Справа № 758/10978/22
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2023-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Беспалова О. О.
суддів: Парінова А. Б., Ключкович В. Ю..
за участю секретаря: Рожок В. В.

представника позивача Бондаренко Г.П., представників відповідача Гереги К.М., Холодкової О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу Енергетичної митниці Державної митної служби України на рішення Подільського районного суду м.Києва від 10 липня 2023 року (місце ухвалення: місто Київ, час ухвалення: не зазначений, дата складання повного тексту: 20.07.2023) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Енергетичної митниці Державної митної служби України про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Подільського районного суду м.Києва з позовом до Енергетичної митниці Державної митної служби України, в якому просила суд:

- скасувати постанови у справі про порушення митних правил №0060/90300/22 від 28.10.2022 року, №0061/90300/22 від 28.10.2022 року, №0095/90300/22 від 28.10.2022 року, №0096/90300/22 від 28.10.2022 року.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 10 липня 2023 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції з огляду на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та прийняти нову постанову, якою позов залишити без задоволення.

До Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу. Позивачем щодо задоволення вимог апелянта заперечено.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення осіб, що з`явились, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матерів справи, ТОВ «КАТМА ГРУП» з компанією ЗАО «Белорусская нефтяная компания» республіка білорусь, було укладено контракт № 9-4-12/178 від 08.06.2021р., згідно якого ТОВ «КАТМА ГРУП» купувало у останнього паливо дизельне ДТ-Л/3- К5 сорт C/F та паливо дизельне ДТ-3- К5 сорт F. Ціна товару відповідно до п. 4.4. контракту № 9-4-12/178 визначалася за формулою.

На підставі контракту № 9-4-12/178 імпортовано товар паливо дизельне ДТ-3-К5 сорт F, для декларування якого Позивачем було подано до Енергетичної митниці декілька митних декларацій. При цьому, у зв`язку з тим, що ціна товару визначалася за формулою, у відповідності до ст. 260, ч. 5 ст. 261 Митного кодексу України та п. 29 Положення про митні декларації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 р. № 450, спочатку подавалися до митного оформлення тимчасові декларації, а пізніше - додаткові декларації.

04.01.2022 року до відділу митного оформлення «Коростень» митного поста «Центральний» Енергетичної митниці було подано тимчасову митну декларацію типу ІМ 40 ТФ № UA903040/2022/000220 на паливо дизельне ДТ-3-К5 сорт F у кількості 359650 кг. Разом з тимчасовою митною декларацією подано, зокрема вищевказаний контракт № 9-4-12/178 з додатковою угодою №4-0М/178 від 21.12.2021 р. та інвойс №178401 від 24.12.2021р, де визначена попередня ціна товару.

06.06.2022 року позивачем подано до відділу митного оформлення «Київ» митного поста «Центральний» Енергетичної митниці та оформлено додаткову митну декларацію типу ІМ 40 ДТ №UA903020/2022/004079 разом з інвойсом № від 10.02.2022р., який встановлював остаточну ціну товару. На підставі додаткової митної декларації ТОВ «КАТМА ГРУП» було сплачено податок на додану вартість (ПДВ) у сумі 218 733,98 грн.

05.01.2022 року до відділу митного оформлення «Коростень» митного поста «Центральний» Енергетичної митниці було подано тимчасову митну декларацію типу ІМ 40 ТФ № UA903040/2022/000263 на паливо дизельне ДТ-3-К5, сорт F у кількості 593050 кг. Разом з тимчасовою митною декларацією подано, зокрема, вищевказаний контракт № 9-4-12/178 з додатковою угодою №4-0М/178 від 21.12.2021р та інвойс №178401 від 24.12.2021р, де визначена попередня ціна товару.

06.06.2022 року позивачем подано до відділу митного оформлення «Київ» митного поста «Центральний» Енергетичної митниці та оформлено додаткову митну декларацію типу ІМ 40 ДТ №UA903020/2022/004081 разом з інвойсом № від 10.02.2022р., який встановлював остаточну ціну товару. На підставі додаткової митної декларації ТОВ «КАТМА ГРУП» було сплачено ПДВ у сумі 358 950,07 грн.

12 вересня 2022 року головним державним інспектором відділу митного оформлення «Київ» митного поста «Центральний» Енергетичної митниці Дасевич-Бойко Л.І. було складено протоколи про порушення митних правил №0060/90300/22 та №0061/90300/22 стосовно Позивача за ознаками порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України.

28.10.2022 року заступником начальника Енергетичної митниці Бондар Л.М. за відсутності Позивача було розглянуто справи про порушення митних правил №0060/90300/22 та №0061/90300/22 й прийнято постанови в даних справах, якими Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 % несплаченої суми митних платежів, а саме 656 201, 94 грн. та 1 076 850,21 грн. відповідно.

Крім того, ТОВ «КАТМА ГРУП» укладено контракт №SNEL/KG-DT22 від 15.12.2021р. з компанією «SNEL ENERGY LTD», Кіпр, згідно якого товариство купувало у останньої паливо дизельне Євро. Ціна товару відповідно до ст. 4 Додаткової угоди №1 від 15.12.2021 р. до контракту №SNEL/KG-DT22 від 15.12.2021р. визначалася за формулою.

На підставі цього контракту було імпортовано товар паливо дизельне Євро, міжсезонне, сорт Е, екологічний клас К5, марки ДТ-Е-К5, для декларування якого було подано до Енергетичної митниці декілька митних декларацій агентом з митного оформлення митного брокера ТОВ «КВАЛІ ТЕК» Перепелицею К.В . При цьому, у зв`язку з тим, що ціна товару визначалася за формулою, у відповідності до ст. 260, ч. 5 ст. 261 Митного кодексу України та п. 29 Положення про митні декларації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 р. № 450 спочатку подавалися до митного оформлення тимчасові декларації, а пізніше - додаткові декларації.

05.03.2022 р. Перепелицею К.В. подано до відділу митного оформлення «Калуш» митного поста «Західний» Енергетичної митниці тимчасову митну декларацію типу ІМ 40 ТФ №UA903060/2022/002495 на вказаний товар у кількості 368867 кг. Разом з тимчасовою митною декларацією подано всі необхідні товаросупровідні документи, зокрема контракт №SNEL/KG-DT22 від 15.12.2021р. з додатковою угодою №1 та попередній інвойс №P1-SNEL/KG- DT22 від 01.02.2022р, де визначена попередня ціна товару.

01.07.2022р. Перепелицею К.В. подано додаткову митну декларацію типу ІМ 40 ДТ №UA903060/2022/003227 разом з інвойсом №F1-SNEL/KG- DT22 від 01.03.2022р., який встановлював остаточну ціну товару. На підставі додаткової митної декларації ТОВ «КАТМА ГРУП» було сплачено ПДВ у сумі 17568,04 грн.

05.03.2022 р. Перепелицею К.В. подано до відділу митного оформлення «Калуш» митного поста «Західний» Енергетичної митниці тимчасову митну декларацію типу ІМ 40 ТФ №UA903060/2022/002496 на вказаний товар у кількості 178716 кг. Разом з тимчасовою митною декларацією так само подано всі необхідні товаросупровідні документи, зокрема контракт №SNEL/KG-DT22 від 15.12.2021р. з додатковою угодою №1 та попередній інвойс №P1-SNEL/KG-DT22 від 01.02.2022р, де визначена попередня ціна товару.

01.07.2022р. Перепелицею К.В. подано додаткову митну декларацію типу ІМ 40 ДТ №UA903060/2022/003228 разом з інвойсом №F1-SNEL/KG- DT22 від 01.03.2022р., який встановлював остаточну ціну товару. На підставі додаткової митної декларації ТОВ «КАТМА ГРУП» було сплачено ПДВ 8511,72 грн.

28.10.2022 року заступником начальника Енергетичної митниці Бондар Л.М. за відсутності Позивача розглянуто справи про порушення митних правил №0095/90300/22, №0096/90300/22 й прийнято постанови в даних справах, якими Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 % несплаченої суми митних платежів, а саме:

-у справі №0095/90300/22 - 52 704,12 грн.;

-у справі №0096/90300/22 25 535,16 грн.

Вважаючи вказані постанови протиправними позивач вернулась до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, показаннями свідків, тощо.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ч. 1 ст. 246 МК України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію (ч. 1 ст. 248 МК України).

Згідно із ч. 8 ст. 257 МК України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться відомості (за переліком).

Відповідно ж до ч. 5 ст. 255 МК України митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується органом доходів і зборів шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

Згідно ст. 266 Митного кодексу України декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу; у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на митні органи. Особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.

Стаття 458 МК України визначає, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно зі ст. 485 МК України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Таким чином, для притягнення до відповідальності за ст. 485 МК України необхідно доведення факту наявності прямого умислу.

Відповідно до ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу наведених вище правових норм вбачається, що дії особи, кваліфіковані як порушення митних правил за ст. 485 МК України, повинні бути спрямовані на досягнення мети у вигляді неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру. Наявність спеціальної протиправної мети в ст. 485 МК України вказує на те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини. Зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння, передбаченого ст. 485 МК України, обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (встановлений законом порядок сплати податків та зборів).

Аналогічна правова позиція також висловлена в ухвалах Вищого адміністративного суду від 03.12.2015 № К/800/35863/15 (№359/2056/15-а), від 27.10.2015 у справі № К/800/32153/15 (№359/3525/15-5), постановах Верховного Суду від 06.06.2018 року у справі № 607/2391/17, та від 22.05.2020 року у справі №751/1477/17, від 27 січня 2022 року у справі № 725/3788/16-а.

Митним органом при розгляді справи про порушення митних правил не доведено належними та достатніми доказами наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, адже не доведено його суб`єктивну сторону, яка полягає у протиправних, винних (умисних або з необережності) діях чи бездіяльності позивача.

Оскаржувані постанови винесені без повного та всебічного з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, без доведення складу даного правопорушення, а також із порушенням принципів законності та презумпції невинуватості, передбачених п. 3 ч.1 ст.8 МК України.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ст. 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

Крім того, як вірно встановлено судом першої інстанції та не заперечується апелянтом, на момент складання протоколу про порушення митних правил та винесення оскаржуваної постанови митні платежі були сплачені в повному обсязі.

Як вірно зауважено судом першої інстанції, митним органом не вказано норму законодавства, яка зобов`язує сплатити митні платежі у строк 90 днів, натомість посилається на приписи ч.5 ст.261 МК України. Натомість, дана норма визначає право декларанта подати додаткову декларацію протягом 90 днів з дати випуску товарів.

Окремої уваги також заслуговує та обставина, що позивачем було зарезервовано грошові кошти на депозитному митному рахунку у розмірі від 94 млн грн до 19 млн грн в порядку зменшення, які вже фактично перебувають у користуванні державою і підлягають подальшому перерозподілу між відповідними бюджетними рахунками на підставі поданих митних документів.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що митним органом не доведено наявність у діях позивача об`єктивної та суб`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, тому притягнення позивача до адміністративної відповідальності та прийняття контролюючим органом постанови у справі про порушення митних правил відносно позивача від 18.08.2021 №0084/90300/21 є протиправним.

Крім того, як вбачається із змісту оскаржуваних постанов, митним органом вказано, що декларантом самостійно донараховані за додатковими деклараціями митні платежі мали бути сплачені до вказаного у графах D/j тимчасових митних деклараціях строку (строк доставки товарів). Цей строк за вищевказаними тимчасовими митними деклараціями склав 89-90 днів. При цьому відповідач, посилаючись на норми Митного кодексу України та Податкового кодексу України, не зазначає, яка саме норма чинного законодавства встановлює обов`язок декларанта сплатити митні платежі у вказаний строк.

Також, з матеріалів справи вбачається, що у відповідь на лист Енергетичної митниці від 21.06.2022 р. №7.6.-1/28-01-13/1172 «Щодо подання додаткових митних декларацій» позивач направила лист від 22.06.2022р №22/06 з поясненням ситуації та причин їх невчасного подання, а також з проханням продовжити строки подання додаткових митних декларацій.

Частиною 2 ст. 1 Митного кодексу України визначено, що відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Так, згідно абзацу другого пункту 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України митні декларації прирівнюються до податкових декларацій для цілей нарахування та/або сплати податкових зобов`язань.

Згідно п. 187.8 ст. 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митної декларації для митного оформлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 297 МК України у разі ввезення товарів на митну територію України суми митних платежів, нараховані декларантом (уповноваженою ним особою) або митним органом, підлягають сплаті до Державного бюджету України платником податків до або на день подання митному органу митної декларації для митного оформлення, крім випадків, якщо відповідно до цього Кодексу товари ввозяться на митну територію України із звільненням від оподаткування митними платежами або випускаються у відповідний митний режим за спрощеною декларацією в межах спеціальних спрощень, наданих підприємству, яке отримало авторизацію АЕО-С.

Частиною 1 ст. 260 МК України встановлено, що якщо декларант або уповноважена ним особа не володіє точними відомостями про характеристики товарів, необхідні для заповнення митної декларації у звичайному порядку, вона може подати митному органу тимчасову митну декларацію на такі товари за умови, що вона містить дані, достатні для поміщення їх у заявлений митний режим, та під зобов`язання про подання додаткової декларації у строк не більше 45 днів з дати оформлення тимчасової митної декларації.

Згідно ч. 1. ст. 261 МК України, у разі подання відповідно до статей 259-260-1 цього Кодексу попередньої, тимчасової, спрощеної або періодичної митної декларації декларант або уповноважена ним особа повинні протягом строків, визначених відповідно до цього Кодексу, подати митному органу додаткову декларацію, яка містить точні відомості про товари, задекларовані за попередньою, тимчасовою, спрощеною або періодичною митною декларацією, що подавалися б у разі декларування цих товарів за митною декларацією, заповненою у звичайному порядку.

У відповідності до ч. 5. ст. 261 МК України у разі, якщо значення ціни товару в зовнішньоекономічному договорі визначається за формулою і на дату декларування невідоме, декларант або уповноважена ним особа має право подати додаткову декларацію протягом 90 днів з дати випуску товарів.

З аналізу норм чинного законодавства видно, що у випадку випуску товарів у вільний обіг за тимчасовою митною декларацією законодавство встановлює можливість подати протягом 90 днів додаткову митну декларацію, проте ні ч. 5. ст. 261 МК України, ні будь-яка інша норма закону не встановлює у цьому випадку 90-денного строку для сплатити митних платежів.

В даному разі застосовуються вищевказані норми, згідно з якими податкове зобов`язання виникає у день подання додаткової митної декларації, яка містить точні відомості про товари, задекларовані за тимчасовою митною декларацією. На дату подання додаткових митних декларацій ТОВ «КАТМА ГРУП» були доплачені митні платежі, донараховані декларантом через підвищення остаточної ціни товару.

Відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що сплата митних платежів відбулася у строки, встановлені ст. 187 Податкового кодексу України та ст. 297 МК України.

Крім того, як вірно зауважено судом першої інстанції, у відповідності зі ст. 102.9 Податкового кодексу України на період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану, що вводиться в Україні, зупиняється перебіг строків, визначених цим Кодексом, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

До іншого законодавства належить також Митний кодекс України, оскільки контроль за дотриманням його норм, зокрема тих, що стосуються нарахування та сплати митних платежів покладено на митні органи.

У відповідності до п. 41.1.2. ст. 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є, зокрема, митні органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань митної справи та оподаткування митом, акцизним податком, податком на додану вартість, іншими податками та зборами, які відповідно до податкового, митного та іншого законодавства справляються у зв`язку із ввезенням (пересиланням) товарів на митну територію України або територію вільної митної зони або вивезенням (пересиланням) товарів з митної території України або території вільної митної зони.

Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» воєнний стан введено в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року і він діє дотепер.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог та вважає, що судом першої інстанції правильно застосовані норми процесуального права та ухвалено законне і обґрунтоване рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

У відповідності до ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Енергетичної митниці Державної митної служби України на рішення Подільського районного суду м.Києва від 10 липня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Енергетичної митниці Державної митної служби України про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил залишити без задоволення.

Рішення Подільського районного суду м.Києва від 10 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов

Суддя В. Ю. Ключкович

Суддя А. Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 11.10.2023)