Справа № 703/4938/23
Суддя: Крива Ю. В.
Дата ухвалення: 2023-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 703/4938/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 року м. Сміла

Суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Крива Ю.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову ОСОБА_1 до начальника Черкаського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки - Старовойтова Володимира Петровича та Черкаського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

встановила:

06 жовтня 2023 року ОСОБА_1 , від імені якого діє представник адвокат Попович В.М., звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області із адміністративним позовом до начальника Черкаського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки - Старовойтова Володимира Петровича та Черкаського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною та скасування постанови № 447 від 29 вересня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 210-1 КУпАП України.

Одночасно з позовною заявою позивачем, від імені якого діє представник адвокат Попович В.М., подано заяву про забезпечення адміністративного позову ОСОБА_1 , шляхом зупинення дії індивідуального акту, а саме постанови начальника Черкаського РТЦК та СП полковника ОСОБА_2 за № 447 від 29 вересня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 210-1 КУпАП України, відповідно до якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 3400 грн.

В обґрунтування вимог заяви про забезпечення позову вказав, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 № 447 від 29 вересня 2023 року, його визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 3400 грн.

Згідно вказаної постанови він в червні 2023 року пройшов військово-лікарську комісію ІНФОРМАЦІЯ_1 , 28 серпня 2023 року отримав повістку № 2929 відповідно до якої повинен був з`явитися до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки 28 вересня 2023 року для призову на військову службу у зв`язку з мобілізацією.

Водночас, згідно наказу ректора Українського державного університету імені Михайла Драгоманова № 1276 від 04 вересня 2023 року він з 05 вересня 2023 року був зарахований студентом 1-го курсу денної форми здобуття освіти, факультету фізичного виховання, спорту і здоров`я.

Відтак, в зв`язку з перебуванням на навчанні, він 28 вересня 2023 року до Черкаського РТЦК та СП згідно отриманої раніше повістки не прибув.

Заявник вказує, що з`явився до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки наступного дня, тобто 29 вересня 2023 року та надав працівникам Центру документи, щодо зарахування його на навчання як студента очної форми навчання, а відтак, відповідно до ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» він не підлягає призову на військову службу під час мобілізації та на особливий період.

Незважаючи на це начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 щодо ОСОБА_1 винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, якою накладено стягнення у виді штрафу в сумі 3400 грн.

Крім того, вказує, що цього ж дня начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 винесено постанову № 449 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. на підставі того, що він не повідомив про факт зарахування його студентом Українського державного університету імені ОСОБА_3 , чим порушив підпункт 8 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою КМУ від 30.12.2022 № 1487.

Таким чином 29 вересня 2023 року щодо ОСОБА_1 одночасно розглянуто два матеріали про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210-1 та ч. 1 ст. 210 КУпАП та винесено дві окремі постанови з накладенням стягнення у виді штрафу в порушення вимог ч 2 ст. 36 КУпАП відповідно до якої в разі вчинення особою кількох адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Вказує також, що 29 вересня 2023 року ОСОБА_1 також вручено повістку без номеру та дати її виписки/вручення скріплену печаткою неіснуючого органу/установи державної влади з пропозицією прибути до Черкаського РТЦК та СП 06 жовтня 2023 року для уточнення військово-облікових даних, на ім`я особи, яке містить розбіжності із прізвищем заявника та адресою проживання останнього.

Зауважив, що оскільки Черкаський РТЦК та СП відсутній в Державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відтак ОСОБА_2 не має права підпису будь-яких документів у тому числі постанов та повісток. Відомості про нього як представника та/або підписанта у вказаному реєстрі відсутні.

На підставі наведеного, заявник вважає, що вказані постанови за № 447 та № 449 від 29 вересня 2023 року винесені начальником Черкаського РТЦК та СП полковником ОСОБА_2 підлягають скасуванню як незаконні та такі, що не відповідають обставинам справи і порушують вимоги процесуального права.

Крім того, ОСОБА_1 вважає, що на даний час існує очевидна небезпека заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі. Зокрема, у разі його мобілізації, незважаючи на те, що він є студентом Українського державного університету імені Драгоманова, він не матиме змоги ефективно захищати свої права та інтереси. Крім того, у разі вступу постанови № 447 в законну силу йому прийдеться сплатити штраф в сумі 3400 грн.

Відтак, на переконання заявника, подальше звернення до виконання оскаржуваної ним постанови та вчинення виконавчих дій на підставі вказаних постанов може істотно ускладнити або унеможливити поновлення його порушених прав у випадку задоволення заявленого ним позову про визнання протиправною та скасування оскаржуваної постанови винесенної начальником Черкаського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Старовойтовим В.П.

Вимоги до змісту та форми заяви про забезпечення позову визначені статтею 152 КАС України.

Заява про забезпечення позову відповідає вимогам ст. 152 КАС України.

Суд зазначає, що згідно ч. 1, 2 ст. 154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову.

Під час розгляду заяви про забезпечення позову судом не встановлено підстав для необхідності виклику особи, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, відтак заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Вивчивши зміст заяви про забезпечення позову, суд встановив таке.

Особливості інституту забезпечення позову в адміністративному процесі врегульовані главою 10 розділу 1 КАС України.

Відповідно до ч.1, 2 ст.150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Частиною 2 ст. 151 КАС України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії ( правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 24.04. 2019 року в справі № 826/10936/18 (провадження № К/9901/728/19).

Згідно ч.1 ст.151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Тобто Кодексом адміністративного судочинства передбачений вичерпний перелік заходів забезпечення позову, які визначені ч.1 ст.151 КАС України.

Так, заявник ОСОБА_1 просить забезпечити позов шляхом зупинення дії індивідуального акту , а саме постанови № 447 від 29 вересня 2023 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн.

Вирішуючи питання про доцільність вжиття заходів про забезпечення позову суд виходить з того, що умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майнові інтереси та/або права позивача будуть погіршені, порушені і на момент виконання рішення суду, у разі задоволення позову, їх слід буде відновити шляхом вчинення певних дій.

В ході розгляду поданої заяви суд встановив, що відповідно до постанов начальника Черкаського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки ОСОБА_2 № 447 та № 449 від 29 вересня 2023 року за порушення Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» до ОСОБА_1 застосовані адміністративні стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн. та 850 грн. за вчинення останнім адміністративних правопорушень передбачених, відповідно ч. 2 ст. 210-1 та ч. 2 ст. 210 КУпАП.

Так, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» примусовому виконанню підлягають рішення на підставі зокрема й рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами.

Відтак, вказана постанова начальника Черкаського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки ОСОБА_2 № 447 від 29 вересня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення є виконавчим документом, на підставі якого можуть вчинятися примусові дії щодо виконання таких виконавчих документів.

Разом з тим, матеріалами заяви про забезпечення позову не підтверджено, що наразі постанова начальника Черкаського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Старовойтова В.П. № 447, а також постанова № 449 від 29 вересня 2023 року, правомірність яких оскаржує ОСОБА_1 , передано для примусового виконання до відповідного відділу державної виконавчої служби та відповідною посадовою особою вказаного відділу вживаються відповідні заходи для виконання зазначених постанов.

Водночас, вжиття такого заходу забезпечення позову, як зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, допустимо за умови, що вже вчиняються дії щодо стягнення коштів на підставі такого виконавчого документа, а саме лише посилання заявника на такі підстави як примусове стягнення в майбутньому штрафу в розмірі 3400 грн. за вказаним виконавчим документом, яким є оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення, не може вважатися достатньо обґрунтованим для вжиття відповідних заходів.

Враховуючи, що заходи забезпечення позову про які просить представник позивача не передбачені ст.151 КАС України, такі не можуть бути вжиті судом для забезпечення позову, крім того, зважаючи на відсутність у поданій заяві доказів на підтвердження фактичного відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови начальника Черкаського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Старовойтова В.П. № 447 від 29 вересня 2023 року, а також відсутність підтвердження вжиття заходів з примусового виконання цієї постанови, суд дійшов висновку, що і підстави для зупинення стягнення за такою постановою відсутні, тому звернення заявника із вказаною заявою про забезпечення адміністративного позову є передчасним. Відтак у задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись статтями 150, 151, КАС України, суддя,-

постановила:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 15-денний строк з дня її підписання.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Ю. В. Крива