Справа № 480/7860/23
Суддя: С.В. Воловик
Дата ухвалення: 2023-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2023 року Справа № 480/7860/23

Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Воловика С.В., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в місті Суми адміністративну справу № 480/7860/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Міністерство оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач-1, в/ч НОМЕР_1 ), Військової частини НОМЕР_2 (далі відповідач-2, в/ч НОМЕР_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Міністерство оборони України (далі третя особа, Міноборони), у якій просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідачів щодо не нарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 в розмірі 100 000, 00 грн. пропорційно в розрахунку на місяць у період з 29.09.2022 по 30.11.2022;

- зобов`язати відповідачів нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду передбачену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 в розмірі 100 000, 00 грн. пропорційно в розрахунку на місяць у період з 29.09.2022 по 30.11.2022.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 проходив військову службу у в/ч НОМЕР_1 , у період з 29.09.2022 по 30.11.2022 на підставі наказів командира проводив інженерне обладнання рубежів розгортання та районів зосередження загальновійськового резерву № 3 ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у зоні відповідальності батальйонного району оборони військової частини НОМЕР_3 та приймав безпосередню участь у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у зоні відповідальності військової частини НОМЕР_4 , проте, всупереч приписів постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, додаткову винагороду збільшену до 100 000, 00 грн. не отримував.

На переконання позивача, оскільки факт його проходження служби на території районів ведення бойових дій та безпосередня участь у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у період з 29.09.2022 по 30.11.2022 підтверджений наказами командира військової частини НОМЕР_1 , рапортами командира ЗВР № 3 ОТУ «Суми», довідками військової частини НОМЕР_3 № 1594 від 31.10.2022 та № 2418 від 30.11.2022, бездіяльність відповідачів щодо не нарахування та невиплати збільшеної до 100 000, 00 грн. додаткової винагороди є протиправною.

Ухвалою суду від 26.07.2023, позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі № 480/7860/23, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення осіб, встановлені строки для подання заяв по суті справи, задоволено клопотання позивача про витребування доказів.

Не погоджуючись з позовними вимогами, Міноборони у поясненнях (а.с. 73-78) зазначило, що дійсно, пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 передбачено виплату додаткової винагороди на підставі наказу командира (начальника), проте, порядок і умови виплати такої винагороди визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

З метою врегулювання виплати військовослужбовцям Збройних Сил України додаткової винагороди, передбаченої зазначеною постановою, Міністром оборони України було видано окреме доручення № 912/з/29 від 23.06.2022, у пункті 1 якого наведений перелік завдань, виконання яких вважається «безпосередньою участю військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів» та надає право на отримання збільшеної до 100 000, грн. додаткової винагороди.

Документами, які підтверджують таку безпосередню участь визначено бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки, або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове), або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад), рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

З огляду на зазначене, враховуючи те що у жовтні-листопаді 2022 року ОСОБА_1 не виконував завдань із визначеного згаданим окремим дорученням Міністра оборони України переліку, підстави для нарахування і виплати збільшеної до 100 000, 00 грн. додаткової винагороди відсутні.

Військові частини НОМЕР_2 та НОМЕР_1 , не погоджуючись з позовними вимогами, у відзивах (а.с. 82-88, 95-102) зазначили, що пунктом 21 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 передбачено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Так, порядок і умови виплати збільшеної до 100 000, 00 грн. додаткової винагороди військовослужбовцям, врегульовано окремим дорученням Міністра оборони України № 912/з/29 від 23.06.2022, яке містить вичерпний перелік бойових завдань, за виконання яких встановлюється згадана винагорода, а також перелік документів, які підтверджують виконання цих завдань.

Оскільки ОСОБА_1 у період з 29.09.2022 по 30.11.2022 не виконував бойових завдань із переліку, наведеного у окремому дорученні Міністра оборони України № 912/з/29 від 23.06.2022, документи які підтверджують виконання цих завдань відсутні, не нарахування та невиплата збільшеної до 100 000, 00 грн. додаткової винагороди позивачу у спірний період є правомірними.

Стосовно наданих позивачем рапортів за підписом командира ЗВР № 3 ОТУ «Суми» майора ОСОБА_2 , відповідачі зазначили, що за їх змістом останній фактично доповідає про виконання раніше виданих бойових розпоряджень командира ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » щодо підготовки рубежів розгортання. Зі змісту згаданих рапортів неможливо встановити факт безпосередньої участі ОСОБА_1 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Також, відповідачі зауважили на тому, що бойові розпорядження командира 152 об ТРО (А7318) № 62 від 28.09.2022, № 63 від 03.10.2022, № 65 від 10.10.2022, № 71 від 16.10.2022 та накази командира військової частини НОМЕР_1 № 205 від 28.09.2022, № 210 від 03.10.2022, № 217 від 10.10.2022 та № 222 від 15.10.2022 визначають виключно здійснення інженерного облаштування рубежів, фактично в межах тилової ділянки.

З приводу наданих позивачем довідок, виданих на військовослужбовців ЗВР № 3 ОТУ «Суми» начальником штабу заступником командира військової частини НОМЕР_3 майором ОСОБА_3 та начальником штабу заступником командира військової частини НОМЕР_4 підполковником ОСОБА_4 , відповідачі повідомили, що на виконання пункту 4 окремого доручення Міністра оборони України № 912/з/29 від 23.06.2022, про безпосередню участь військовослужбовців, які відряджені до військових частин (установ), зобов`язані повідомляти командири цих військових частин (установ) за встановленою формою. Тобто, довідка видається уповноваженою особою (командиром військової частини чи начальником установи) і виключно тим військовослужбовцям які відряджені до військової частини чи установи.

Оперативно-тактичне угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » є основною ланкою в системі військового управління на території Сумської області. Всі військові частини в межах ділянки відповідальності ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » входять до складу її сил та засобів. Загальне керівництво діями з відсічі та стримування збройної агресії в межах Сумської області покладено на ОТУ. Відповідно, за задумом дій, з урахуванням обстановки та потреб, керівником ОТУ в межах наданих повноважень надано право щодо застосування відповідних сил та засобів, в тому числі і з метою підготовки рубежів розгортання.

Військова частина НОМЕР_1 , де проходив військову службу позивач, структурно входить до складу військової частини НОМЕР_2 . Весь особовий склад військової частини НОМЕР_2 задіяний у виконанні різного роду заходів в межах Сумської області під керівництвом ОТУ.

Отже, враховуючи зазначене, на виконання бойового розпорядження керівника ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » особовий склад ЗВР № 3 було саме направлено, а не відряджено для виконання інженерних робіт на певних ділянках.

Крім того, відповідачі звернули увагу на те, що згадані довідки видані не уповноваженими особами. Так, «начальник штабу заступник командира військової частини» в розумінні окремого доручення № 912/з/29 від 23.06.2022 не є керівником органу військового управління, військові частини НОМЕР_4 та НОМЕР_3 не є штабами угрупування військ (сил) або штабами тактичної групи, а тим більше, не є командиром військової частини (установи, навчального закладу).

У зв`язку з цим, на думку відповідачів, надані ОСОБА_1 на підтвердження безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рапорти та довідки, не є належними доказами, що підтверджують право позивача на отримання збільшеної до 100 000, 00 грн. додаткової винагороди у спірний період.

За таких обставин, відповідачі вважають позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Дослідивши подані матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності, суд зазначає таке.

На виконання частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією держави-терориста російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023 та № 451/2023 від 26.07.2023, строк дії воєнного часу продовжувався.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 Про введення воєнного стану в Україні та № 69 Про загальну мобілізацію, Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова № 168, пунктом 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 5 зазначеної постанови передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування і застосовується з 24.02.2022.

Постановою Кабінету Міністрів України № 793 від 07.07.2022 до постанови № 168 від 28.02.2022 були внесені зміни, згідно з якими цю постанову доповнено пунктом 21 такого змісту:

21. Установити, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів..

Пунктом 2 постанови КМУ № 793 від 07.07.2022 передбачено, що ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24.02.2022.

Отже, за змістом вказаних нормативно-правових актів, з 24.02.2022 у військовослужбовців Збройних Сил України виникло право на отримання додаткової винагороди в розмірі до 30 000 гривень щомісячно, а у тих військовослужбовців, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), у період здійснення зазначених заходів виникло право на отримання додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Водночас, право визначати порядок і умови виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, закріплено за керівниками відповідних міністерств і державних органів.

Так, з метою врегулювання порядку і умов виплати згаданої додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністром оборони України 23.06.2023 було видано окреме доручення № 912/з/29 (далі окреме доручення).

Відповідно до пункту 1 вказаного окремого доручення, під терміном безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів слід розуміти виконання військовослужбовцем:

бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка (який) веде воєнні (бойові) дії у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних (бойових) дій;

бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки)) під час перебування у складі органу військового управління, штабу угрупування військ (сил) Сил оборони держави;

бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями;

бойових завдань з ведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;

завдань з ведення руху оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;

бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;

бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб);

виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей;

виконання бойових завдань у районах ведення бойових дій з виявлення повітряних цілей;

здійснення польотів у районах ведення воєнних дій, ведення повітряного бою;

здійснення заходів з виводу повітряних суден з під удару противника з виконанням зльоту;

виконання бойових (спеціальних) завдань кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії.

Пунктом 2 окремого доручення передбачено, що додаткова винагорода в розмірі 100 000, 00 грн. встановлюється пропорційно із розрахунку на місяць тим військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (пропорційно часу участі у таких діях або заходах).

Згідно з пунктом 3 окремого доручення, райони ведення бойових дій визначаються відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України, а склад діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України або начальника Генерального штабу Збройних Сил України.

Окремо, відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України визначаються інші райони ведення бойових дій (у тому числі повітряного простору), в яких також здійснювалися заходи з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з визначенням конкретного місця та часу їх проведення.

Документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавається довідка командира військової частини (установи), до якої відряджений військовослужбовець.

На виконання пункту 4 окремого доручення, командири військових частин (установ), до яких відряджені військовослужбовці інших органів військового управління та військових частин (установ), щомісячно до 5 числа зобов`язані повідомляти військові частини (установи) за місцем штатної служби військовослужбовців про підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах за минулий місяць за формою, наведеною в додатку № 1.

Отже, системний аналіз вказаних норм, дає підстави дійти висновків про те, що у період дії воєнного стану, військовослужбовці Збройних Сил України мають право на отримання збільшеної до 100 000, 00 грн. додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022. Втім, таке право не є безумовним, а виникає у військовослужбовців виключно у разі, коли вони беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення).

Разом з цим, зазначена постанова Кабінету Міністрів України містить загальні умови отримання збільшеної до 100 000, 00 грн. додаткової винагороди, а саме: безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, під час перебування безпосередньо в районах їх ведення (здійснення).

Право визначати конкретні бойові дії та конкретні заходи з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, здійснення яких зумовлює виникнення права на отримання збільшеної додаткової винагороди, так само, як і право визначати порядок отримання цієї винагороди, надано керівникам міністерств та державних органів, у структурах яких проходять службу військовослужбовці.

Виплата вказаної збільшеної додаткової винагороди здійснюється за наказом командира на підставі встановлених документів що підтверджують безпосередню участь військовослужбовців Збройних Сил України у бойових діях або заходах (бойового наказу чи розпорядження, журналу бойових дій, рапорту чи донесення начальника або командира підрозділу тощо).

У цій справі судом встановлено, що стверджуючи про наявність у ОСОБА_1 права на отримання збільшеної до 100 000, 00 грн. додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, останній зазначає про те, що у період з 29.09.2022 по 30.11.2022 брав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення).

На підтвердження вказаних обставин, позивач надав суду, зокрема, копію витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 205 від 28.09.2022, копії рапортів командира ЗВР № 3 ОТУ «Суми», копії довідок військової частини НОМЕР_3 № 1594 від 31.10.2022 та № 2418 від 30.11.2022.

За змістом наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 205 від 28.09.2022, позивач зобов`язаний був висунутись у район зосередження АДРЕСА_1 ) з 29.09.2022 до окремого розпорядження. Підставою для прийняття цього наказу визначено бойове розпорядження командира оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » № 116ОТУ Суми 4689 дск ОКП-Суми від 27.09.2022 (а.с. 38-39).

Відповідно до витягів із бойових розпоряджень командира оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » № 4689 ОКП-Суми від 27.09.2022 та командира 152 Об ТрО № 62 від 28.09.2022, командиру ЗВРез № 3 ОТУ «Суми» наказано висунутися у район зосередження АДРЕСА_1 ) до окремого розпорядження з першим взводом першої стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , де проходив службу позивач (а.с. 105-107).

Вказана інформація міститься і у витязі із Журналу бойових дій військової частини НОМЕР_1 інв. № 3 за 28.09.2022 (а.с. 108).

Згідно з рапортами командира ЗВР № 3 ОТУ «Суми» майора ОСОБА_5 , солдат ОСОБА_1 у період з 29.09.2022 по 03.10.2022 проводив інженерне обладнання рубежів розгортання у зоні відповідальності 8 осб., а у період з 01.11.2022 по 30.11.2022 готував рубежі розгортання та райони зосередження. Одночасно, у рапортах вказувалось на те, що у районах проведення інженерних робіт противник активних дій не застосовував (а.с. 30-34, 103-104).

У довідці військової частини НОМЕР_3 № 1594 від 31.10.2022 зазначено, що солдат ОСОБА_1 у період з 13.10.2022 по 31.10.2022 проводив інженерне обладнання рубежів розгортання та районів зосередження загальновійськового резерву № 3 ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у зоні відповідальності батальйонного району оборони військової частини НОМЕР_3 (а.с. 35-37), а у довідці № 2418 від 30.11.2022 зазначено, що позивач у період з 01.11.2022 по 30.11.2022 приймав безпосередню участь у виконанні спеціальних завдань із всебічного забезпечення діючих угруповань військ у зоні відповідальності військової частини НОМЕР_4 (а.с. 40-42).

Тобто, на підставі бойових розпоряджень, у період з 29.09.2022 по 03.10.2022 та з 13.10.2022 по 31.10.2022 ОСОБА_1 проводив інженерне обладнання рубежів розгортання та районів зосередження загальновійськового резерву № 3 ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у зоні відповідальності військової частини НОМЕР_3 , а у період з 01.11.2022 по 30.11.2022 виконував спеціальні завдання із всебічного забезпечення діючих угруповань військ, а саме: готував рубежі розгортання та райони зосередження у зоні відповідальності військової частини НОМЕР_4 .

З огляду на зазначене, суд констатує, що завдання, які виконувались позивачем у період з 29.09.2022 по 03.10.2022, з 13.10.2022 по 31.10.2022 та з 01.11.2022 по 30.11.2022 не входять до переліку завдань, встановлених пунктом 1 окремого доручення Міністра оборони України № 912/з/29 від 23.06.2023, виконання яких зумовлює виникнення у військовослужбовця права на отримання збільшеної до 100 000, 00 грн. додаткової винагороди.

Доказів безпосередньої участі у виконанні бойових (спеціальних) завдань із згаданого переліку, ОСОБА_1 суду не надав, про їх виконання у позовній заяві не зазначив.

За таких обставин, твердження позивача щодо протиправності дій відповідачів по нарахуванню і виплаті додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 у спірний період, суд вважає недоведеними.

Суд зауважує на тому, що сам по собі факт виконання позивачем бойових завдань на території Сумської області, не є безумовною підставою для отримання збільшеної до 100 000, 00 грн. додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022. Право на таку винагороду у військовослужбовців Збройних Сил України у спірний період виникало виключно за умов, передбачених окремим дорученням Міністра оборони України № 912/з/29 від 23.06.2023.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд робить висновок про відповідність дій відповідачів щодо нарахування і виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, у період з 29.09.2022 по 30.11.2022 критеріям, встановленим частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України та, як наслідок, про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Міністерство оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Воловик