Справа № 580/9237/23
Суддя: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
Дата ухвалення: 2023-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

09 жовтня 2023 року справа № 580/9237/23

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Кульчицький С.О., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Черкаської обласної військової адміністрації, Головного управління Національної поліції в Черкаській області, Черкаської районної військової адміністрації, третя особа - відділ поліції № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Черкаської обласної військової адміністрації (далі - відповідач-1), Головного управління Національної поліції в Черкаській області (далі - відповідач-2), Черкаської районної військової адміністрації (далі - відповідач-3), третя особа - відділ поліції № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, в якому просить:

- визнати незаконним та скасувати протокол оперативної наради робочої групи з розгляду питань примусового відчуження або вилучення майна у зв`язку із запровадженням та виконанням заходів правового режиму воєнного стану від 21.06.2023 № 460;

- визнати незаконним та скасувати акт про примусове відчуження або вилучення майна від 21.06.2023 № 203/01/13-13-0 виданого оперативною робочою групою з розгляду питань примусового відчуження створеною на підставі наказу Черкаської обласної військової адміністрації;

- зобов`язати Черкаську обласну військову адміністрацію повернути мені, ОСОБА_1 автомобіль марки «HONDA CROSSTOUR» 2015 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який є моєю приватною власністю відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного НОМЕР_2 серії НОМЕР_3 від 10.02.2021.

Ознайомившись із матеріалами позовної заяви, суд дійшов висновку, що спір не відноситься до юрисдикції адміністративного суду з огляду на таке.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Індивідуальний акт - це акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийнятий) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Верховний Суд в ухвалі від 02.07.2018 у справі № 9901/657/18 зазначив, що процесуальний закон вимагає, щоб у позовній заяві про оскарження нормативно-правового акта позивач, з-поміж іншого, обґрунтував свою належність до суб`єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт. Таке ж правило має застосовуватись і до оскарження правових актів індивідуальної дії. Звертаючись до суду з позовом щодо законності правового акта суб`єкта владних повноважень індивідуального характеру, позивач також повинен пояснити, які правові наслідки безпосередньо для нього породжує оскаржене рішення суб`єкта владних повноважень. Відсутність у будь-кого, зокрема й у позивачів, прав та/або обов`язків у зв`язку з виданням оскарженого рішення не породжує у таких осіб і права на захист, тобто права на звернення із адміністративним позовом.

Вказаний позивачем акт від 21.06.2023 № 203/01/13-13-0 про примусове відчуження або вилучення майна, який він оскаржує, не є рішенням суб`єкта владних повноважень (актом індивідуальної дії) в розумінні п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України, оскільки є доказом фіксації робочої групи та не є тотожним рішенню про відчуження майна. Тому не може бути предметом оскарження при зверненні до адміністративного суду.

Викладені у позовній заяві обставини та додані матеріали свідчать, що спірні обставини виникли щодо відчуження приватної власності позивача у період воєнного стану.

У спірному періоді діє запроваджений указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Вказаний строк продовжено указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Верховна Рада підтримала продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. У подальшому його дію продовжено. Тобто, воєнний стан діє і на час судового вирішення спору.

Відповідно до Закону України від 12 травня 2015 року № 389-VIII "Про правовий режим воєнного стану" воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Станом на час подання позовної заяви автомобіль позивача вилучено з підстав виникнення підозри керування ним в алкогольному сп`янінні, а не за фактом адміністративного порушення. Функція відповідача, як суб`єкта владних повноважень, полягала у погодженні акта про примусове вилучення майна (авто).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України від 17 травня 2012 року № 4765-VI «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» (далі - Закон № 4765-VI) примусове відчуження майна - позбавлення власника права власності на індивідуально визначене майно, що перебуває у приватній або комунальній власності та яке переходить у власність держави для використання в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану за умови попереднього або наступного повного відшкодування його вартості.

Примусове відчуження або вилучення майна у зв`язку із запровадженням та виконанням заходів правового режиму воєнного стану згідно з ч. 1 ст. 4 Закону № 4765-VI здійснюється за рішенням військового командування, погодженим відповідно з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласною, районною, Київською чи Севастопольською міською державною адміністрацією або виконавчим органом відповідної місцевої ради, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті.

Про примусове відчуження або вилучення майна відповідно до ч. 1 ст. 7 вказаного Закону складається акт. Бланк акта про примусове відчуження або вилучення майна виготовляється за єдиним зразком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч. 3 ст. 7 Закону № 4765-VI право державної власності на майно виникає з дати підписання акта.

Отже, після підписання відповідного акту вказаний автомобіль вибув із приватної та перейшов у державну власність у порядку, що відповідає вказаній нормі закону. Акт у цьому випадку породжує цивільні права володіння та користування транспортним засобом, а отже, є правовстановлюючим документом, а не рішенням суб`єкта владних повноважень.

Статтею 12 Закону № 4765-VI у разі якщо після скасування правового режиму воєнного чи надзвичайного стану майно, яке було примусово відчужене, збереглося, а колишній власник або уповноважена ним особа наполягає на поверненні майна, таке повернення здійснюється в судовому порядку.

Підставою для повернення майна є рішення суду, яке набрало законної сили.

У разі повернення майна особі у неї поновлюється право власності на це майно. Одночасно особа зобов`язується повернути грошову суму, яка була нею одержана у зв`язку з відчуженням майна, з вирахуванням розумної плати за використання цього майна.

Колишній власник майна, яке було примусово відчужене, може вимагати взамін надання йому іншого майна, якщо це можливо.

Судом враховано, що згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Тобто, за наслідком розгляду справи порушені права мають бути відновлені.

Звертаючись до суду позовною вимогою щодо зобов`язання відповідача повернути майно, позивач намагається захистити своє право приватної власності за умов зміни його власника на період воєнного стану. Суд надає правову оцінку рішенням, діям/бездіяльності суб`єктів владних повноважень з урахуванням виключно обставин, які існували на момент їх вчинення. Скасування в порядку адміністративного судочинства тимчасового реєстраційного талону на транспортний засіб чи акту про примусове відчуження майна автоматично не відновить реєстраційні відомості щодо автомобіля та його повернення в приватну власність позивача. Позовна вимога зобов`язати Черкаську обласну військову адміністрацію повернути автомобіль, не узгоджується зі способами відновлення порушених прав, вказаними в ст. 5 КАС України в контексті юрисдикції адміністративного суду згідно зі статтями 19-20 КАС України.

Оспорення дій робочої групи з розгляду питань примусового відчуження або вилучення майна, що полягають у винесенні акту від 21.06.2023 № 203/01/13-13-0 про примусове відчуження або вилучення майна, яким змінено власника майна, та позовна вимога зобов`язати повернути власнику автомобіль, є цивільно-правовим способом захисту прав власника, позаяк право, яке позивач просить захистити у цій справі, це право його приватної власності. То ж основна його позовна вимога повернути автомобіль та право власності на нього. Оскарження акту робочої групи про вилучення/відчуження вважається похідною, оскільки вони стали засобом позбавлення права приватної власності.

Згідно з ч. 3 ст. 19 КАС України адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.

Прийняттям оскаржуваного акту між сторонами не виникли відносини владного підпорядкування.

Суд застосовує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 17.04.2018 у справі № 815/6956/15, відповідно до якої публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду. Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Отже, незалежно від буквального викладу позивачем позовних вимог та учасників, основна мета його звернення до суду полягає саме у поверненні правомочностей його як власника автомобіля та безпосереднього об`єкта таких відносин - віндикація транспортного засобу. Правовий інтерес відповідачів у такому спорі також полягає у захисті права власності, але державної. Захист такого права адміністративний суд не здійснює. Натомість воно входить до повноважень загального місцевого суду.

Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Тому суд дійшов висновку, що заявлений позивачем спір, направлений на захист його майнового права є приватно-правовим та підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства місцевим загальним судом.

Подібну правову позицію висловлено в Постанові Верховного суду від 13.09.2023 у справі № 707/1298/22.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суд відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Отже, суд дійшов висновку, що наявні підстави відмовити у відкритті провадження та повернути позовну заяву з усіма доданими до неї матеріалами.

Керуючись статтями 2-20, 122-123, 160-161, 168-171, 243, 248, 259-263 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі № 580/9237/23 за позовом ОСОБА_1 до Черкаської обласної військової адміністрації, Головного управління Національної поліції в Черкаській області, Черкаської районної військової адміністрації, третя особа - відділ поліції № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Роз`яснити позивачу, що спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до пункту 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» від 27.02.2020 № 3674-VI сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

Роз`яснити позивачу, що повторне звернення до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Копію ухвали, позовну заяву з усіма доданими до неї матеріалами направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 15 днів з моменту її складення.

Суддя Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ