Справа № 480/8994/23
Суддя: А.Б. Діска
Дата ухвалення: 2023-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

12 жовтня 2023 року Справа № 480/8994/23

Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Діски А.Б., розглянувши в приміщенні суду в м. Суми матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

1. Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 місячного грошового забезпечення за період з 30.01.2020 по 03.02.2022; грошової допомоги на оздоровлення за 2020, 2021, 2022 рік; матеріальної допомоги за 2020, 2021 рік; грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2019 по 2022 рік включно; грошової компенсації за невикористані 3 дні щорічної основної відпустки за 2022 рік; без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01 січня 2020 року у розмірі 2102,00 гривні, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01 січня 2021 року у розмірі 2270,00 гривні, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01 січня 2022 року у розмірі 2481,00 гривні.

2. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 : місячного грошового забезпечення за період з 30.01.2020 по 03.02.2022; грошової допомоги на оздоровлення за 2020, 2021, 2022 рік; матеріальної допомоги за 2020, 2021 рік; грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2019 по 2022 рік включно; грошової компенсації за невикористані 3 дні щорічної основної відпустки за 2022 рік; з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01 січня 2020 року у розмірі 2102,00 гривні, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01 січня 2021 року у розмірі 2270,00 гривні, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01 січня 2022 року у розмірі 2481,00 гривні, на відповідний тарифний коефіцієнт, та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечує та вважає, що позивачка зловживає своїми процесальними правами, оскільки вона подала до суду в один день дві позовні заяви, підписані 18.08.2023, які стосуються спорів з невірного нарахування грошового забезпечення. Однак, при цьому позовні вимоги дещо суперечать одна іншій.

Військова частина НОМЕР_1 вважає, що позовні вимоги, викладені ОСОБА_1 в позовній заяві по цій справі знаходяться в прямій залежності з позовними вимогами у судовій справі № 480/8994/23, а в діях позивачки та її представника наявний факт зловживання процесуальними правами.

При цьому, в прохальній частині відзиву відповідач просить розглянути питання щодо закриття провадження у справі.

Розглянувши клопотання про закриття провадження у справі, суд зазначає наступне.

Підстави для закриття провадження у справі передбачені ст. 238 КАС України.

Так, суд закриває провадження у справі:

1) якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства;

2) якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом;

3) якщо сторони досягли примирення;

4) якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав;

5) у разі смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою фізичної особи або припинення юридичної особи, за винятком суб`єкта владних повноважень, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва;

6) щодо оскарження нормативно-правових актів суб`єктів владних повноважень чи окремих їх положень, якщо оскаржуваний нормативно-правовий акт або відповідні його положення визнано протиправними і нечинними рішенням суду, яке набрало законної сили;

7) щодо оскарження індивідуальних актів та дій суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані акти та дії суб`єкта владних повноважень було змінено або скасовано рішенням суду, яке набрало законної сили;

8) щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Суд зазначає, що відповідачем у відзиві на позовну заяву було заявлено клопотання про закриття провадження у справі, не зазначивши жодної з підстав, визначених ст. 238 КАС України. Судом також не встановлено обставин, які б свідчили про наявність підстав для закриття провадження у справі, а тому суд вважає клопотання відповідача необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Таким чином, суд вважає таке клопотання необґрунтованим, а тому відсутні підстави для його задоволення.

Щодо посилань відповідача на те, що позовні вимоги, викладені ОСОБА_1 у позовній заяві по цій справі знаходяться в прямій залежності з позовними вимогами у судовій справі № 480/8994/23 суд зазначає, що подання позивачкою двох позовних заяв, які мають різний предмет та підстави позову не може свідчити про зловживання процесуальними правами.

Також у відзиві відповідач просить суд взяти до уваги пропущений позивачем строк звернення до суду з адміністративним позовом, при цьому відповідач не ставить питання про застосування судом наслідків пропущення такого строку.

Відповідно до частини першої та другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд враховує, що положення статті 122 КАС України не містять норми, які б врегульовували порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці (грошового забезпечення військовослужбовців).

Відповідно до частини 2 статті 233 Кодексу законів про працю України (у редакції, яка діяла до 19.07.2022) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Таким чином, суд зазначає, що до 19.07.2022 звернення до суду з позовом про стягнення належної заробітної плати не було обмежено строками.

Однак, 19.07.2022 набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин" № 2352, яким внесено ряд важливих змін до діючого законодавства про працю.

Зокрема, відповідно до ст. 233 КЗпП України в редакції Закону України № 2352-ІХ від 01.07.2022 працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)".

При цьому, відповідно до пункту першого глави XIX "Прикінцеві положення" КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2023 року № 383 "Про внесення змін до розпорядження Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 р. № 338 і постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. № 1236" дію карантину через COVID-19 продовжено до 30 червня 2023 року.

Як встановлено судом, із цією позовною заявою представник позивача звернувся до суду через систему "Електронний суд" 18.08.2023.

З огляду на вказане, на думку суду, позивачем строк звернення до суду з цим позовом не пропущено.

Висновки суду узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 19.01.2023 по справі № 460/17052/21.

Керуючись ст.ст. 238, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника військової частини НОМЕР_1 про закриття провадження у справі - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя А.Б. Діска