Справа № 360/1025/23
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2023-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

11 жовтня 2023 рокум. ДніпроСправа № 360/1025/23

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Свергун І.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

05.09.2023 до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - відповідач), в якій позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову у призначенні пенсії № 51 від 28.07.2023, яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до пільгового стажу періоди роботи: з 26.03.1989 по 08.02.2000 - на посаді водія тролейбуса; з 09.02.2000 по 03.07.2001 - на посаді водія перегонщика; з 04.07.2001 по 07.05.2003 - на посаді водія тролейбуса; з 08.05.2003 по 30.04.2006 - на посаді водія перегонщика; з 01.05.2006 по 28.07.2006 - на посаді водія з перегонки та розстановки тролейбусів; з 29.07.2006 по 26.07.2009 - на посаді водія тролейбуса; з 27.07.2009 по 31.08.2011 - на посаді водія з перегонки та розстановки тролейбусів; з 01.09.2011 по 28.04.2012 - на посаді водія тролейбуса з перегонки та розстановки тролейбусів; з 15.06.2017 по 26.05.2019 - на посаді водія тролейбуса; з 30.07.2019 по 31.08.2022 (з урахуванням дати настання права на пільгову пенсію з 01.09.2022) - на посаді водія тролейбуса, та призначити пенсію за віком на пільгових умовах з 20.07.2023.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 20.07.2023, після досягнення віку 55 років, він звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України у м. Києві із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, до якої додав всі необхідні документи, в тому числі свою трудову книжку.

28.07.2023 Головним управлінням ПФУ в Одеській області винесено рішення про відмову в призначенні пенсії № 51, яким позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за п. 8 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», підстава - незарахування (відсутність) пільгового стажу роботи через ненадання довідок про підтвердження наявного трудового пільгового стажу із зазначенням даних про здійснення регулярних пасажирських перевезень. Інші підстави, які б перешкоджали або можуть перешкоджати у подальшому зарахувати пільговий стаж позивача (робота водієм міського пасажирського транспорту) та призначити йому пенсію на пільгових умовах, рішення не містить, тобто відсутні.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду.

Ухвалою суду від 11.09.2023 відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

21.09.2023 від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позов, в обґрунтування якого останній послався на таке. ОСОБА_1 20.07.2023 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 8 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, яке було уповноважене розглянути подану позивачем заяву від 20.07.2023.

28.07.2023 Головним управлінням на підставі заяви та наданих документів було винесено рішення № 51 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно Закону №1058, в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового страхового стажу - 12 років 6 місяців.

За результатами розгляду документів до страхового стажу не зараховано період навчання з 01.09.1982 по 20.07.198 згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 25.07.1985, оскільки в записах трудової книжки відсутня дата видачі диплому та не надано оригінал диплома.

Довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пільгової пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній не надано. В довідках має бути вказано дані про здійснення регулярних пасажирських перевезень.

З наведеного вбачається, що у позивача відсутнє право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058.

Також відповідач вважає, що позовна вимога в частині зобов`язання Головного управління призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з 20.07.2023 не підлягає задоволенню з підстав, що судом не може прийматись відповідне рішення, оскільки це є втручання в дискреційні повноваження суб`єкта влади та буде виходити за межі завдань адміністративного судочинства.

З урахуванням викладеного відповідач просив відмовити у задоволені позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-77, 90 КАС України, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Трудова книжка серії НОМЕР_1 щодо спірних пільгових періодів роботи позивача містить такі записи:

Лисичанське тролейбусне управління:

запис № 9 від 09.08.1988 прийнято учнем водія тролейбуса в службу руху;

запис № 10 від 26.03.1989 переведено водієм тролейбуса 3 класу;

запис № 12 від 09.02.2000 переведено в службу рухомого складу, водієм перегонщиком 2 класу;

Внесено запис про те, що Лисичанське тролейбусне управління перейменовано в Комунальне підприємство «Лисичанське тролейбусне управління», наказ від 03.02.1999 № 26;

запис № 13 від 04.07.2001 переведено водієм перегонщиком 3 класу;

запис № 14 від 04.07.2001 переведено в службу руху, водієм тролейбуса 3 класу;

запис № 16 від 08.05.2003 переведено в службу рухомого складу, водієм перегонщиком 2 класу;

запис № 18 від 01.05.2006 професія водій перегонщик перейменована на водій з перегону й розстановки тролейбусів 2 класу;

запис № 19 від 29.07.2006 переведено в службу руху, водієм тролейбуса 2 класу;

запис № 21 від 27.07.2009 переведено в службу рухомого складу, водієм з перегону й розстановки тролейбусів 1 класу;

запис № 22 від 01.09.2011 переведено в службу руху, водієм тролейбуса з перегонки та розстановки тролейбусів 1 класу;

запис № 23 від 28.04.2012 звільнено за власним бажанням;

Комунальне підприємство Лисичанської міської ради «Електроавтотранс»:

запис № 26 від 15.06.2017 прийнято в службу руху, водієм тролейбуса 1 класу;

запис № 27 від 26.05.2019 звільнено за власним бажанням;

Комунальне підприємство «Київпастранс» тролейбусне ремонтно-експлуатаційне депо № 3:

запис № 28 від 30.07.2019 прийнято водієм тролейбуса 1 класу у відділ експлуатації.

Записи у трудовій книжці проведено у відповідності до вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального забезпечення України від 29.07.1993 № 58.

20.07.2023 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 8 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Заяву позивача про призначення пенсії було передано на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за принципом екстериторіальності.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 28.07.2023 № 51 за результатами розгляду заяви позивача від 20.07.2023 відмовлено в призначенні пенсії. В обґрунтування оскарженого рішення ГУПФУ в Одеській області послалося на те, що до страхового стажу не зараховано період навчання з 01.09.1982 по 20.07.1985 згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 25.07.1985, оскільки в записах трудової книжки відсутня дата видачі диплому та не надано оригінал диплома. Довідки про підтвердження наявного трудовою стажу для призначення пільгової пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній не надано. Обґрунтування того, з яких саме підстав відповідачем не зараховано до пільгового стажу позивача періоди його роботи згідно з трудовою книжкою, вказане рішення не містить. Також відповідачем в спірному рішенні взагалі не зазначено, які саме періоди роботи позивача не зараховано до пільгового стажу.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законами України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788), "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 1788 громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

У відповідності до статті 62 Закону № 1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У відповідності до абзацу сьомого пункту 20 Порядку № 637 у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Таким чином, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а уточнюючі довідки підприємств необхідні в разі відсутності відповідних відомостей у трудовій книжці.

Відповідно до статті 5 Закону № 1058 цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного та соціального страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом та Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування". Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Статтею 8 Закону № 1058 передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно з частиною першою статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності), допомогу по частковому безробіттю, допомогу по частковому безробіттю на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та матеріальну допомогу в період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (частина друга статті 24 Закону № 1058-IV).

Частиною третьою статті 24 Закону № 1058 визначено, що за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта статті 24 Закону № 1058-IV).

Порядок звернення за призначенням пенсії, строки призначення та виплати пенсії, припинення та поновлення виплати пенсії передбачені статтями 44, 45, 49 Закону № 1058.

Відповідно до пункту 8 частини другої статті 114 Закону № 1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається водіям міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятим у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу: для чоловіків - не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців.

Суд зауважує, що згідно з частиною першою статті 48 КЗпП України та статтею 62 Закону № 1788 основним документом про трудову діяльність працівника, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Записи у трудовій книжці позивача проведено у відповідності до вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального забезпечення України від 29.07.1993 № 58.

Як установлено судом, відповідно до записів трудової книжки позивача в період з 26.03.1989 по 28.04.2012 ОСОБА_1 працював на Комунальному підприємстві «Лисичанське тролейбусне управління» (Лисичанське тролейбусне управління) водієм тролейбуса, водієм перегонщиком (водієм з перегону й розстановки тролейбусів); з 15.06.2017 по 26.05.2019 на Комунальному підприємстві Лисичанської міської ради «Електроавтотранс» водієм тролейбуса; з 30.07.2019 (згідно з записами в трудовій книжці працює по теперішній час) на Комунальному підприємстві «Київпастранс» тролейбусне ремонтно-експлуатаційне депо № 3 водієм тролейбуса.

Таким чином, судом установлено, що в період з 26.03.1989 по 28.04.2012, з 15.06.2017 по 26.05.2019, з 30.07.2019 по 31.08.2022 (з урахуванням дати настання права на пільгову пенсію з 01.09.2022) ОСОБА_1 працював на вищевказаних підприємствах на посадах, які дають йому право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 8 частини другої статті 114 Закону № 1058.

Суд зазначає, оскільки трудова книжка позивача містить всі необхідні відомості, що визначають право позивача на пенсію на пільгових умовах, тому підтвердження спеціального трудового стажу уточнюючими довідками є зайвим.

Однак вказані обставини залишилися поза увагою ГУПФУ в Одеській області.

Окрім того, з незрозумілих суду причин відповідачем не перевірялися відомості по спеціальному стажу в даних персоніфікованого обліку за даними з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

При цьому при вирішенні спору суд також враховує такі обставини.

Згідно з пунктом 4.2 Порядку № 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.3 Порядку визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Згідно з абзацом першим пункту 4.7 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Частиною другою статті 82 Закону № 1788-XII передбачено, що повідомлення про відмову в призначенні пенсії із зазначенням причин відмови та порядку оскарження орган, що призначає пенсії, видає або надсилає підприємству, організації або заявникові не пізніше 5 днів після винесення відповідного рішення.

Тобто, відмовляючи особі в призначенні пенсії, орган, що призначає пенсію, має зазначити причини такої відмови, у тому числі обґрунтувати мотиви незарахування до пільгового стажу окремих періодів роботи та/або навчання.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), №37801/97, п.36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Дослідивши зміст рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 28.07.2023 № 51, суд дійшов висновку, що вказане рішення не відповідає критеріям обґрунтованості.

Так, відповідачем в зазначеному рішенні не зазначено періоди роботи позивача, які не включено до пільгового стажу, конкретні підстави для невключення таких періодів, що свідчить про недотримання відповідачем принципів обґрунтованості та добросовісності рішення суб`єкта владних повноважень, дотримання яких перевіряється адміністративним судом відповідно до вимог пунктів 3, 5 частини другої статті 2 КАС України, і недотримання яких є підставою для скасування такого рішення, оскільки позивачеві неможливо з тексту такого рішення визначити, які саме періоди роботи не включено до пільгового стажу.

Оскільки рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях і домислах, та зважаючи, що відповідачем в рішенні від 28.07.2023 № 51 не наведено мотиви його прийняття, суд позбавлений можливості оцінити саме правомірність підстав для відмови в призначенні пенсії позивачу. За таких обставин рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 28.07.2023 № 51 підлягає скасуванню як протиправне.

В свою чергу, суд зазначає, що записами трудової книжки підтверджено пільговий характер роботи позивача, що надає право на його включення до спеціального трудового стажу.

Водночас, суд не може надати оцінку твердженням позивача, які наведено у позовній заяві щодо необхідності зарахування до його пільгового стажу періодів роботи з 26.03.1989 по 08.02.2000, з 09.02.2000 по 03.07.2001, з 04.07.2001 по 07.05.2003, з 08.05.2003 по 30.04.2006, з 01.05.2006 по 28.07.2006, з 29.07.2006 по 26.07.2009, з 27.07.2009 по 31.08.2011, з 01.09.2011 по 28.04.2012, з 15.06.2017 по 26.05.2019, з 30.07.2019 по 31.08.2022. Адже, як зазначено судом вище, оскаржене рішення не відповідає приписам частини другої статті 2 КАС України, оскільки суб`єкт владних повноважень не здійснив жодних дій, необхідних для обчислення пільгового стажу та вирішення питання про призначення позивачу пенсії на пільгових умовах.

Що стосується обраного позивачем способу захисту його порушених прав, суд зазначає, що в даному випадку відповідач, як уповноважений орган, не перевіряв відомості щодо пільгових періодів роботи ОСОБА_1 , що містяться в трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 , наданої позивачем разом із заявою про призначення пенсії, що є обов`язковою умовою відповідно до Закону № 1058, тому суд вважає за необхідне обрати належний спосіб захисту порушених прав, а саме визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 28.07.2023 № 51 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 ; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 20.07.2023 та прийняти мотивоване рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

На підставі викладеного позов належить до часткового задоволення.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується таким.

Згідно з матеріалами справи позивач при зверненні до суду з позовом сплатив 1073,60 грн судового збору.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Частиною восьмою цієї статті передбачено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки даний спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, судові витрати згідно з частиною восьмою статті 139 КАС України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (код за , місцезнаходження: м. Одеса, вул. Канатна, буд. 83) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 28.07.2023 № 51 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 20.07.2023 та прийняти мотивоване рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три грн 60 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Суддя І.О. Свергун