Справа № 944/5143/23
Суддя: Колтун Ю. М.
Дата ухвалення: 2023-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 944/5143/23
Провадження №2-а/944/58/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2023 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Колтуна Ю.М.,

за участі секретаря судового засідання Романик Ю.В.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, третя особа поліцейський Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області капітан поліції Карпа І.В., про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в :

10.08.2023 позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до Головного управління Національної поліції у Львівській області, третя особа поліцейський Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області капітан поліції Карпа І.В., про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАД №782970 від 01.08.2023.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 01.08.2023 приблизно о 11 год. він керував автомобілем марки «Nissan Qashqai», р.н. НОМЕР_1 та рухався на 22 км + 300 м автодороги с.Вербляни-смт Немирів. Попереду рухався автомобіль патрульної поліції з незначною швидкістю досить тривалий час. Тому, проїхавши Т-подібне перехрестя, він, зважаючи, що за умови забезпечення безпеки порожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год, переконавшись в безпечності маневру обгону, включив лівий покажчик повороту та розпочав обгін вказаного автомобіля патрульної поліції, з виїздом на смугу зустрічного руху. Після завершення обгону він повернувся на свою смугу руху та продовжив рух. Однак був зупинений працівниками патрульної поліції, які притягнули його до відповідальності за порушення п.14.6/а ПДР, як здійснення обгону на перехресті, де обгін заборонений, а саме за ч.2 ст. 122 КУпАП (постанова серії БАД №782970 від 01.08.2023). Позивач вказав, що обгін він розпочав після проїзду перехрестя. Але поліцейський пояснив, що він здійснив обгін на суцільній - розмітці, що також заборонено, при цьому, поліцейським було надано для перегляду відеозапис, з якого вбачалося, що дійсно автомобіль ОСОБА_1 знаходився під час виконання обгону на зустрічній смузі руху, при наявності на авто дорозі суцільної лінії розмітки. Позивач зазначає, що кваліфікація його дій за ч.2 ст. 122 КУпАП є неправильною, оскільки інкримінованого порушення передбаченого п.14.6/а ПДР він не допустив, а відповідальність за порушення вимог дорожньої розмітки передбачена ч.1ст.122 КУпАП, а тому вважає оскаржувану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою судді 14.08.2023 у справі вжито заходи забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення на підставі постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД №782970 від 01.08.2023.

Ухвалою судді від 15.08.2023 відкрито провадження у справі і призначено судовий розгляд справи.

08.09.2023 представником позивача адвокатом Варениця В.С. скеровано до суду клопотання про доручення до матеріалів справи диску з відео фіксацією подій, які мали місце 01.08.2023, який ним було отримано у відповідь на адвокатський запит.

Клопотання адвоката Варениці В.С. задоволено.

Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача адвокат Варениця В.С. подав клопотання про розгляд справи у відсутності сторони позивача, позов просив задовольнити.

Головним управлінням Національної поліції у Львівській області явку представника у судове засідання не забезпечено, незважаючи на належне повідомлення про дату та час його проведення. Про причини неявки та правову позицію щодо позовної заяви, суд не повідомлено.

За таких обставин, суд вбачає за можливе розглянути справу у письмовому провадженні на підставі ч.9 ст.205 КАС України.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, то фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до положень ч.4 ст. 229 КАС України.

Оскільки в судове засідання 09.10.2023 не з`явилися всі учасники справи, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження, як передбачено ч.5 ст.250 КАС України, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши та перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне.

Постановою поліцейського Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №782970 від 01.08.2023 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,0грн.

Згідно з оскаржуваної постанови, водію ОСОБА_1 ставиться в провину те, що 01.08.2023 о 11:00 год він керуючи транспортним засобом марки «Nissan Qashqai», р.н. НОМЕР_1 здійснив обгін автомобіля, виїжджаючи на смугу зустрічного руху на Т-побідному перехресті, чим порушив вимоги п.14.6 А ПДР України.

Непогодившись із вищенаведеною постановою, позивач звернувся до суду із позовом про її скасування.

Частиною 2 ст.19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У ст.288 КУпАП зазначено порядок оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, зокрема п.3 ч.1 даної статті визначено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно з ч.ч.1-4 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ст. 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, окрім іншого, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Пунктом 10 розділу ІІІ Інструкції передбачено, що поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналогічні вимоги щодо оцінки доказів закріплені ст.252 КУпАП України.

Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року№580-VIII, з наступними змінами та доповненнями, визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Згідно з п.1.3 ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно зі ст. 283 КУпАП, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Частиною 1 ст. 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частпною 2 даної статті визначено, окрім іншого, що ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу, а згідно ч.2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно положень ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частина 2 статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема: за порушення правил проїзду перехресть, проїзд на заборонний сигнал світлофора, розташування транспортних засобів на проїзній частині, тощо.

Так, пунктом 14.6 ПДР передбачено, що обгін заборонено: а) на перехресті.

Позивач, наголошує на тому, що обгін автомобіля безпосередньо на перехресті він не здійснював.

Оглянувши у судовому засіданні диск із відеофіксацією правопорушення, суд встановив наступні обставини. На зазначеному відеозаписі зафіксовано спілкування позивача з працівниками поліції, проте, факт вчинення адміністративного правопорушення позивачем, а саме здійснення останнім обгону транспортного засобу виїжджаючи на смугу зустрічного руху на Т-побідному перехресті зафіксовано не було.

Отже, суд вважає, що відповідачем жодним чином не підтверджено факт порушення позивачем п.14.6 «а» ПДР.

Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В силу принципу презумпції невинуватості, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим та не може базуватися на припущеннях та неперевірених фактах.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає недоведеним факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП, у зв`язку із неможливістю встановити факту порушення вимог п. 14.6 а ПДР водієм автомобіля Nissan Qashqai», р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_1 , а тому постанова серії БАД №782970 від 01.08.2023 винесена необґрунтовано, без дотриманням вимог КУпАП, що є підставою для її скасування.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

У зв`язку з наведеним, суд дійшов висновку про необхідність закриття справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень з Головного Управління національної поліції у Львівській області на користь позивача судовий збір в сумі 536,80 гривень.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 288 КУпАП, ч.1 ст. 121, ст.ст. 139, 241-246, 286 КАС України, суд,

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, третя особа поліцейський Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області капітан поліції Карпа І.В., про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №782970 від 01.08.2023, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,0 грн.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП закрити.

Відповідно до ч. 6 ст. 157 КАС України заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою суду від 14.08.2023, зберігають свою дію до набрання рішенням суду законної сили.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Львівській області (, 79007, м.Львів, пл. Генерала Григоренка, 3) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.М.Колтун