Справа № 480/6772/22
Суддя: А.І. Сидорук
Дата ухвалення: 2023-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 жовтня 2023 року Суми Справа № 480/6772/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Сидорука А.І., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу
до відповідачів: 1. Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області;
2. Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області;
про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.
Суть спору, позиція сторін. Процесуальні дії у справі, заяви та клопотання.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивачем було подано пакет документів із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, за результатами розгляду якої відповідачем - ГУ ПФУ в Кіровоградській області, прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю у позивача необхідного віку. Позивач вважає рішення неправомірним.
08.11.2022 судом було постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі. Вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
15.11.2022 до суду надійшов відзив відповідача - ГУ ПФУ в Кіровоградській області, в якому проти задоволення позовних вимог відповідач заперечує.
Відзив мотивовано тим, що спірне рішення прийнято правомірно, оскільки у позивача станом на день подання заяви про призначення пенсії відсутній необхідний вік - 55 років, натомість вік позивача складає 54 повних років, чого у відповідності до норми п.2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" не достатньо для призначення пенсії. Звертає увагу, що рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 не відновлює дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" і не змінює регулювання спірних правовідносин.
Відповідач - ГУ ПФУ в Сумській області, про розгляд справи повідомлений належним чином, проте правом на подання відзиву не скористався.
Отже, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Фактичні обставини справи.
30.08.2022 позивач звернувся з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2, що не заперечується сторонами.
На переконання позивача, йому протиправно не призначили пенсію, тому він звернувся до суду з даним позовом.
Висновки суду та їх мотиви.
Щодо правомірності спірного рішення.
Судом встановлено, що ГУ ПФУ в Кіровоградській області було прийнято рішення про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку з недосягненням позивачем необхідного віку та зазначено дату з якої позивач матиме право на таку пенсію 06.01.2024, по досягненню 56 років. При цьому, відповідачем не заперечується факт наявності у позивача страхового та пільгового стажу, необхідного для призначення пенсії по списку № 2.
До вказаних висновків відповідач дійшов застосовуючи норми ч.1 ст. 26 та п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", якими передбачено, що працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку (60 років): жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.
Отже, відповідач вважає, що позивач має право на пенсію по досягненню 56 років, зі зменшенням пенсійного віку на 4 роки, оскільки пенсійний вік складає 60 років, а позивач має необхідний страховий стаж та пільговий по списку № 2 - 8 років, що необхідно для такого зменшення.
Натомість, нормою ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено пенсійний вік для жінок 55 років.
Законом про внесення змін № 213-VIII, який набрав чинності з 1 квітня 2015 року, змінено норму якою встановлено пенсійний вік зі ст. 12 Закону про пенсійне забезпечення (для жінок - 55 років) на ч. 1 ст. 26 Закону про пенсійне страхування (60 років).
Відповідно до п. 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 визнані неконституційними положення ст. 13, ч. 2 ст. 14 та пункти "б" - "г" ст. 54 Закону про пенсійне забезпечення зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII (пункт 1 рішення). Згідно з пунктом 3 резолютивної частини цього рішення застосуванню підлягають вказані норми в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, у тому числі жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи жінкам.
Таким чином, Конституційний Суд України визнав неконституційними окремі положення Закону про пенсійне забезпечення, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення його ухвалення.
У зв`язку із цим на час виникнення спірних правовідносин підлягає застосуванню Закон про пенсійне забезпечення в редакції від 09.12.2012 з урахуванням рішення Конституційного Суду України, норма п. "б" ст. 13 якого встановлює право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 для жінок після досягнення 50 років (за наявності загального та пільгового стажу роботи) та зменшення 55 річного пенсійного віку для жінок, у разі наявності половини пільгового стажу.
Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону про пенсійне забезпечення та Закону про пенсійне страхування в частині пенсійного віку для жінок. Перший із цих законів визначав такий вік у 55 років, тоді як другий - у 60 років.
Суд зветає увагу, що у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати найбільш сприятливий підхід для особи. Отже, застосуванню підлягають норми Закону про пенсійне забезпечення в редакції від 09.12.2012, а не норми Закону про пенсійне страхування.
Матеріалами справи підтверджується факт того, що на момент звернення із заявою про призначення пенсії позивачу виповнилося 54 роки, страховий стаж складає 38 років 8 місяців 29 днів; пільговий стаж по списку № 2 - 9 років 3 місяці 21 день.
Тому позивач має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 у 54 роки зі зменшенням пенсійного віку, встановленого ст. 12 Закону про пенсійне забезпечення, на один рік, на підставі норми п. "б" ст. 13 цього Закону в редакції від 09.12.2012 з моменту звернення позивача із заявою - з 30.08.2022.
Беручи до уваги той факт, що відповідач приймаючи рішення керувався нормами Закону про пенсійне страхування, а не нормами Закону про пенсійне забезпечення в редакції від 09.12.2012, він застосував найменш сприятливий підхід до позивача, тому спірне рішення не відповідає критеріям правомірності рішення, встановленим ч. 2 ст. 2 КАС України.
Щодо способу захисту.
Судом встановлено, що документи про призначення пенсії були розглянути саме ГУ ПФУ в Кіровоградській області області, і саме зазначеним суб`єктом при прийнятті рішення про відмову в призначенні пенсії, не було застосовано норми Закону про пенсійне страхування.
Отже, виключно ГУ ПФУ в Кіровоградській порушило право позивача на пенсійне забезпечення, тому саме ця особа є належним відповідачем за даним позовом.
Факт того, що пенсія виплачується за місцем проживання територіальним органом пенсійного фонду, не може бути підставою для зобов`язання ГУ ПФУ в Сумській області призначити, нарахувати та виплатити пенсію позивачу.
Тому в задовленні позовних вимог заявлених до ГУ ПФУ в Сумській області суд відмовляє, оскільки зазначений суб`єкт не порушив прав позивача.
Суд звертає увагу позивача, що пенсія призначається особам за їх вибором у будь-якому територіальному органі пенсійного фонду за місцем звернення, а отримується за місцем проживання.
Тому позивач, після призначення пенсії ГУ ПФУ в Кіровоградській області, має право отримувати її в ГУ ПФУ в Сумській області за місцем свого проживання.
Відповідно до пункту 4 частини другої, частини четвертої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкт владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Отже, врахування правової оцінки спірного питання є обов`язком такого суб`єкта при вирішенні питання, з якого звернувся позивач.
Судом встановлено, що відповідачем не було прийнято рішення з урахуванням норм Закону про пенсійне забезпечення в редакції від 09.12.2012, тому підстави для зобов`язання відповідача призначити, нарахувати та виплатити пенсію на даний час відсутні.
На підставі вищевикладеного, суд, з урахуванням норми ч. 2 ст. 9 КАС України, з метою ефективного захисту порушеного права позивача, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, та крім визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Кіровоградській області області, зобов`язує вказану особу повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії та прийняти рішення, з урахуванням висновків суду.
В задовленні позовних вимог заявлених до ГУ ПФУ в Сумській області суд відмовляє, оскільки зазначений суб`єкт не порушив прав позивача.
Отже, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Судові витрати.
Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені частково, але даний спір виник внаслідок протиправної поведінки ГУ ПФУ в Кіровоградській області, суд, на підставі норми ч. 8 ст. 139 КАС України, стягує на користь позивача з цієї особи судовий збір у повному обсязі в розмірі 992,4 грн.
Керуючись ст. ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд
1. Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та Головного управління Пенсійного фонду України Сумській області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.
4. В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
6. Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.
7. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
8. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду складено та підписано суддею 12.10.2023.

Суддя А.І. Сидорук