Справа № 160/21511/23
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2023-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

13 жовтня 2023 року Справа №160/21511/23

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голобутовського Р.З., розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпро клопотання представника ОСОБА_1 про витребування доказів у справі №160/21511/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській область про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

24.08.2023 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській область (далі - відповідач), в якій просить:

- зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області прийняти рішення про списання безнадійного податкового боргу у сумі 171000,67 грн;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про опис майна у податкову заставу б/н від 04.02.2022.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач безпідставно не списав безнадійний податковий борг у сумі 171000,67 грн. Зазначив, що у податкового органу існувало право на стягнення податкового боргу, але не пізніше наступних 1095 днів з дня виникнення податкового боргу. За спливом даного строку податковий орган мав визнати не стягнений та не погашений податковий борг безнадійним і прийняти рішення про його списання. Також, як наслідок списання безнадійного боргу, просить визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДПС у Дніпропетровській області про опис майна у податкову заставу б/н від 04.02.2022.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.08.2023 відкрито провадження у адміністративній справі; справу №160/21511/23 призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

12.09.2023 відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що позовні вимоги не визнає, просить у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування правової позиції зазначено, що у контролюючого органу відсутні підстави для списання податкового боргу у розмірі 171000,67 грн. У зв`язку з наявністю у ОСОБА_1 податкового боргу підстави для звільнення з податкової застави майна відсутні.

09.10.2023 представником позивача подано до суду клопотання про витребування доказів, а саме: інформацію та документи щодо прощення (анулювання) боргу за кредитним договором №ML-305/006/2007 від 01.11.2007; інформацію та документи щодо повідомлення банком податкових органів щодо прощення (анулювання) боргу за кредитним договором №ML-305/006/2007 від 01.11.2007.

В обґрунтування клопотання зазначено, що представник позивача 13.09.2023 звернувся з адвокатським запитом до АТ "ОТП Банк", в якому просив надати: інформацію та документи щодо прощення (анулювання) боргу за кредитним договором №ML-305/006/2007 від 01.11.2007; інформацію та документи щодо повідомлення банком податкових органів щодо прощення (анулювання) боргу за кредитним договором №ML-305/006/2007 від 01.11.2007. 06.10.2023 отримана відповідь на адвокатський запит, в якому банк посилається на неможливість надання витребуваної інформації через те, що вона начебто містить банківську таємницю. Позивач з таким трактуванням не погоджується, оскільки затребувана інформація та документи стосуються саме дій банку з приводу повідомлення податкових органів щодо прощення (анулювання) боргу за кредитним договором, зокрема, про дату і порядок такого повідомлення.

Розглянувши клопотання про витребування доказів, судом встановлено наступне.

У зв`язку з наявністю у позивача податкового боргу, керуючись вимогами ст. 59 Податкового кодексу України ГУ ДПС у Дніпропетровській області було сформовано податкову вимогу №19026-17 від 13.02.2018.

Означений податковий борг виник у зв`язку з несплатою ОСОБА_1 податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 159798,73 грн та військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 11201,94 грн.

Згідно рішення про опис майна у податкову заставу №12026/10/04-36-51-60 від 04.02.2020, начальник Соборного управління ГУ ДПС у Дніпропетровській області Глущенко В.В. відповідно до статті 89 розділу II Податкового кодексу України вирішив здійснити опис майна, що перебуває у власності (господарському віданні або оперативному управлінні) платника податків ОСОБА_1

09.08.2023 із Витягу із реєстру обтяжень рухомого майна ОСОБА_1 дізнався про наявність податкової застави згідно з актом опису майна №12029/10/04-36-5160 від 04.02.2020 на суму 171000,67 грн та звернувся до суду з позовом у цій справі.

Представник позивача у клопотанні про витребування доказів просить витребувати інформацію та документи щодо прощення (анулювання) боргу за кредитним договором №ML-305/006/2007 від 01.11.2007; інформацію та документи щодо повідомлення банком податкових органів щодо прощення (анулювання) боргу за кредитним договором №ML-305/006/2007 від 01.11.2007.

Суд зазначає, що факт прощення банком боргу позивача не є спірним у цій справі, оскільки не заперечується сторонами. Факт прощення боргу позивача банком підтверджено податковим органом фактом формування податкової вимоги №19026-17 від 13.02.2018.

Згідно з п. 14.1.175 ст. 14 ПК України податковим боргом вважається сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Пунктом 59.1 ст. 59 ПК України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

На наявний податковий борг формується податкова вимога, яка є підставою для стягнення вказаної суми коштів або списання такої суми після спливу строків позовної давності.

В цій справі не дається правова оцінка формуванню податкової вимоги №19026-17 від 13.02.2018, вона не оскаржується позивачем, позивачем не ставляться під сумнів строки прийняття вказаної податкової вимоги. Відтак, факт повідомлення банком податковий орган про прощення боргу ОСОБА_1 за кредитним договором №ML-305/006/2007 від 01.11.2007 не є визначальним для розгляду цієї справи в межах заявлених позовних вимог.

Відповідно до ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом па підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з ч. 1 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно ч. 2 ст. 74 Кодексу адміністративного судочинства України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Верховний Суд в постанові від 25.06.2020 у справі №924/233/18 зазначив, що обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справ.

Судом не встановлено, що визначенні у клопотанні про витребування доказів документи є такими, що становлять предмет доказування у цій справі, а тому в силу ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України не є належними доказами.

З огляду на необґрунтованість клопотання про витребування доказів належністю та необхідністю їх витребування, необґрунтування неможливості об`єктивного розгляду справи без їх отримання, суд робить висновок про відмову у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 про витребування доказів.

Керуючись ст. ст. 72-74, 80, 248 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника ОСОБА_1 про витребування доказів у справі №160/21511/23 залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя Р.З. Голобутовський