Справа № 639/5112/21
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2023-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 р.Справа № 639/5112/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Рєзнікової С.С. , Мельнікової Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Реброва А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Інспектора 3 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Майорова Дмитра Андрійовича на додаткове рішення Київського районного суду м. Харкова від 06.12.2022, головуючий суддя І інстанції: Губська Я.В., вул. Блюхера, 7б, м. Харків, Харківська, 61168, повний текст складено 06.12.22 року по справі № 639/5112/21

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора 3 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Майорова Дмитра Андрійовича

про визнання незаконною, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Київського районного суду м. Харкова задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 3 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Майорова Дмитра Андрійовича про визнання незаконною, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі - задоволено частково.

Скасовано постанову серії ЕАН №4494053 від 16.07.2021, винесену інспектором 3 роти батальйону 3 Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції Майоровим Д.А., якою до ОСОБА_1 застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України та закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Київського районного суду м. Харкова від 06.12.2022 стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 12500 гривень.

Не погодившись з вказаним додатковим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанці обставиним справи, просить додаткове рішення Київського районного суду м. Харкова від 06.12.2022 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у стягнення витрат на правничу допомогу відмовити.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що представником позивача не надано належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження понесених судових витрат на правничу допомогу.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу, позивач зазначає, що вартість наданих юридичних послуг не є завищеною, а розмір ставки адвоката відповідає ринковим. Вказує, що в апеляційній скарзі відповідач, фактично стверджуючи про не співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката, не просить їх зменшити, а просить відмовити в задоволенні заяви про стягнення їх вартості. Також позивач зазначає, що метою стягнення витрат на правничу допомогу в даному випадку є не тільки компенсація стороні, на користь якої прийняте рішення витрачених коштів, але і спонукання суб`єкта владних повноважень утримуватися від порушення прав та інтересів громадян.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіриши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що додаткове рішення підлягає частковому скасуванню, з наступних підстав.

Частинами першою та третьою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин другої - п`ятої статті 134 вказаного Кодексу за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною першою статті 138 КАС України передбачено, що розмір витрат, пов`язаних з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів та вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою справи до розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Згідно з частинами першою та дев`ятою статті 139 згаданого Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Тобто, розмір суми витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу та вартості виконаних робіт.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 цього Закону визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Так, надаючи оцінку понесеним позивачем витратам на правничу допомогу колегія суддів зазначає, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Також, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 02 липня 2020 року у справі №362/3912/18, від 30 вересня 2020 року у справі №201/14495/16-ц.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/WestAllianceLimited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України", від 30 березня 2004 року у справі "Меріт проти України" зазначено, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем на підтвердження факту понесення витрат на правничу допомогу у розмірі 25000 грн. надано:

-копію договору № 04/01/22-3 про надання правової допомоги, укладений 04.01.2022 між ОСОБА_1 та адвокатом Нечитайло М.О., за надання адвокатом правової допомоги, з урахуванням положень п.п. 3.7. п. 3.11.

- копію додаткової угоди №1 від 04.01.2022 до Договору про надання правової допомоги №04/01/22-3. Відповідно до п. 2 угоди за надання адвокатом правової допомоги встановлено оплату у розмірі 25000 гривень. Відповідно до п. 3.1 Оплата послуг за Договором здійснюється в наступному порядку: 100% вартості послуг сплачується після укладення сторонами цієї угоди,

-копію розрахункової квитанції серії МН №000012 від 04.01.2022 про сплату позивачем 25000 грн. за надання правничої допомоги,

-копію акта-приймання документів та наданої правничої допомоги №1 від 06.09.2022,

-детальний опис робіт, виконаних адвокатом,

-орієнтований розрахунок витрат на правничу допомогу Панченко А.В.,

-копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Розглядаючи клопотання представника позивача про ухвалення додаткового рішення по справі, суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення суми на правничу допомогу у розмірі 12500 грн. 00 коп.

Колегія суддів зазначає, що вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін. При цьому, принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який включає у себе такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постанові Верховного Суду від 02.09.2020 у справі № 826/4959/16.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Крім того, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 200/14113/18-а, від 31.03.2020 у справі № 726/549/19, від 21.05.2020 у справі № 240/3888/19, від 11.02.2021 у справі № 520/9115/19, № 640/19536/18 від 03.02.2022.

Оцінивши обставини справи та надані докази у їх сукупності, враховуючи принципи обґрунтованості, співмірності і пропорційності судових витрат, колегія суддів приходить до висновку про стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з п. 1, п. 4 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспектора 3 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Майоров Дмитро Андрійович задовольнити частково.

Додаткове рішення Київського районного суду м. Харкова від 06.12.2022 по справі № 639/5112/21 скасувати в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 12500 гривень.

Прийняти в цій частині постанову, якою стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 7000 (сім тисяч) гривень 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя А.О. Бегунц
Судді С.С. Рєзнікова Л.В. Мельнікова
Повний текст постанови складено 11.10.2023 року