Справа № 308/14358/23
Суддя: Шепетко І. О.
Дата ухвалення: 2023-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Шепетко І. О.,

за участі секретаря судового засідання Петришина Н.А.,

представника відповідача Черкасова М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови -

в с т а н о в и в:

Представник позивача адвокат Шкорка І.М., що діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому, з уточненнями, просить визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №295363 від 12.08.2023, згідно якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 та ч.1 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. (далі - Постанова).

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 12.08.2023 о 09 годині 00 хвилин відносно позивача складено оспорювану Постанову.

Вказує, що поліцейським зазначено, що позивач о 08 год. 27 хв. 12.08.2023 керував транспортним засобом на заборонений знак світлофора та не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив відповідні ПДР та притягнуто позивача до відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та ч.1 ст.126 КУпАП.

Однак, до винесення оскаржуваної Постанови поліцейські запропонували позивачу проїхати з ними до медзакладу пройти огляд на стан сп`яніння. Тільки після того, як стан сп`яніння не підтвердився, на позивача була винесена незаконно постанова.

Крім того, зазначив, що поліцейський не роз`яснив позивачу його прав відповідно до ст.268 КУпАП, як особи стосовно якої розпочато розгляд справи про притягнення до адміністративної процедури.

12.08.2023 о 09 годині 00 хвилин відносно позивача складено оспорювану Постанову. Однак вважає, що він не порушував ПДР. Відсутність водійського посвідчення пояснюється тим, що йому було видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами серія НОМЕР_1 . Жодних доказів порушення ПДР до Постанови не додано та не зазначено.

Також вказав, що поліцейським не вірно зазначено адресу позивача, що не збігається із реєстрацією у паспорті та дійсного адресу проживання.

Ухвалою суду від 28.08.2023 позовну заяву було залишено без руху та надано строк на усунення недоліків. 05.09.2023 вказані недоліки було усунуто.

Ухвалою суду від 11.09.2023 було відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Представником відповідача Черкасовим М.М. було надіслано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, оскільки вимоги позивача є безпідставними.

Зазначив, що 12 серпня 2023 року під час несення служби екіпажем патрульної поліції було виявлено транспортний засіб марки Toyota Rav 4 державний номерний знак якого НОМЕР_2 , що рухався на перехресті вулиць: Будителів - Анкудінова в місті Ужгород, водій якого при здійсненні повороту проїхав на вимкнений сигнал додаткової секції світлофора, що забороняє рух у напрямку вказаному стрілкою.

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» автомобіль було зупинено. В подальшому інспектор представився належним чином, назвав причину та підставу зупинки згідно ч.3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» та попросив надати документи передбачені п. 2 ПДР на підставі ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію».

Вказав, що під час перевірки документів виявлено, що позивач керував транспортним засобом марки Toyota Rav 4 з державним номерним знаком НОМЕР_2 та не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії, чим здійснив порушення вимог п. 2.1.а ПДР та порушив ч.1 ст.126 КУпАП України.

В ході спілкування з позивачем, йому було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. Водій погодився пройти тест в КНП «Закарпатському обласному центрі психічного здоров`я та медицини залежностей» ЗОР - підозра не підтвердилась.

Також зазначив, що встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме: порушення вимог 8.7.3.з ПДР, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП та п. 2.1 .а ПДР, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача.

Врахувавши два правопорушення скоєні позивачем, інспектор на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП України інспектор наклав стягнення з більш серйозне.

Після чого водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності згідно ст. 268 КУпАП України, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського та в п. 8 копії постанови про адміністративного правопорушення серії БАВ № 295363.

Додав, що всі усні доводи позивача були взяті до уваги про розгляді справи про адміністративне правопорушення, письмових пояснень позивач не надав.

Інспектор виніс постанову за ч. 2 ст. 122 КУпАП та наклав стягнення на правопорушника в розмірі 510 грн., що дорівнює 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян відповідно до санкції статті.

Також наголосив, що позивачу було роз`яснено його права згідно ст. 268 КУпАП України та ст. 63 Конституції України, позивач погодився що розуміє та підписався в постанові за це.

Згідно зі ст. 285 КУПАП позивача було ознайомлено зі змістом Постанови, та під підпис було запропоновано отримати її копію.

Щодо адреси проживання позивача вказав, що п. 4 Постанови зазначається особа, яка притягається до відповідальності, а саме: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 . Дана інформація отримана згідно витягу з Інформаційного порталу Національної поліції. В позовній заяві позивач вказує свою адресу: 88000, м. Ужгород, вул. Чайковського, 34/1, тож акцентував, що інспектором записано правильну адресу.

Звернув увагу, що о 08 год. 27 хв. з автомобільного реєстратора службового транспортного засобу видно факт скоєння правопорушення. Зазначив, що 08 год. 29 хв. одразу після зупинки позивача пропонує останньому переглянути відеозапис правопорушення, на що позивач одразу відверто відмовився.

Вважає адміністративний позов про скасування постанови про адміністративне порушення таким, що не підлягає задоволенню у зв`язку з тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Сама незгода позивача щодо його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності. Користуючись наданими правами щодо оскарження дій правоохоронних органів позивач намагається уникнути адміністративної відповідальності.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлялися своєчасно та належним чином. Від представника позивача через систему «Електронний суд» надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності у зв`язку з неможливістю з`явитися в судове засідання, позов підтримали в повному обсязі.

В судове засідання з`явився представник відповідача, просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків.

Як передбачено ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як передбачено ч. 1 ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Частиною першою ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За змістом ч. 1 ст. 122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За змістом п. 1-2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Судом встановлено, що 12.08.2023 командиром взводу №2 роти ТОР Управління патрульної поліції в Закарпатській області Лешковичем С.Б. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпеченння безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАВ №295363, за якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в м. Ужгороді на перехресті вулиць Будителів Анкутдінова здійснив поворот на вимкнений сигнал додаткової секції світлофора, що забороняє рух у напрямку, вказаному її стрілкою та не мав при собі посвідчення водія на керування транспортними засобами відповідної категорії. Дії ОСОБА_1 за порушення вимог п.8.3.з. та 2.1.а. кваліфіковані за ч.2 ст. 122 та ч.1 ст.126 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Як зазначає позивач, оскаржувану постанову вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на те, що позивач не порушував ПДР та поліцейським при винесенні постанови відносно ОСОБА_1 не було роз`яснено позивачу його прав, передбачених ст.268 КУпАП.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Як зазначено вище постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складена поліцейським патрульної поліції, який відповідно до вимог ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення має право розглядати справи про адміністративні порушення та накладати адміністративні стягнення безпосередньо за ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно положень ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення (зі змінами), доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.8.7 світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально. Сигнали світлофора можуть бути з нанесеною суцільною чи контурною стрілкою (стрілками), із силуетом пішохода, X-подібні.

Положеннями п.8.7.3 ПДР встановлено, що сигнали світлофора мають такі значення:

а) зелений дозволяє рух;

б) зелений у вигляді стрілки (стрілок) на чорному фоні дозволяє рух у зазначеному напрямку (напрямках). Таке саме значення має сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій секції світлофора.

Сигнал у вигляді стрілки, що дозволяє поворот ліворуч, дозволяє й розворот, якщо він не заборонений дорожніми знаками.

Сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій (додаткових) секції, увімкнений разом із зеленим сигналом світлофора, інформує водія про те, що він має перевагу в зазначеному стрілкою (стрілками) напрямку (напрямках) руху перед транспортними засобами, що рухаються з інших напрямків;

в) зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух.

Для інформування водіїв про час (у секундах), що залишився до кінця горіння сигналу зеленого кольору, можуть застосовуватися цифрові табло;

г) чорна контурна стрілка (стрілки), нанесена на основний зелений сигнал, інформує водіїв про наявність додаткової секції світлофора і вказує інші дозволені напрямки руху ніж сигнал додаткової секції;

ґ) жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів;

д) жовтий миготливий сигнал або два жовтих миготливих сигнали дозволяють рух і інформують про наявність небезпечного нерегульованого перехрестя або пішохідного переходу;

е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій (додаткових) секції разом з жовтим або червоним сигналом світлофора інформує водія про те, що рух дозволяється у вказаному напрямку за умови безперешкодного пропуску транспортних засобів, які рухаються з інших напрямків.

Стрілка зеленого кольору на табличці, встановленій на рівні червоного сигналу світлофора з вертикальним розташуванням сигналів, дозволяє рух у зазначеному напрямку при ввімкненому червоному сигналі світлофора з крайньої правої смуги руху (або крайньої лівої смуги руху на дорогах з одностороннім рухом) за умови надання переваги в русі іншим його учасникам, які рухаються з інших напрямків на сигнал світлофора, що дозволяє рух;

є) поєднання червоного і жовтого сигналів забороняє рух і інформує про наступне вмикання зеленого сигналу;

ж) чорні контурні стрілки на червоному і жовтому сигналах не змінюють значення цих сигналів та інформують про дозволені напрямки руху при зеленому сигналі;

з) вимкнений сигнал додаткової секції забороняє рух у напрямку, вказаному її стрілкою (стрілками).

Диспозиція ч. 2 ст. 122 КУпАП визначає склад адміністративного правопорушення, який полягає у порушенні правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзді на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушенні правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташуванні транспортних засобів на проїзній частині, порушенні правил руху автомагістралями, користуванні зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використанні цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користуванні під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушенні правил навчальної їзди.

Згідно з п. 2.1.а ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 1 статті 126 КУпАП встановлюється адміністративна відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису, судом встановлено, що такий містить фіксацію подій, які відбувалися до та під час винесення оскаржуваної постанови, зокрема, на відео «IMG_7507» зафіксовано момент проїзду транспортного засобу «Toyota Rav4» держаний номерний знак НОМЕР_2 перехрестям вулиць Будителів та Анкутдінова. Так, водій автомобіля увімкнув правий покажчик повороту та повернув праворуч. Зафіксовано, що при наближенні автомобіля до перехрестя, на світлофорі був увімкнений мигаючий зелений сигнал, який переключився на жовтий, при цьому додаткова секція світлофора, яка дозволяє рух праворуч була вимкненою.

Таким чином, дослідивши доданий відеозапис, суд вважає доведеним порушення ОСОБА_1 п.8.7.3 ПДР та погоджується з доводами представника відповідача про те, що відносно позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Крім того, судом досліджено відеозапис «export-nlf3i», на 46 с (08 год. 29 хв.) якого зафіксовано повідомлення ОСОБА_1 поліцейському про відсутність біля себе посвідчення водія. Надалі позивач вказує, що посвідчення він забув. Також поліцейський уточнив чи не має позивач за стосунку «Дія», в якому є посвідчення водія в електронному вигляді, на що ОСОБА_1 відповів заперечно. В подальшому поліцейським встановлено, що позивачу було видано тимчасове посвідчення, яке, як вказав позивач, він забув в іншому автомобілі.

Крім того, з вказаного відеозапису (11 хв. 55 с. (09 год. 25 хв.)) встановлено, що поліцейський при врученні постанови про адміністративне правопорушення роз`яснює позивачу його права, передбачені статтею. 268 КУпАП, який надалі розписується в постанові (пункт 8) про те, що йому роз`яснено його права.

Таким чином, вказане повністю спростовує доводи представника позивача про те,, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його прав.

Отже, судом вважається доведеним той факт, що позивач порушив вимоги 2.1а ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП, що вказує на законність постанови справі про адміністративне правопорушення в цій частині.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши належність та допустимість доказів, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку що оскаржувана постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення та застосувати адміністративне стягнення за вищевказане правопорушення. Адміністративне стягнення у вигляді штрафу накладене в межах санкції статті. Доказів, які могли б спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність позивачем у межах розгляду даної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено. Постанова відповідачем винесена правомірно, відповідно до норм чинного законодавства, а тому підстав для її скасування не має. З огляду на наведене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 77, 90, 162, 268-272, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд -

у х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 : фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_3 .

Представник позивача: адвокат Шкорка Ігор Михайлович, АДРЕСА_3 , Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №21/734 від 23.02.2012, видане Закарпатською обласною кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури на підставі рішення №10/7 від 23.02.2012.

Відповідач: Департамент патрульної поліції, 03048, м. Київ, вул. Федора Ернеста, 3; .

Суддя І.О. Шепетко