Справа № 420/22728/23
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2023-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Іванова Е.А., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Одесі адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС в Одеській області до фізичної особи платника податків ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС в Одеській області звернулось до суду з позовом до Фізичної особи ОСОБА_1 (надалі ФО, відповідач) про стягнення з відповідача суми заборгованості по земельному податку з фізичних осіб на суму 593 650,33грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ФО ОСОБА_1 має заборгованість зі сплати земельного податку з фізичних осіб, яка виникла на підставі винесених позивачем податкових повідомлень-рішень. Відповідач своєчасно податковий борг не сплатив, що стало підставою для звернення ГУ ДПС в Одеській області до суду із зазначеним адміністративним позовом.

Відповідач відзив на адміністративний позов не надав.

Ухвалою суду від 05.09.2023 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження.

Статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 2 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

З огляду на завершення 30-ти денного терміну для подання заяв по суті справи, суд вважає за можливим розглянути та вирішити справу по суті у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Відповідно до ч. 6 ст. 120 КАС України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після цього робочий день.

Дослідивши адміністративний позов, інші письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом під час розгляду справи встановлено наступне.

ОСОБА_1 є фізичною особою платником податків. Відповідно до інтегрованої картки платника податків та розрахунку суми податкового боргу станом на 16.08.2023 року за ФО ОСОБА_1 рахується заборгованість у загальному розмірі 593 650,33грн. (а.с.8,9,10-32).

У вищенаведену суму заборгованості увійшов зокрема борг, який виник на підставі нарахованих податкових зобов`язань по земельному податку з фізичних осіб, а саме згідно податкового повідомлення-рішення (форма Ф) №-1533/2020 від 13.09.2021року (податкове зобов`язання на суму 14640,98грн.), податкового повідомлення-рішення (форма Ф) №-1533/2019 від 13.09.2021 року (податкове зобов`язання на суму 69403,67 грн.), податкове повідомлення-рішення (форма Ф) №-1533/2022 від 13.09.2021 року (податкове зобов`язання на суму 69403,67грн) (а.с.а.с.9,55,56), податкове повідомлення-рішення (форма Ф) №1-1533 від 05.10.2022 року (податкове зобов`язання на суму 206364,93грн), податкове повідомлення-рішення (форма Ф) №1-1533 від 05.10.2022 року (податкове зобов`язання на суму 71160,32грн), податкове повідомлення-рішення (форма Ф) №1-1533 від 05.10.2022 року (податкове зобов`язання на суму 76344,03грн), податкове повідомлення-рішення (форма Ф) №1-1533 від 05.10.2022 року (податкове зобов`язання на суму 76670,16грн), нараховано пені на борг минулих років по податковому повідомленню-рішенню №-1533/2019 від 13.09.2021р. на суму 356,83грн., нараховано пені на борг минулих років по податковому повідомленню-рішенню №-1533/2020 від 13.09.2021р. на суму 1355грн. (а.с.а.с.46-49,53,54,), податкове повідомлення-рішення (форма Ф) №-1503 від 31.05.2021 на суму 564,36грн, податкове повідомлення-рішення (форма Ф) №-1503 від 31.05.2021 на суму 564,36грн., податкове повідомлення-рішення (форма Ф) №-1503 від 31.05.2021 на суму 564,36грн., податкове повідомлення-рішення (форма Ф) №-1503 від 31.05.2021 на суму 564,36грн., податкове повідомлення-рішення (форма Ф) №1-1503 від 26.09.2022р. на суму 1423,15грн., податкове повідомлення-рішення (форма Ф) №1-1503 від 26.09.2022р. на суму 1423,15грн. податкове повідомлення-рішення (форма Ф) №1-1503 від 26.09.2022р. на суму 1423,15грн., податкове повідомлення-рішення (форма Ф) №1-1503 від 26.09.2022р. на суму 1423,15грн.(а.с.39-42).

З огляду на зазначене судом встановлено, що за ФО ОСОБА_1 рахується податкова заборгованість по земельному податку з фізичних осіб у розмірі 593 650,33грн.

Відповідачем у встановлені законодавством строки суму заборгованості сплачено не було, з огляду на що позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 06.12.2022 №1364 "Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією", 22.12.2022 Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України був прийнятий наказом №309 "Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією", зареєстрований в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за №1668/39004.

Проте як вбачається з змісту позовних вимог отримувачем земельного податку за земельні ділянки є Фонтанська та Нерубайська сільські територіальні громади Одеської області, які не відносяться до території, на якій ведуться (велися) бойові дії.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

У відповідності з пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно п. 36.1. ст. 36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податків обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Виконанням податкового обов`язку згідно з п.38.1 ст.38 Податкового кодексу України є сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно з 287.5 ст. 287 Податкового кодексу України, податок за землю фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Доказів оскарження податкових повідомлень-рішень, на підставі якого виник податковий борг, відповідач до суду не надав, з матеріалів справи та даних автоматизованої системи документообігу «Діловодство спеціалізованого суду» судом також не встановлено доказів їх оскарження.

Водночас, правомірність податкових повідомлень-рішень (форма Ф) №-1533/2020 від 13.09.2021року, №-1533/2019 від 13.09.2021 року, №-1533/2022 від 13.09.2021 року, №1-1533 від 05.10.2022 року, №1-1533 від 05.10.2022 року, №1-1533 від 05.10.2022 року, №1-1533 від 05.10.2022 року, №-1503 від 31.05.2021, №-1503 від 31.05.2021, №-1503 від 31.05.2021, №-1503 від 31.05.2021, №1-1503 від 26.09.2022р., №1-1503 від 26.09.2022р., №1-1503 від 26.09.2022р., №1-1503 від 26.09.2022р. якими відповідачу визначено суму грошового зобов`язання за платежем 18010700 «Земельний податок з фізичних осіб» у загальному розмірі 593 650,33грн., не є предметом судового розгляду у даній справі.

За змістом п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

У разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Як вбачається з матеріалів справи, податковим органом відповідачу направлялась податкова вимога форми «Ф» від 24 січня 2022 року №0-1517 на суму у розмірі 653448,32 грн., яка була вручена, про що свідчить копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення(а.с.5,6).

Станом на час розгляду справи доказів оскарження зазначеної податкової вимоги або її виконання відповідачем суду не надано.

Згідно п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податків, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилась, а податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до вимог пп. 20.1.28 п. 20.1 ст. 20 ПК України органи державної податкової служби, окрім іншого, мають право стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених ПК України.

За приписами п. 41.2 ст. 41 Податкового кодексу України, органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Згідно з п.п. 95.1, 95.2, 95.3 ст. 95 ПК України податковий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно вимог пп. 20.1.18, пп. 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право визначати у порядку, встановленому цим Кодексом, суми податкових та грошових зобов`язань платників податків; застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до п. 87.11 ст. 87 Податкового кодексу України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

У відповідності з п. 95.1, п. 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Судом встановлено, що позивачем додержані вищенаведені вимоги Податкового кодексу України.

Згідно з п. 41.4 ст. 41 Податкового кодексу України, органами стягнення є виключно контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 цього пункту, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

На підставі вищезазначеного та враховуючи те, що матеріалами справи підтверджено існування податкового боргу, сума заборгованості відповідача по земельному податку з фізичних осіб у розмірі 593 650,33грн є узгодженою, зазначена заборгованість платника податків підлягає стягненню з ФО ОСОБА_1 .

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до ст.9 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.72 та ч.1 ст.73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Під час перевірки правомірності оскаржуваних рішень суд керується критеріями закріпленими у ст.2 КАС України, які повною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 5 ст. 242 КАС України).

Правова позиція висловлена у Постанові Верховного Суду від 13.02.2018 року у справі №826/18379/14 (провадження №К/9901/8600/18) щодо стягнення податкової заборгованості:

З огляду на зміст наведеної норми процесуального права та з урахуванням того, що вимогою заявленого позову є стягнення податкового боргу, предметом доказування у даній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку: встановлення факту її сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту; перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі та в черговості, встановлених Податковим кодексом України, тощо.

Відтак, приймаючи до уваги вищевикладене та оцінюючи наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Головного управління ДПС в Одеській області до ФО ОСОБА_1 про стягнення з відповідача суми податкового боргу у загальному розмірі 593 650,33грн. є обґрунтованими, документально підтвердженими, відповідають чинному законодавству, а отже підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, оскільки вказаних витрат при розгляді справи не відбулось, підстав для розподілу судових витрат у суду немає.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 77, 192-194, 241-246, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління ДПС в Одеській області до фізичної особи ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 суму податкової заборгованості по земельному податку: з фізичних осіб (18010700) на суму 585700,09 грн. на бюджетний рахунок UA0015688, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код 37607526, отримувач коштів ГУК в Од.обл./Фонтанська сільська ТГ ;

-з фізичних осіб (18010700) на суму 7950,24грн. на бюджетний рахунок UA0015656, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код 37607526, отримувач коштів ГУК в Од.обл./Нерубайська сільська ТГ .

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач: Головне управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, код ЄДРПОУ ВП 44069166).

Відповідач: Фізична особа ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 рнокпп НОМЕР_1 ).

Суддя Іванов Е.А.