Справа № 320/7324/23
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2023-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 рокуЛьвівСправа № 320/7324/23 пров. № А/857/16683/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Мікули О.І., Пліша М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Залізничного районного суду м. Львова від 04 серпня 2023 року про повернення позовної заяви в справі №320/7324/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві про визнання протиправними дій та бездіяльності, -

суддя в 1-й інстанції Гедз Б.М.,

час ухвалення рішення 04.08.2023 року,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся в суд із позовом до Управління патрульної поліції у м. Києві (далі відповідач), в якому просив просив визнати неправомірною бездіяльність Управління патрульної поліції у місті Києві, яка полягає у не проведенні огляду автомобіля «Chevrolet Lacetti», р.н. НОМЕР_1 , на предмет наявності характерних пошкоджень, інших обставин ДТП та фото фіксації та визнати неправомірними дії Управління патрульної поліції у місті Києві щодо скерування до Управління патрульної поліції у Львівській області матеріалів перевірки за фактом вказаної дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 08.12.2021 року у м. Києві на вул. М. Бойчука, 6.

Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 03 липня 2023 року позовну заяву залишено без руху з підстави пропуску строку звернення до суду передбаченого ч.1 ст.122 КАС України та встановлено позивачеві 10-денний строк з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду обґрунтованої заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням причин, які могли б бути визнані судом поважними для поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Копію зазначеної ухвали місцевого суду позивач отримав 20.07.2023 року, що підтверджується особистою розпискою, яка міститься в матеріалах справи (а.с.54).

Так, 08.07.2023 року позивач на виконання вимог ухвали надав суду заяву про поновлення строку звернення до суду, яка обґрунтована тим, що про розгляд справи про адміністративне правопорушення, в якій постановою від 07.05.2021 року він був визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП, при цьому про розгляд вказаної справи він не був повідомлений. Окрім того, судом розглядався позов ПАТ «Страхова компанія «АРСК» про стягнення з нього шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, однак участі у її розгляді судом першої інстанції не брав у зв`язку із проведенням розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та про ухвалене у справі 14.02.2022 року рішення дізнався із супровідного листа отриманого із суду 21.03.2022 року. Вказує, що із матеріалами зазначеної справи його представник ознайомився у Львівському апеляційному суді 19.07.2022 року, наявна у матеріалах справи довідка про дорожньо-транспортну пригоду за вих. № 16717/41/11/5-21, у якій зазначено про ніби-то проведений огляд транспортного засобу марки «Chevrolet Lacetti», номерний знак НОМЕР_1 , є недостовірною, оскільки такий не проводився, що і стало підставою для звернення до суду із адміністративним позовом про визнання неправомірними бездіяльності та дій.

Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 04 серпня 2023 року позовну заяву повернуто позивачу на підставі ч.2 ст.123 КАС України.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить зазначене судове рішення скасувати та ухвалити нове про направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом першої інстанції порушено приписи ч.5 ст.169 КАС України відповідно до якої суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що відповідно до частини 4 статті 304 КАС України, не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу в порядку письмового провадження відповідно до ч. 2 ст. 312 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та письмові пояснення в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін з таких підстав.

Загальні норми процедури судового оскарження в рамках розгляду публічно-правових спорів регулюються КАС України.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист визначеним законом шляхом.

Статтею 160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено вимоги щодо форми та змісту позовної заяви.

Статтею 161 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено документи, що додаються до позовної заяви.

За правилами частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно вимог статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною 1 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Частиною першою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (частина друга статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (частина 2 статті 123 КАС України).

Частиною п`ятою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху або про повернення позовної заяви надсилається особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення. Копія позовної заяви залишається в суді (частина шоста статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України).

З матеріалів справи встановлено, що у зв`язку із невідповідністю позовної заяви ОСОБА_1 вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 03.07.2023 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви, а саме зазначення інших підстав для поновлення строку звернення до суду.

Копію зазначеної ухвали місцевого суду позивач отримав 20.07.2023 року, що підтверджується особистою розпискою, яка міститься в матеріалах справи (а.с.54).

Таким чином, наданий судом строк на усунення недоліків позовної заяви, враховуючи приписи ч.6 ст.120 КАС України відповідно до якої, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день, закінчувався 31.07.2023 року.

Водночас в межах встановленого судом строку, позивачем 28.07.2023 року подано заяву про поновлення строку звернення до суду.

Відтак дослідивши подану заяву, суд першої інстанції дійшов висновку, що вказані ОСОБА_1 підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду не є поважними для пропуску такого строку, а тому, на підставі частини 2 статті 123 КАС України, повернув позовну заяву позивачу.

Колегія суддів звертає увагу скаржника, що п`ятиденний строк з дня закінчення строку на усунення недоліків фактично є часом, необхідний для поштового пересилання відправлення. Тобто, розумний строк між останнім днем виконання ухвали суду про усунення вказаних у ній недоліків апеляційної скарги, часом поштового пересилання та реєстрації канцелярією суду заяви скаржника стосовно усунення недоліків поданої ним заяви (скарги).

Вищевказані висновки узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 26 квітня 2019 року у справі № 814/2573/16.

Судова колегія зауважує, що інших заяв на обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду від позивача на адресу суду, в тому числі в п`ятиденний строк з дня закінчення строку на усунення недоліків, не надходило.

Апеляційний суд наголошує, що законом передбачено встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами, з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Судом першої інстанції наведені позивачем обставини пропуску строку звернення визнано неповажними, зважаючи на достовірний факт обізнаності зі всіма наявними матеріалами, які стосуються події дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 08.02.2021 року під час здійснення судового розгляду як справи про адміністративне правопорушення у справі № 462/1969/21, яка розглянута 07.05.2021 року та постановою Львівського апеляційного суду від 07.06.2021 року судове рішення суду першої інстанції, яким позивача визнано винним, залишено без змін, так і цивільної справи № 462/6983/21 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРСК» до ОСОБА_1 про відшкодування завданої майнової шкоди, в якій рішенням суду від 14.02.2022 року позов ПАТ «Страхова компанія «АРСК» задоволено.

Відтак, протягом 2021-2022 року позивач об`єктивно мав можливість, зі свого боку ініціюючи отримання всіх необхідних йому даних щодо події ДТП, в тому числі щодо дій УПП у м.Києві, та повинен був дізнатись про порушення своїх прав, на які покликається, звертаючись із даним адміністративним позовом.

Колегія суддів визнає слушними доводи суду першої інстанції про те, що вчинення дій шляхом тривалого листування з відповідними органами не можна вважати поважною причиною пропуску строку звернення до суду, оскільки ця обставина не є непереборною та такою, що унеможливила своєчасне звернення до суду.

Позивач свідомо попередньо обрав зазначений вище спосіб захисту свого права, який не приніс очікуваного результату та лише в березні 2023 року звернувся до суду з даним позовом.

Усі подальші наведені позивачем обставини (події) мають суб`єктивний характер та не мають відношення до прав або можливостей вчасно звернутися до суду з адміністративним позовом.

Позивачем не надано жодних належних доказів наявності об`єктивних перешкод для звернення до адміністративного суду з пропуском строку, не наведено поважних обставин, які не залежали від його волевиявлення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами, що перешкоджали звернутись до суду в межах встановленого строку.

Зокрема, причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

При цьому, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. В свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від позивача унеможливила звернення до суду з позовом.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних причин, внаслідок непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Суд зазначає, що чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанцій, що наведені у заяві підстави пропущення строків звернення до адміністративного суду є неповажними та не підтверджені належними доказами, оскільки не містять обставин, що перешкоджали позивачу звернутись до суду у межах строку, передбаченого статтею 122 КАС України.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи наведене вище, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст.308,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу судді Залізничного районного суду м. Львова від 04 серпня 2023 року про повернення позовної заяви в справі №320/7324/23 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді О. І. Мікула
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 11 жовтня 2023 року.