу XVI Порядку № 260, військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються за вживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибуття на службу в нетверезому стані - за місяць, у якому здійснено таке правопорушення.

Таким чином, наказ командира військової частини НОМЕР_1 в частині не встановлення ОСОБА_1 премії за жовтень 2022 року у зв`язку із порушення ним військової дисципліни та вчиненням ним військово-адміністративного правопорушення, передбачене Кодексом України про адміністративні правопорушення, зокрема перебування на службі в стані алкогольного сп`яніння, прийнято командиром військової частини НОМЕР_1 правомірно та в межах чинного законодавства, а тому позовні вимоги про його скасування до задоволення не підлягають.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, що відповідач не надіслав позивачу копію відзиву та додані до нього документи, оскільки матеріалами справи підтверджено направлення позивачу копії візиву (а.с. 33 оборот).

Щодо доводів папеляційної скарги, що при визначенні стану сп`яніння було порушено п. 7 гл.3 розділу VIII інструкції про організацію патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України затвердженого наказом Міністерства оборони України від 10.10.2016 № 515, а отже результати визначення стану сп`яніння проведено без дотримання вимог п. 7 гл.3 розділу VIII інструкції про організацію патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України та не можуть бути взяті до уваги в якості доказу, колегія суддів зазначає наступне.

Під час розгляду матеріалів про військове адміністративне правопорушення Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області вирішував питання щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

В свою чергу, предметом спірних правовідносин у цій справі є правомірність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, тобто до іншого виду юридичної відповідальності.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що питання щодо порушення процедури визначення стану сп`яніння повинно було бути предметом розгляду під час притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Постанова Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18.10.2022 у справі № 4426521/22 не оскаржувалась в апеляційному порядку та набрала законної сили 28.10.2022.

Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Відповідно дост. 316 КАС Українисуд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.04.2023 по справі № 440/977/23 прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.04.2023 по справі № 440/977/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.А. Калиновський
Судді З.О. Кононенко О.М. Мінаєва