Справа № 580/8088/23
Суддя: Василь ГАВРИЛЮК
Дата ухвалення: 2023-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 року справа № 580/8088/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії

встановив:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) подав позов до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі відповідач-2), в якому просить:

- визнати неправомірними дії Головного управління пенсійного фонду України у Вінницькій області при постановленні рішення № 12 від 26.07.2023 про відмову ОСОБА_1 , у призначенні пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС;

- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Черкаській області призначити та нарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку в 55 років відповідно до ст. 55 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС з 19 липня 2023 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено те, що позивач що має право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку, оскільки проживав у зоні посиленого радіоекологічного контролю станом на 01.01.1993 більше 5 років, проте відповідач-1 протиправно відмовив у призначенні пенсії.

Ухвалою від 11.09.2023 суддя Черкаського окружного адміністративного суду прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у адміністративній справі, вирішив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

26.09.2023 до суду надійшов письмовий відзив на адміністративний позов, в якому відповідач-2 просив в задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши при цьому, що згідно наданих довідок № 219/20-05 від 15.05.2023 та № 91 від 29.05.2023 можливо зарахувати період проживання заявника в зоні посиленого радіоекологічного контролю з 18.07.1989 по 31.12.2014. Таким чином, час проживання заявника в зоні посиленого радіоекологічного контролю зараховано з 18.07.1989 по 31.12.2014 та становить 25 років 5 місяців 14 днів (станом на 01.01.1993 період приживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю становить 3 роки 5 місяців 14 днів), у зв`язку із чим Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області прийняло рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком. Крім того відповдіач-2 звернув увагу, що довідка виконавчого комітету Ватутінської міської ради від 04.08.2023 № 329/20-05, акти депутата Ватутінської міської ради ОСОБА_2 від 04.08.2023 та від 23.08.2023, на які посилається позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, були отримані позивачем після розгляду органами Пенсійного фонду України його заяви про призначення пенсії та отримання рішення про відмову у призначенні пенсії. Вказав, що оскільки рішення про відмову у призначенні пенсії приймалося у липні 2023 року (26.07.2023), органи Пенсійного фонду України не мали змоги при ухваленні рішення врахувати вищевказані документи, які датовані серпнем 2023 року. Крім того, посвідчення позивача серії НОМЕР_1 , яке додане до позовної заяви, позивач до заяви про призначення пенсії не додавав.

02.10.2023 до суду надійшов письмовий відзив на адміністративний позов, в якому відповідач-1 просив в задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши при цьому, що єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або Потерпілий від Чорнобильської катастрофи. Звернув увагу, що позивач не надавав до територіальних органів Пенсійного фонду України посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи. При цьому, зазначення у посвідченні Позивача Серії НОМЕР_1 про наявність у нього права на пільги та компенсації визначені Законом № 796 не свідчить про наявність у позивача права на призначення пенсії із застосуванням норм статті 55 цього Закону, оскільки зазначений Закон визначає інші пільги та компенсації для учасників ліквідації ядерних випробувань. Також відповідач-1 зазначив, що суд не може вирішувати питання, які належать до функцій і виключної компетенції Пенсійного фонду України (дискреційні повноваження), тому втручання в таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження останнього та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Розгляд справи по суті відповідно до частини 3 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розпочато через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

Згідно паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 22.03.1993 (категорія 4), ОСОБА_1 є громадянином, який постійно проживає або постійно працює на території зони радіоекологічного контролю.

19.07.2023 ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком (згідно розписки повідомлення про прийняття заяви та документів).

26.07.2022 Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області прийняло рішення № 12 про відмову у призначенні пенсії за віком, в якому зазначено, що вік заявника - 55 років. Страховий стаж 27 років, 08 місяців. Зазначено, що згідно наданих довідок № 219/20-05 від 15.05.2023 та № 91 від 29.05.2023 можливо зарахувати період проживання заявника в зоні посиленого радіоекологічного контролю з 18.07.1989 по 31.12.2014. Таким чином, час проживання заявника в зоні посиленого радіоекологічного контролю зараховано з 18.07.1989 по 31.12.2014 та становить 25 років 5 місяців 14 днів (станом на 01.01.1993 період приживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю становить 3 роки 5 місяців 14 днів), у зв`язку із чим відмовлено у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку у зв`язку із відсутністю необхідного періоду проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю станом на 01.01.1993.

Рішення відповідача-1 щодо відмови у призначенні пенсії позивач вважає протиправним, а тому за захистом своїх прав, свобод та інтересів звернувся до суду з даним позовом.

Під час вирішення спору по суті суд зазначає, що відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом визначає Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV), що також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Частиною 1 статті 9 Закону № 1058-IV визначено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до статті 10 Закону № 1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Згідно статті 1 Закону № 1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення встановлено ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991р. № 796-XII (далі Закон № 796-XII).

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 55 Закону № 796-XII особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу, зокрема:

- потерпілі від Чорнобильської катастрофи, зокрема, особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років - на 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону № 796-XII право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років.

Згідно ст. 26 Закону № 1058-IV, починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Аналіз вказаних приписів вказує на те, що потерпілі від Чорнобильської катастрофи, які постійно проживали чи постійно працювали у зоні посиленого радіологічного контролю станом на 1 січня 1993 року не менше 4 років мають право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку та страхового стажу - на 2 роки, та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

Відповідно до п. 4 ст. 14 Закону № 796-XII для встановлення пільг і компенсацій визначено категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, - категорія 4.

Постановою Кабінету Міністрів УРСР від 18.06.1991 № 44 (чинної станом на дату видачі посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 4 серії НОМЕР_1 , від 22.03.1993) затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі Порядок № 44).

Відповідно до п. п. 2, 6 Порядку № 44 посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами й компенсаціями, встановленими чинним законодавством.

Громадянам, віднесеним до категорії 4, видаються посвідчення коричневого кольору, серія В - громадянина, який постійно працює і проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю.

Відповідно до п. 7 Порядку № 44 видача посвідчень встановленого зразка громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, провадиться, зокрема, громадянам, які постійно проживають та працюють у районах з підвищеним рівнем радіоактивного забруднення і віднесені до категорій 3 і 4, - відповідними облвиконкомами за місцем їх проживання на підставі довідок (додатки № 3, 5).

Аналіз вказаних положень нормативно-правових актів вказує на те, що право отримання особою посвідчення категорії 4 виникає у разі, якщо така особа постійно проживає або постійно працює чи постійно навчається на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Таким чином, посвідчення позивача серії НОМЕР_3 видане від 22.03.1993 (категорія 4) у повному обсязі підтверджує обставину, що станом на 1 січня 1993 року позивач прожив або відпрацював у зоні посиленого радіологічного контролю не менше чотирьох років та у свою чергу дає право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку та страхового стажу - на 2 роки.

Разом з тим, оцінюючи правомірність спірного рішення про відмову у призначенні пенсії, суд зазначає таке.

Відповідно до пп. 7 пункту 2.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі Порядок № 22-1) (в редакції на час звернення позивача з заявою про призначення пенсії), до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи (потерпілим від Чорнобильської катастрофи): документи про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видані органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями), або довідка про евакуацію із зони відчуження у 1986 році, видана Волинською, Житомирською, Київською, Рівненською або Чернігівською облдержадміністраціями; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи - за наявності) (при призначенні пенсії згідно зі статтею 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи).

Відповідно до статті 15 Закону № 796-ХІІ підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях.

Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Таким чином, для призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 5 років згідно зі статтею 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи позивачу необхідно було надати до пенсійного органу:

- посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи (за наявності));

- документи про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видані органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями), або довідка про евакуацію із зони відчуження у 1986 році, видана Волинською, Житомирською, Київською, Рівненською або Чернігівською облдержадміністраціями.

Суд встановив, що до заяви про призначення пенсії позивач подав довідку Виконавчого комітету Ватутінської міської ради № 219/20-05 від 15.05.2023 та довідки СТОВ ім. Ватутіна № 113 від 21.06.2023, № 75 від 10.05.2023, якими підтверджується період роботи позивача в зоні посиленого радіоекологічного контролю з 18.07.1989.

Разом з тим, згідно розписки-повідомлення про прийняття від позивача заяви про призначення пенсії та документів (а.с. 37) та аналізу переліку поданих документів (а.с. 35-71) суд встановив, що позивач не подавав копію посвідчення серії НОМЕР_1 виданого 22.03.1993 (категорія 4), відповідно до якого позивач є громадянином, який постійно проживає або постійно працює на території зони радіоекологічного контролю.

Суд зазначає, що посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи відноситься до документів, що обов`язково мають бути подані до заяви для призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку згідно зі статтею 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Таким чином, позивач не подав до органу пенсійного фонду ключовий документ для призначення вказаного виду пенсії.

Суд зазначає, що надані позивачем до заяви документи підтверджують період роботи позивача в зоні посиленого радіоекологічного контролю станом на 01.01.1993 у обсязі 3 роки 5 місяців 14 днів. Інших належних доказів, що підтверджували б обставини проживання /роботи позивача в зоні посиленого радіоекологічного контролю станом на 01.01.1993 у обсязі 4 роки позивач до заяви про призначення пенсії не подавав.

Суд зазначає, що подані позивачем до позовної заяви довідка Виконавчого комітету Ватутінської міської ради від 04.08.2023 № 329/20-05 та акти депутата Ватутінської міської ради від 04.08.2023 не можуть слугувати підставами для скасування спірного рішення, оскільки вказані документи були сформовані після його прийняття, вказані документи не подавалися до заяви про призначення пенсії, їх оцінка службовими особами відповідача-1 не здійснювалась.

З урахуванням зазначеного, враховуючи те, що до заяви про призначення пенсії позивач не надав власного посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та не подав належних доказів, що підтверджували б обставини проживання/роботи в зоні посиленого радіоекологічного контролю станом на 01.01.1993 у обсязі 4 роки, суд доходить висновку про відсутність у рішенні відповідача ознак протиправності, та як наслідок про необґрунтованість вимог позивача про його скасування.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні спору враховує приписи статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, у зв`язку із чим у задоволенні позову належить відмовити.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ч.1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Розподіл судових витрат не здійснювати.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи:

1) позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 );

2) відповідач-1 Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (21000, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7, );

3) відповідач-2 Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, ).

Рішення складене у повному обсязі та підписане 11.10.2023.

Суддя Василь ГАВРИЛЮК