Справа № 280/6339/23
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2023-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

12 жовтня 2023 року о/об 12 год. 30 хв.Справа № 280/6339/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Шевченко С.О., розглянувши у місті Запоріжжі за правилами спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

до Головного управління ДПС у Запорізькій області (проспект Соборний, буд.166, м.Запоріжжя, Запорізька область, 69107; код ЄДРПОУ ВП 44118663)

про визнання протиправною та скасування вимоги,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (надалі позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (надалі відповідач, ГУ ДПС у Запорізькій області), в якому позивач просить суд: визнати протиправною та скасувати Вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у Запорізькій області №Ф-4264-49 від 21.07.2023.

У позові зазначено, що 28.07.2023 ОСОБА_1 отримав рекомендованим листом Вимогу ГУ ДПС у Запорізькій області про оплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску за №Ф-4264-49 від 21.07.2023 на загальну суму 15971,82 грн. Позивач був зареєстрований як фізична особа-підприємець 14.02.2008. Але починаючи з 2015 року не здійснював підприємницьку діяльність взагалі. Ніколи не мав боргів з єдиного соціального внеску. 22.02.2019 позивач припинив підприємницьку діяльність. З квітня 2017 року по 30.11.2019 (що включає період, коли позивач був зареєстрований фізичною особою-підприємцем) ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з - ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» (). Ця обставина підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України за формою ОК-5. Отже, починаючи з 2017 року роботодавцем при нарахуванні заробітної плати сплачувався як страхувальником єдиний соціальний внесок за позивача, що підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України та довідкою з роботи позивача. Разом з тим, вказані обставини щодо нарахування та сплати єдиного внеску на суми нарахованої та одержуваної позивачем заробітної плати відповідач при винесенні оскаржуваної Вимоги безпідставно не врахував. Позивач підприємницькою діяльністю у період з 2015 року по лютий 2019 року (дата припинення підприємницької діяльності) фактично не займався, не отримував інших доходів ніж від трудової діяльності як найманий працівник.

Позивач позов підтримав.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що згідно відомостей отриманих з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які кореспондуються з інформативно-аналітичною системою ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 14.02.2008 перебував на обліку в ГУ ДПС у Запорізькій області, як фізична особа-підприємець на загальній системі оподаткування. Державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності заявником здійснено 22.02.2019, про що внесено відповідний запис у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Відповідач зазначає, що робота за трудовим договором на підприємстві не виключає можливості здійснення підприємницької діяльності. У розумінні Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» позивач як фізична особа-підприємець є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з 14.02.2008 по 22.02.2019. В інтегрованій картці платника податків ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) по коду класифікації доходів бюджету 71040000 (для фізичних осіб-підприємців, у тому числі які обрали спрощену систему оподаткування, та осіб які провадять незалежну професійну діяльність) нараховано єдиний внесок в сумі - 18276,72 грн. за наступними періодами: за 2017 рік по строку 09.02.2018 автоматично нараховано єдиний внесок у сумі 8448,00 грн. (мінімальна заробітна плата 2017 року 3200,00 грн. х 22 відсотки = 704,00 грн. в місяць, за 12 місяців відповідно 704,00 грн. х 12 = 8448,00 грн.); за 1 квартал 2018 року по строку 19.04.2018 - 2457,18 грн. (мінімальна заробітна плата 2018 року 3723,00 грн. х 22 відсотки = 819,06 грн. в місяць, за 3 місяці відповідно 819,06 грн. х 3 = 2457,18 грн.); за 2 квартал 2018 року по строку 19.07.2018 - 2457,18 грн. (мінімальна заробітна плата 2018 року 3723,00 грн. х 22 відсотки = 819,06 грн. в місяць, за 3 місяці відповідно 819,06 грн. х 3 = 2457,18 грн.); за 3 квартал 2018 року по строку 19.10.2018 - 2457,18 грн. (мінімальна заробітна плата 2018 року 3723,00 грн. х 22 відсотки = 819,06 грн. в місяць, за 3 місяці відповідно 819,06 грн. х 3 = 2457,18 грн.); за 4 квартал 2018 року по строку 21.01.2019 - 2457,18 грн. (мінімальна заробітна плата 2018 року 3723,00 грн. х 22 відсотки = 819,06 грн. в місяць, за 3 місяці відповідно 819,06 грн. х 3 = 2457,18 грн.). 12.12.2019 стягнуто в межах виконавчого провадження 8187,39 грн. відповідно до платіжного доручення №11616 від 11.12.2019; 13.02.2019 сплачено заборгованість з єдиного внеску в розмірі 2467,49 грн., відповідно до платіжного доручення №762 від 12.02.2020; 19.02.2020 сплачено заборгованість з єдиного внеску в розмірі 2566,09 грн. відповідно до платіжного доручення №956 від 18.02.2020; 23.03.2020 сплачено заборгованість з єдиного внеску в розмірі 1340,67 грн. відповідно до платіжного доручення №1939 від 20.02.2020. Таким чином за період з 2017 року по 2019 рік було нараховано єдиний соціальний внесок на загальну суму 18276,72 грн., проте фактично ОСОБА_1 було сплачено єдиний внесок у розмірі 14561,64 грн. В результаті проведеного аналізу ІКП було встановлено, що платником неодноразово порушувалися граничні терміни сплати з єдиного соціального внеску. Таким чином, за порушення ч.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» винесено Рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску №19942405/827 від 28.01.2022 за період з 10.02.2018 по 29.02.2020 в загальній сумі 12256,74 грн., (штрафна санкція - 2912,34 грн. та пеня 9344,40 грн.), яке направлено засобами поштового зв`язку з рекомендованим повідомленням про вручення на податкову адресу платника. Однак Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 07.06.2023 по справі №280/4542/22 вище зазначене Рішення про застосування штрафних санкцій та пені було визнане протиправним та підлягало скасуванню. 07.09.2023 на виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 07.06.2023 по справі №280/4542/22 зменшено борг по штрафним санкціям (за несвоєчасну сплату) за актом нарахованим у минулих роках шляхом виключення з обліку штрафних санкцій за несплату/неперерахування/несвоєчасну сплату єдиного внеску у розмірі 2912,34 грн. та зменшено борг по пені єдиного внеску (за рішенням про застосування штрафних санкції та пені за несплату/неперерахування/несвосчасну сплату) нарахованим у минулих роках шляхом виключення з обліку пені за несплату/неперерахування/несвоєчасну сплату єдиного внеску у розмірі 9344,40 грн. У зв`язку з виключенням боргу по штрафним санкціям та пені в інтегрованій картці платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) обліковується заборгованість з єдиного внеску за кодом платежу 71040000 в загальній сумі 3715,08 грн. Зазначена сума нарахувань з єдиного внеску є правомірною та підлягає сплаті. Крім того, ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за період перебування фізичною особою-підприємцем Звіти про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску до ГУ ДПС у Запорізькій області не надавав. Таким чином, згідно зазначених вище відомостей відображених в інтегрованій картці платника податків ФОП ОСОБА_1 по коду класифікації доходів бюджету 71040000 (для фізичних осіб-підприємців, у тому числі які обрали спрощену систему оподаткування, та осіб які проводять незалежну професійну діяльність) станом на 30.06.2023 за період з 2017 року по 4 квартал 2018 року заборгованість складала - 15971,82 грн. (сума зазначена у Вимозі ГУ ДПС у Запорізькій області про сплату боргу (недоїмки) від 21.07.2023 за №Ф-4264-49). На день подання відзиву на позовну заяву у позивача обліковується заборгованість з єдиного внеску в загальній сумі 3715,08 грн. Відповідач вважає, що відсутні жодні правові підстави для визнання протиправною та скасування Вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 21.07.2023 за №Ф-4264-49.

Відповідач проти позову заперечував.

Представником позивача подано до суду додаткові пояснення, в яких зазначено: «… Для всебічного та об`єктивного розгляду справи та винесення правосудного рішення, представник позивача просить врахувати лист-відповідь Комунарського ВДВС у м.Запоріжжі від 29.04.2020р. №9902 на заяву ОСОБА_1 про те, що виконавчою службою за ВП 59447583 було стягнуто з заробітної плати та перераховано в бюджет з ОСОБА_1 загальну суму в розмірі 15270,58 гривень. В іншому доказі - Постанові про закриття виконавчого провадження №59447583 - зазначено, що ВП припинено за рішенням суду, а саме за п.5. ч.1 ст.39 Закону України Про виконавче провадження за постановою Третього апеляційного адміністративного суду у справі №280/3852/19 від 06.02.2020р. Відповідач надсилаючи навіть відзив на апеляційну скаргу чомусь НЕ ВКАЗУЄ, що Вимога №Ф-4264-49-У від 14.02.2019р. на суму 18276,76 гривень була оскаржена в суді і Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 06.02.2020р. у справі №280/3852/19 - визнана ПРОТИПРАВНОЮ і СКАСОВАНА. Виконавче провадження відповідно завершено, але суми, які були безпідставно і стягнуті за протиправною Вимогою №Ф-4264-49-У від 14.02.2019р. виконавцем, ще досі не повернуті контролюючим органом (більше того, вони нараховують пеню та штраф на протиправно стягнуті кошти і виставляють нові вимоги). Відповідач, вводить в оману суд стверджуючи, що позивач узгодив дану вимогу, не оскаржував протиправне нарахування позивачу боргу з ЄСВ та добровільно сплатив якийсь борг з ЄСВ на який відповідно йому контролюючим органом нараховано штраф і пеню. По-перше, жодних боргів у позивача зі сплати єдиного соціального внеску НІКОЛИ не було. В зв`язку з тим, що за найманого працівника ОСОБА_1 , позивача, єдиний соціальний внесок починаючи з 2016 року сплачував роботодавець. Ці предиційні факти встановлені в постанові Третього апеляційного адміністративного суду по справі 280/3852/19 від 06.02.2020р., якими визнано протиправною Вимогу №Ф-4264- 49-У від 14.02.2019р. на суму 18276,76 гривень та в Рішенні Запорізького окружного адміністративного суду по справі 280/3126/20 від 28.10.2020р., якими визнано протиправною другу Вимогу №Ф-4264-49 від 10.03.2020р. на загальну суму 5055,75 гривень та, відповідно, вимоги визнані протиправними та скасовані саме на підставі того, що у ОСОБА_1 не має і ніколи не було боргів з ЄСВ. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду по справі 280/4542/22 від 07.06.2023р., якою визнано протиправним Рішенням про нарахування штрафу і пені №19942405/827 про від 28.01.2022р. на загальну суму 12'256,74 гривень. По-друге, відповідач, навіть якщо допустити добровільну сплату позивачем додаткового єдиного соціального внеску - не мав права нараховувати штраф і пеню, так як жодного порушення законодавства чи строків ОСОБА_1 порушено не було. По-третє, контролюючий орган на сьогоднішній день, отримавши заяву про повернення грошових коштів, які були протиправно стягнуті з ОСОБА_1 виконавчою службою за скасованою вимогою - досі розглядає дану заяву і не повернув грошові кошти в розмірі 15270,58 гривень позивачу. Відповідач - контролюючий орган своїми протиправними діями змушує позивача оскаржувати протиправні вимоги в судах, вже неодноразово, але кожного разу вводить в оману суди. …».

Ухвалою судді від 14.08.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) та без проведення судового засідання.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

У Вимозі про сплату боргу (недоїмки) №Ф-4264-49 від 21.07.2023 ГУ ДПС у Запорізькій області вимагається від позивача сплатити борг по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у загальній сумі 15971 грн. 82 коп., з яких: 3715 грн. 08 коп. недоїмка, 2912 грн. 34 коп. штраф, 9344 грн. 40 коп. пеня, який виник станом на 30.06.2023, відповідно до ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та на підставі даних інформаційної системи податкових органів (а.с.16, 31).

В Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань містяться записи: від 14.02.2008 про державну реєстрацію ОСОБА_1 як фізичної особи-підприємця; від 22.02.2019 про припинення ОСОБА_1 підприємницької діяльності.

Відповідно до Індивідуальних відомостей про застраховану особу з Пенсійного фонду України по ОСОБА_1 , позивач у період з 01.01.2017 по 22.02.2019 працював (а.с.14-15).

Судом досліджена надана відповідачем копія інтегрованої картки по ОСОБА_1 .

Судом прийнято до уваги, що постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 07.06.2023 по справі №280/4542/22 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено: визнано протиправним та скасовано рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску №19942405/827 від 28.01.2022.

В постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 07.06.2023 по справі №280/4542/22 зазначено: «… 28.01.2022 ГУ ДПС у Запорізькій області прийняте рішення №19942405/827 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (перерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, у відповідності до якого на позивача накладено штрафні санкції на загальну суму 12256,74 грн, у тому числі, штраф у розмірі 2912,34 грн, пеня у розмірі 9344,40 грн за несвоєчасну із порушенням строків, встановлених Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, у відповідній редакції, сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 10.02.2018 по 29.02.2020. …».

Також, судом прийнято до уваги, що постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 06.02.2020 по справі №280/3852/19 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено: скасовано рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2019 року та прийнято інше рішення про задоволення у повному обсязі адміністративного позову ОСОБА_1 визнано протиправним та скасовано винесену Головним управлінням ДФС у Запорізькій області Вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-4264-49 від 14.02.2019 року, якою ОСОБА_1 визначено суму недоїмки зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені у розмірі 18276,72 грн.

Крім того, судом прийнято до уваги, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 29.07.2020 по справі №280/3126/20, яке 28.10.2020 набрало законної сили, задоволено позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 10 березня 2020 року №Ф-4264-49, складену Головним управлінням ДПС у Запорізькій області.

Вирішуючи спір по суті суд, враховуючи викладене вище, виходить з наступного.

Як зазначено у п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», недоїмка це сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена податковим органом у випадках, передбачених цим Законом.

У ч.1 ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» зазначено, що платниками єдиного внеску є: 1) роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами; (…) фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців); (…); 4) фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування (крім електронних резидентів (е-резидентів); (…).

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок нараховується: 1) для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами; для платників, зазначених в абзаці сьомому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму грошового забезпечення кожної застрахованої особи, оплати перших п`яти днів тимчасової непрацездатності, що здійснюється за рахунок коштів роботодавця, та допомоги по тимчасовій непрацездатності, допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами; допомоги, надбавки або компенсації відповідно до законодавства. Нарахування та сплата єдиного внеску за платників, зазначених у абзаці сьомому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, але не менше мінімального страхового внеску за кожну особу; 2) для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць. У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску; 3) для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску; (…).

Згідно з ч.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця. При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов`язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з органом доходів і зборів за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сумм готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань. Платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок. Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік. У разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця її останнім звітним періодом є період з дня закінчення попереднього звітного періоду до дня державної реєстрації припинення підприємницької діяльності такої фізичної особи.

Як зазначено у ч.12 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

У п.3 Розділу VI «Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», затвердженого 20.04.2015 наказом Міністерства фінансів України №449 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 04.05.2018 за №469, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за №508/26953 (надалі «Інструкція про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»), зазначено: «3.Податкові органи надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо: дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску податковими органами; платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій. У випадку, передбаченому абзацом другим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) приймається відповідним податковим органом протягом 15 робочих днів з дня, що настає за днем вручення платнику акта перевірки, а за наявності заперечень платника єдиного внеску до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки. Податковий орган надсилає (вручає) вимогу про сплату боргу (недоїмки) платнику єдиного внеску протягом трьох робочих днів з дня її винесення. У випадках, передбачених абзацами третім та/або четвертим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається (вручається): платникам, зазначеним у пункті 1 статті 4 Закону, протягом 20 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій). Під частковим зменшенням суми недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованості зі сплати фінансових санкцій) для цілей цього пункту вважається зменшення загальної суми боргу (недоїмки) з єдиного внеску, яка включає нараховані та несплачені суми єдиного внеску (фінансових санкцій) за останній календарний місяць, в якому відбулось таке зменшення. Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційно-комунікаційних систем ДПС (далі - ІКС) на суму боргу, що перевищує 10 гривень. Вимога про сплату боргу (недоїмки) крім загальних реквізитів має містити відомості про розмір боргу, в тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов`язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк. Вимога про сплату боргу (недоїмки) є виконавчим документом. Сума боргу у вимозі проставляється в гривнях з двома десятковими знаками після коми.».

Згідно з п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців (далі - державна реєстрація) - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Як зазначено у ч.8 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Відповідно до пп.14.1.226 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України самозайнята особа це платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності. (…).

Як зазначено у пп.14.1.195 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, працівник це фізична особа, яка безпосередньо власною працею виконує трудову функцію згідно з укладеним з роботодавцем трудовим договором (контрактом) відповідно до закону.

Згідно з п.2 ч.1 ст.1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

З огляду на предмет спору у даній справі, шляхом системного тлумачення наведених норм права, суд вважає за необхідне сформулювати правовий висновок, відповідно до якого особа, яка здійснює підприємницьку діяльність вважається самозайнятою особою і зобов`язана сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не нижче розміру мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу лише за умови, що така особа не є найманим працівником. В іншому випадку (якщо особа є найманим працівником), така особа є застрахованою і платником єдиного внеску за неї є її роботодавець, а мета збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування досягається за рахунок його сплати роботодавцем.

Інше тлумачення норм Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», на якому наполягає відповідач, щодо необхідності сплати єдиного внеску особами, які перебувають на обліку в контролюючих органах і мають статус фізичної особи-підприємця, та які одночасно перебувають у трудових відносинах, спричиняє подвійну його сплату (безпосередньо особою та роботодавцем), що суперечить меті запровадженого державою консолідованого страхового внеску.

Наявність у особи статусу фізичної особи-підприємця лише посвідчує її право на здійснення такої діяльності, однак не є доказом фактичного здійснення діяльності та отримання від такої діяльності доходу.

Не змінює вищенаведеного і факт перебування особи на обліку в органах фіскальної служби, оскільки взяття на облік осіб, в тому числі юридичних або самозайнятих, здійснюється органом доходів і зборів незалежно від наявності обов`язку щодо сплати того чи іншого податку або збору.

Таким чином, оскільки єдиною метою збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством саме прав фізичних осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, то в розумінні Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» позивач є застрахованою особою, і єдиний внесок за нього в період, за який винесена оскаржувана вимога (з 01.01.2017 по 22.02.2019 (по день припинення ОСОБА_1 підприємницької діяльності)), нараховував та сплачував роботодавець в розмірі не менше мінімального, що виключає обов`язок по сплаті у цей період єдиного внеску позивачем ще і як особою, що має право провадити підприємницьку діяльність, проте не отримувала дохід від неї.

Відповідачем не надано до суду доказів фактичного здійснення позивачем підприємницької діяльності у період з 01.01.2017 по 22.02.2019 (по день припинення ОСОБА_1 підприємницької діяльності).

Як вбачається з Індивідуальних відомостей про застраховану особу з Пенсійного фонду України, у період з 01.01.2017 по 22.02.2019 (по день припинення ОСОБА_1 підприємницької діяльності) позивач був працевлаштований.

Протилежного відповідач не довів.

За вказаних обставин суд вважає, що позивач не може мати борг, який виник станом на 30.06.2023, по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 15971 грн. 82 коп.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене вище, позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Доводи відповідача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки права та інтереси позивача були порушені ГУ ДПС у Запорізькій області, то за рахунок його бюджетних асигнувань мають бути стягнуті на користь позивача понесені ним судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у сумі 858 грн. 88 коп. (позовну заяву подано до суду в електронній формі).

При цьому, надмірно сплачений позивачем судовий збір у сумі 214 грн. 72 коп. має бути йому повернутий з Державного бюджету України.

Представником позивача: у позові заявлено про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 5000 грн. 00 коп.; у додаткових поясненнях 6000 грн. 00 коп.

Відповідач заперечував проти задоволення заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем до суду подано: Договір №041126 про надання правової допомоги від 03.08.2023; Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №240; Ордер на надання правничої (правової) допомоги; Додаткову угоду №1 від 03.08.2023 до Договору про надання правової допомоги №041126 від 03.08.2023 на загальну суму 5000 грн. 00 коп.; Квитанцію №A7KM-CCA4-4T37-04AE від 06.08.2023 на суму 3000 грн. 00 коп.

В Додатковій угоді №1 від 03.08.2023 до Договору про надання правової допомоги №041126 від 03.08.2023 зазначено: «… 1.Консультація, збирання доказів, підготовка та аналіз законодавства з перспективи подання до суду позовної заяви щодо скасування боргу за вимогою ГУ ДПС у Запорізькій обл. 1000,00 грн. 0,5 година до 10 серпня 2023 року; 2.Написання та оформлення позовної заяви у Запорізький окружний адмін. суд, подання до суду 3000,00 грн. 1,5 година до 15 вересня 2023 року; 3.Підготовка, написання та оформлення відповіді на відзив відповідача, подання до суду 1000,00 грн. 0,5 година за датою визначеною в ухвалі суд. 2.Сторони за цією Додатковою угодою домовились, що вартість послуг (гонорар) Адвоката за Договором про надання правової допомоги становить 5000 грн. 00 копійок. 3.Додатково до гонорару Клієнт за заявкою Адвоката оплачує останньому додаткові витрати необхідні для виконання послуг (судовий збір, вартість проведення експертиз та оплату вартості висновків фахівців, поштові витрати тощо). 4.Оплата послуг адвоката здійснюється на умовах 60% попередньої оплати, інші 40% гонорару оплачуються на протязі 3 (трьох) роб. днів з моменту винесення Рішення суду. …».

Судом прийнято до уваги, що така категорія адміністративних справ є пошириною, а, отже, не потребує витрат значних зусиль при здійсненні професійної правничої допомоги.

Завником документально та нормативно не обгрунтовано кількість витраченого часу щодо надання професійної правничої допомоги.

Також, суд вважає вартість послуг і робіт правничої допомоги, зазначену у наданих до суду документах, не співмірною з фактично виконаними послугами та роботами.

На думку суду, підготовка позовної заяви включає в себе: консультацію, збирання доказів, підготовку та аналіз законодавства.

Судові витрати на правничу допомогу у сумі 5000 грн. 00 коп./6000 грн. 00 коп. є не обґрунтованими та не можуть бути стягнуті на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Звідси, на думку суду, з урахуванням вимог ч.5 ст.134 КАС України, витрати на професійну правничу допомогу мають бути відшкодовані позивачу лише у сумі 2500 грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 139, 143, 243-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (проспект Соборний, буд.166, м.Запоріжжя, Запорізька область, 69107; код ЄДРПОУ ВП 44118663) про визнання протиправною та скасування вимоги - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати Вимогу Головного управління ДПС у Запорізькій області про сплату боргу (недоїмки) №Ф-4264-49 від 21.07.2023, якою вимагається від ОСОБА_1 сплатити борг по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у загальній сумі 15971 грн. 82 коп., який виник станом на 30.06.2023, відповідно до ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та на підставі даних інформаційної системи податкових органів.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізької області (проспект Соборний, буд.166, м.Запоріжжя, Запорізька область, 69107; код ЄДРПОУ ВП 44118663) судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 858 грн. 88 коп.

Повернути ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) з Державного бюджету України сплачений 06.08.2023 Квитанцією №9В42-XKE8-C799-2675 судовий збір у частині у сумі 214 грн. 72 коп.

Задовольнити частково заяву представника позивача про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізької області (проспект Соборний, буд.166, м.Запоріжжя, Запорізька область, 69107; код ЄДРПОУ ВП 44118663) судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2500 грн. 00 коп.

В іншій частині заяви представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення виготовлено у повному обсязі 12.10.2023.

Суддя О.О. Прасов