Справа № 480/8104/22
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2023-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: В.О. Павлічек
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 р. Справа № 480/8104/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Чалого І.С. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 03.05.2023 по справі № 480/8104/22

за позовом ОСОБА_1

до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу Державного нагляду (контролю) у Сумській області

про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №342058 від 26.09.2022 року про застосування до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 адміністративно - господарського штрафу в сумі 17000,00 грн. за порушення вимог статті 39 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 03.05.2023 задоволено позов.

Визнано протиправною та скасовано постанову Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу №342058 від 26.09.2022 року про застосування до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 адміністративно - господарського штрафу в сумі 17000,00 грн. за порушення вимог статті 39 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Державна служба України з безпеки на транспорті (далі-відповідач), не погоджуючись з судовим рішенням, подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просила його скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає про не врахування судом першої інстанції, що водієм транспортного засобу позивача під час проведення перевірки не було надано розкладу руху та протоколу технічного огляду, що підтверджується актом перевірки та відеозаписом.

Позивач не надав відзив на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 1ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України) справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На підставі положень ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що 01.09.2022 співробітниками відділу державного нагляду (контролю) у Сумській області державної служби України з безпеки на транспорті проводилась рейдова перевірка, під час якої зупинено транспортний засіб марки Мерседес-Бенс, номерний знак НОМЕР_1 , серія та номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 , який належить ФОП ОСОБА_1 , водій - ОСОБА_3

Інспекторами відділу державного нагляду (контролю) у Сумській області Державної служби України з безпеки на транспорті було виявлено надання послуг з перевезення пасажирів за регулярним міжміським маршрутом Суми Ромни без розкладу руху та протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу, чим порушено ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність передбачена абз. 3 ч.1. ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», про що складено акт проведення перевірки №314456 від 01.09.2022.

26.09.2022 відповідачем винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №342058, якою ФОП ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності, передбаченої абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», у вигляді адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17 000 грн. за порушення ст.39 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Позивач, не погодившись із постановою відповідача, звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не довів правомірності прийнятого ним рішення, відтак оскаржувана постанова підлягає скасуванню судом як протиправна.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України «Про автомобільний транспорт».

Положеннями статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів суб`єкта господарювання на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, контрольно-вагові комплекси та інші об`єкти, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту).

Відповідно до ч.11 ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.

Згідно абз. 4 ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, зокрема, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом встановлено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі - Порядок № 1567).

Згідно п. 2 Порядку №1567 рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Приписами пункту 4 Порядок №1567 передбачено, що рейдові перевірки (перевірки на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) згідно з додатком 1-1, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку.

Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) можуть проводитися із залученням посадових осіб відповідного підрозділу Національної поліції, Укравтодору, органу місцевого самоврядування та/або місцевої держадміністрації, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Укртрансбезпеки, та власників (балансоутримувачів) пунктів габаритно-вагового контролю (за погодженням з їх керівниками).

Пунктом 15 вказаного Порядку встановлено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно:

наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом;

додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону;

додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода);

відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам;

оснащення таксі справним таксометром;

відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу;

додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху;

наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення;

додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів;

виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Рейдова перевірка може проводитися однією посадовою особою Укртрансбезпеки (п. 16 Порядку № 1567).

Відповідно до п. 21 Порядку №1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Згідно з п. 25 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається в органі, державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Пунктом 26 Порядку № 1567 встановлено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності).

У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі (п. 27 Порядку №1567).

Відтак згідно наведеного вище слідує, що на орган державного контролю покладено обов`язок повідомити уповноважену особу автомобільного перевізника про час і місце розгляду справи про порушення одним із способів: під розписку або рекомендованим листом із повідомленням, або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності).

Справа розглядається за участю уповноваженої особи автомобільного перевізника за виключенням випадку, коли уповноважена особа, яка належним чином повідомлена про дату і час розгляду справи, не з`явилася.

Колегія суддів зазначає, що Порядком № 1567 не передбачена можливість розгляду справи про порушення без участі автомобільного перевізника у разі відсутності інформації щодо вручення автомобільному перевізнику повідомлення про розгляд справи.

Із матеріалів справи встановлено, що листом від 15.09.2022 №29890/38/24-22 позивача було запрошено для участі у розгляді справи про порушення транспортного законодавства о 9 год 30 хв. 26.09.2022.

Вищенаведений лист було отримано позивачем 07.10.2022, про що свідчить відмітка на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Отже, фактично позивач не міг прибути до відділу державного нагляду (контролю) у Сумській області Державної служби України з безпеки на транспорті 26.09.2022 з підстав своєї необізнаності щодо розгляду справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що позивач не мав об`єктивної можливості надати додаткові документи та пояснення щодо порушень, за вчинення яких на нього накладено адміністративно-господарський штраф, та спростувати висновки акту перевірки.

При цьому, дотримання прав позивача під час розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт та на подання ним відповідних доказів має прямий вплив на законність прийняття відповідачем оспорюваного рішення.

Таким чином, у спірних відносинах відповідачем не дотримано законодавчі вимоги щодо своєчасного повідомлення позивача про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, що за встановлених у справі обставин має суттєве значення для можливості прийняття відповідачем законного та обґрунтованого рішення.

Відповідач мав право розглянути справу та винести постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу за відсутності позивача в разі його неприбуття, однак, за умови належного повідомлення останнього під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням в порядку передбаченому п. 26 Порядку № 1567.

Щодо суті виявленого порушення колегія суддів зазначає наступне.

Так, частиною 1 статті 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Згідно з ч.2 ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» документи для регулярних пасажирських перевезень:

для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України;

для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України;

для пасажира - квиток на проїзд в автобусі та на перевезення багажу (для пільгового проїзду - посвідчення особи встановленого зразка чи довідка, на підставі якої надається пільга), а в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду - електронний квиток та документи для пільгового проїзду.

Документи для регулярних спеціальних пасажирських перевезень:

для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із замовником транспортних послуг, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України;

для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, схема маршруту, розклад руху, інші документи, передбачені законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Згідно статті 35 Закону України «Про дорожній рух» транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначає Кабінет Міністрів України.

Обов`язковий технічний контроль транспортних засобів, призначених для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування та зареєстрованих територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, здійснюють суб`єкти проведення обов`язкового технічного контролю, які мають на правах власності або користування обладнання, що дає змогу перевіряти технічний стан транспортних засобів на відповідність вимогам безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища.

На кожний транспортний засіб, що пройшов обов`язковий технічний контроль і визнаний технічно справним, суб`єкт проведення обов`язкового технічного контролю складає протокол перевірки його технічного стану, який видається водію транспортного засобу. У протоколі зазначається строк чергового проходження обов`язкового технічного контролю транспортного засобу відповідно до періодичності проходження, встановленої частиною восьмою цієї статті.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за тперевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судовим розглядом встановлено, що позивач має розклад руху та протокол перевірки технічного стану транспортного засобу.

Проте, у зв`язку з несвоєчасним повідомленням про розгляд справи відносно нього не мав об`єктивної можливості надати вищенаведені документи та пояснення щодо порушень, за вчинення яких на нього накладено адміністративно-господарський штраф, до відділу державного нагляду (контролю) у Сумській області Державної служби України з безпеки на транспорті.

Вказані документи були надані позивачем до суду першої інстанції.

Доводи апелянта про те, що розклад руху та протокол перевірки технічного стану транспортного засобу не були пред`явлені водієм транспортного засобу позивача під час проведення рейдової перевірки, колегія суддів вважає необгрунтованими з наступних підстав.

Так, на підтвердження відсутності під час проведення перевірки та не пред`явлення водієм зазначених документів відповідачем надано акт перевірки та постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу, а також диск з відеозаписом.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Згідно з ч. 2 ст. 99 КАС України електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги". Законом може бути визначено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Частиною 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» встановлено, що оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".

Разом з тим, наданий відповідачем до суду оптичний диск із відеозаписом не засвідчений електронним цифровим підписом представника відповідача, тому є недопустимим доказом у розумінні ст. 74 КАС України.

Крім того, посилання на вказаний відеозапис відсутнє в акті перевірки та в оскаржуваній постанові.

Також, як вірно зазначено судом першої інстанції, з відеофайлу неможливо ідентифікувати ні осіб, що здійснюють перевірку, ні транспортний засіб, що перевіряється, ні особу водія чи перевізника.

Щодо доводів апелянта про те, що наданий позивачем до суду протокол перевірки технічного стану транспортного засобу складено 01.09.2022 о 12:22 год, тобто після початку проведення перевірки, яка відбулася 01.09.2022 о 12:00 год, колегія суддів зазначає наступне.

Так, згідно акту проведення перевірки №314456 від 01.09.2022 перевірку було проведено 01.09.2022 о 13:00 год, тобто на час проведення перевірки у позивача був діючий протокол технічного огляду, який складений 01.09.2022 о 12:22.

При цьому, апелянт стверджує, що посадовою особою відповідача було допущено описку в акті щодо часу проведення перевірки (13:00 год), про що свідчать письмові пояснення інспектора та відеозапис, на якому зафіксовані дата та час проведення рейдової перевірки - 01.09.2022 о 12:09.

Разом з тим, пояснення інспектора від 22.05.2023, що проводив рейдову перевірку 01.09.2022, не взято колегією суддів до уваги в якості доказу часу проведення перевірки, оскільки цей документ був створений посадовою особою суб`єкта владних повноважень для підтвердження власної правової позиції в суді апеляційної інстанції, а отже є недостовірним доказом у розумінні ст. 75 КАС України.

Отже, зазначені доводи апелянта колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки з урахуванням наведеної вище правової оцінки суду щодо недопустимості наданих відповідачем доказів, не знайшли свого підтвердження ті обставини, що рейдова перевірка транспортного засобу позивача була проведена 01.09.2022 саме о 12:00 год, а інших доказів відповідачем не надано.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що в ході розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанцій не встановлено та не підтверджено належними та допустимими доказами факту вчинення позивачем порушення статті 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність оскаржуваної постанови відповідача та наявність підстав для її скасування, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого обгрунтованого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав не спростовують правильність висновків суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 03.05.2023 по справі № 480/8104/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді І.С. Чалий В.В. Катунов