Справа № 380/5280/23
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2023-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/5280/23 пров. № А/857/11423/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Сеника Р.П., Судової-Хомюк Н.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вільєна» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 травня 2023 року у справі за його позовом до Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області про визнання протиправними та скасування рішень,

суддя у І інстанції Мартинюк В.Я.,

час ухвалення судового рішення не зазначено,

місце ухвалення судового рішення м. Львів,

дата складення повного тексту рішення 26 травня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Вільєна» (далі ТОВ «Вільєна») звернулося до суду із адміністративним позовом, у якому просило визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області (далі ГУ ДПСС):

№ 50 від 12 грудня 2022 року про вилучення у ТОВ «Вільєна» в дохід державного бюджету необґрунтовано одержаної виручки та штрафу у сумі 30289,98 грн;

№ 51 від 12 грудня 2022 про вилучення у товариства в дохід державного бюджету необґрунтовано одержаної виручки та штрафу у сумі 40738,40 грн;

рішення № 46 від 25 листопада 2022 року про вилучення у позивача в дохід державного бюджету необґрунтовано одержаної виручки та штрафу у сумі 44138,34 грн.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 26 травня 2023 року у справі № 380/5280/23 у задоволенні позову було відмовлено.

При цьому суд першої інстанції виходив із того, що ТОВ «Вільєна» не надало доказів того, що реалізоване дизельне паливо можна віднести до «брендового преміального». Введення воєнного стану в Україні не звільняє позивача від відповідальності за порушення законодавства у сфері формування, встановлення та застосування державних цін. Додаткові витрати товариства на зберігання та перевезення нафтопродуктів, а також інші виробничі витрати не звільняють позивача від обов`язку дотримуватись встановлених законодавством державних цін.

У апеляційній скарзі ТОВ «Вільєна» просило скасувати вказане рішення суду першої інстанції та задовольнити його позов у повному обсязі.

Свої апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом першої інстанції не враховано, що до розрахунку кількісті реалізованого пального та необґрунтовано отриманої виручки було включено обсяги пального, які позивач відпускав як зберігач за скретч-картками та паливними картками ТОВ «Лівайн торг» на підставі договору зберігання і від імені ТОВ «Вільєна» не відбувалася роздрібна реалізація пального. Тому застосування штрафних санкцій за березень-квітень 2022 по формі реалізації скретч-картки/паливні картки є протиправним.

Також суд першої інстанції не дав належної оцінки тому, що ТОВ «Вільєна» реалізовувало «брендове преміальне» дизельне пальне «Energy».

Окрім цього, при встановленні цін на пальне ТОВ «Вільєна» діяло в умовах непереборної сили через неодноразові ракетні обстріли українських нафтобаз та нафтопереробних заводів, що зумовили дефіцит палива на вітчизняному ринку нафтопродуктів. Підприємство було вимушене встановлювати застосовані ціни для забезпечення безперебійної роботи АЗС та забезпечення населення нафтопродуктами. В іншому випадку реалізацію пального довелося б взагалі зупинити.

У відзиві на апеляційну скаргу позивача ГУ ДПСС підтримало доводи, викладені у оскаржуваному судовому рішенні, заперечило обґрунтованість апеляційних вимог та просило залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається у порядку письмового провадження.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог скаржника, виходячи із такого.

Як безспірно встановлено судом першої інстанції та слідує з матеріалів справи, Головним управлінням ДПС у Львівській області було проведено фактичні перевірки ТОВ «Вільєна» щодо дотримання порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі свідоцтв про державну реєстрацію, виробництва та обігу підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) тривалістю не більше 10 діб.

За наслідками проведених перевірок складено акти фактичних перевірок ТОВ «Вільєна» №4395/13/27/РРО/43913344 від 21 червня 2022 року, №4432/13/50/РРО/43913344 від 22 червня 2022 року, №4429/13/50/РРО/43913344 від 16 червня 2022 року, у яких зазначено про встановлення порушення вимоги пункту 41-4 постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року №1236 «Про встановлення карантинних та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COV1D-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (далі Постанова №1236).

Відповідно до додатку до акту фактичної перевірки № 2 від 21 червня 2022 року (бланк №000507), проведеної за місцем проведення діяльності на АЗС №36 за адресою Львівська область, Самбірський район, с. Бабина, автодорога Львів-Самбір-Ужгород, 69км+750м одержана позивачем необґрунтовано отримана виручка становить 22069,17 грн.

Відповідно до додатку до акту фактичної перевірки від 22 червня 2022 року (бланк №2), проведеної на АЗС за адресою Львівська область, Перемишлянський район, м. Бібрка, вул. Львівська, 28 одержана позивачем необґрунтовано отримана виручка становить 17133,19 грн, при цьому у додатку до акту фактичної перевірки №б/н, проведеної за цією адресою 15141,49 грн.

Відповідно до додатку до акту фактичної перевірки № 2 від 22 червня 2022 року (бланк №000556), проведеної на АЗС за адресою Львівська область, Буський район, с. Вербляни, вул. Будівельників, 7 одержана позивачем необґрунтовано отримана виручка становить 20369,20 грн.

За наслідками розгляду вказаних матеріалів ГУ ДПСС було прийнято рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення державної дисципліни цін:

№ 50 від 12 грудня 2022 року про вилучення у ТОВ «Вільєна» в дохід державного бюджету необґрунтовано одержаної виручки та штраф у сумі 30289,98 грн;

№ 51 від 12 грудня 2022 року про вилучення у ТОВ «Вільєна» в дохід державного бюджету необґрунтовано одержаної виручки та штраф у сумі 40738,40 грн;

№ 46 від 25 листопада 2022 року про вилучення у ТОВ «Вільєна» в дохід державного бюджету необґрунтовано одержаної виручку та штраф у сумі 44138,34 грн.

Вказані рішення вмотивовані тим, що ТОВ «Вільєна» було допущено у період з 16 квітня 2022 року по 15 травня 2022 року застосування завищених роздрібних цін на бензини автомобільні А-95 та дизельне паливо, сформованих із застосуванням завищених розмірів граничних надбавок до середніх вартостей 1 літра бензинів автомобільних та 1 літра дизельного палива, встановлених Мінекономіки України, що призвело до одержання необґрунтованої виручки у розмірах: 22069,17 грн, 15141,49 грн та 20369,20 грн, чим порушено вимоги пункту 41-4 Постанови №1236 (зі змінами та доповненнями) та Закону України «Про ціни і ціноутворення».

ТОВ «Вільєна» не погодилося із такими рішеннями ГУ ДПСС та звернувся до адміністративного суду із позовом, що розглядається.

При наданні правової оцінки правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Відповідно до частини 1 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 2 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з приписами частини 3 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до приписів частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади цінової політики і регулювання відносин, що виникають у процесі формування, встановлення та застосування цін, а також здійснення державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення регламентовано Законом України «Про ціни і ціноутворення» (далі Закон №5007-VI).

За правилами статті 2 Закону №5007-VI дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у процесі формування, встановлення та застосування цін Кабінетом Міністрів України, органами виконавчої влади, органами, що здійснюють державне регулювання діяльності суб`єктів природних монополій, органами місцевого самоврядування та суб`єктами господарювання, які провадять діяльність на території України, а також здійснення державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення.

Частиною 1 статті 7 Закону №5007-VI передбачено, що реалізація державної цінової політики, проведення економічного аналізу рівня та динаміки цін, розроблення та внесення пропозицій щодо формування та реалізації державної цінової політики здійснюються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну цінову політику.

У відповідності до статті 16 Закону №5007-VI органами державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення (далі - уповноважені органи) є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з контролю за цінами; інші органи, визначені законом.

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 20 Закону №5007-VI до суб`єктів господарювання застосовуються адміністративно-господарські санкції за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін - вилучення необґрунтовано одержаної виручки, що становить позитивну різницю між фактичною виручкою від продажу (реалізації) товару та виручкою за цінами, сформованими відповідно до запровадженого способу регулювання (крім тих, що на постійній основі надають житлово-комунальні послуги або мають адресного споживача), та штраф у розмірі 100 відсотків необґрунтовано одержаної виручки.

У пункті 41-4 Постанови визначено граничний рівень надбавки цін на пальне (бензин/дизельне паливо), а саме установлено на період дії карантину граничний рівень торговельної надбавки в розмірі: не більше 5 гривень з урахуванням податку на додану вартість, що нараховується до середньої вартості 1 літра дизельного палива; не більше 4,55 гривні з урахуванням податку на додану вартість, що нараховується до середньої вартості 1 літра бензинів автомобільних. Середня вартість 1 літра дизельного палива ULSD 10 ppm та бензинів автомобільних GASOLINE 10 ppm визначається Міністерством економіки на підставі розрахунків акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, проведених з урахуванням відповідних даних міжнародного інформаційного агентства Platts CIF NWE за попередні 10 днів, розрахункових коефіцієнтів 0,825 та 0,745 кілограма на літр відповідно, витрат на зовнішнє логістичне забезпечення у сумі 50 доларів США/тонну та інших витрат, передбачених зовнішньоекономічним договором (контрактом) у сумі 150 доларів США/тонну, сум митних платежів (акцизний податок із ввезених на митну територію України підакцизних товарів (продукції) та податок на додану вартість із ввезених на митну територію України товарів (продукції) та щоденного офіційного курсу іноземної валюти, встановленого Національним банком у відповідному періоді. Акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України подає щомісяця до 1, 11 і 21 числа Міністерству економіки зазначені розрахунки. Інформація про середню вартість 1 літра дизельного палива та бензинів автомобільних оприлюднюється на офіційному веб-сайті Міністерства економіки щомісяця до 3, 13 і 23 числа.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2022 року № 488 було внесено зміни, зокрема, до пункту 41-4 Постанови № 1236 та установлено на період дії карантину граничний рівень торговельної надбавки в розмірі: не більше 7 гривень з урахуванням податку на додану вартість, що нараховується до середньої вартості 1 літра дизельного палива; не більше 6,5 гривні з урахуванням податку на додану вартість, що нараховується до середньої вартості 1 літра бензинів автомобільних. Середня вартість 1 літра дизельного палива ULSD 10 пропроміле та бензинів автомобільних GASOLINE 10 пропроміле визначається Міністерством економіки на підставі розрахунків акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, проведених з урахуванням відповідних даних міжнародного інформаційного агентства Platts CIF NWE за попередні 10 днів, розрахункових коефіцієнтів 0,825 та 0,745 кілограма на літр відповідно, витрат на зовнішнє логістичне забезпечення у сумі 80 доларів США/тонну та інших витрат, передбачених зовнішньоекономічним договором (контрактом) у сумі 150 доларів США/тонну, сум митних платежів (акцизний податок із ввезених на митну територію України підакцизних товарів (продукції) та податок на додану вартість із ввезених на митну територію України товарів (продукції) та щоденного офіційного курсу іноземної валюти, встановленого Національним банком у відповідному періоді. Акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України подає щомісяця до 1, 11 і 21 числа Міністерству економіки зазначені розрахунки. Інформація про середню вартість 1 літра дизельного палива та бензинів автомобільних оприлюднюється на офіційному веб-сайті Міністерства економіки щомісяця до 3, 13 і 23 числа.

На офіційному веб-сайті Міністерства економіки України опублікована в розділі «Діяльність-Промислова політика-Середня вартість палива та бензинів автомобільних»:

- станом на 11 квітня 2022 року середня вартість 1 л дизельного палива становить 32,65 грн та 1 л бензинів автомобільних становить 29,32 грн;

- станом на 21 квітня 2022 року середня вартість 1 л дизельного палива становить 33,66 грн та 1 л бензинів автомобільних становить 29,55 грн;

- станом на 02 травня 2022 року середня вартість 1 л дизельного палива становить 35,63 грн та 1 л бензинів автомобільних становить 31,19 грн;

- станом на 12 травня 2022 року середня вартість 1 л дизельного палива становить 35,31 грн та 1 л бензинів автомобільних становить 33,36 грн.

13 березня 2022 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 303 «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану» (далі Постанова №303).

Пунктом 1 Постанови №303 припинено проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду на період воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні».

Водночас пунктом 2 цієї Постанови протягом періоду воєнного стану дозволено здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) в окремих сферах, зокрема щодо запобігання неконтрольованому зростанню цін на товари, які мають істотну соціальну значущість, виключно на підставі рішення центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері, а для центральних органів виконавчої влади, діяльність яких спрямовується і координується безпосередньо Кабінетом Міністрів України, - на підставі рішення Кабінету Міністрів України:

за наявності загрози, що має значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави;

з метою виконання міжнародних зобов`язань України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 травня 2022 року №594 «Про зупинення дії п. 41-4 постанова Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. № 1236», яка набрала чинності 20 травня 2022 року, було зупинено дію пункту 41-4 Постанови № 1236. Отже, до 20 травня 2022 року ціни на продаж пального підлягали державному регулюванню.

Відповідно до доручення Прем`єр-міністра України № 11381/0/1-22 від 08 травня 2022 року Держпродспоживслужбі, податковим органам доручено невідкладно забезпечити проведення перевірок дотримання суб`єктами господарювання на роздрібному ринку пального вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін та у раз необхідності вживати відповідних заходів реагування.

На підставі аналізу матеріалів справи та позицій сторін, викладених у заявах по суті справи, апеляційний суд дійшов переконання, що на стадії апеляційного перегляду суть публічно-правового спору, що розглядається, зводиться до перевірки висновків контролюючого органу щодо порушення позивачем законодавства у сфері формування, встановлення та застосування державних цін. При цьому ТОВ «Вільєна» не заперечується право Головного управлінням ДПС у Львівській області проводити фактичну перевірку товариства та дотримання встановленого порядку проведення такої, а також права ГУ ДПСС на винесення рішень за наслідками такої перевірки згідно із пунктом 1 частини 1 статті 20 Закону №5007-VI.

Окрім того, як свідчать матеріали справи ТОВ «Вільєна» у позовній заяві визнає факт перевищення встановлених державою граничних цін.

При наданні оцінки доводам скаржника про те, що ТОВ «Вільєна» не є емітентом паливних чи скретч-карток, відпускало паливо ТОВ «Лівайн торг» на підставі договору зберігання, що виключає порушення позивачем державної дисципліни цін, яке встановлене під час проведеної перевірки, суд апеляційної інстанції зазначає, що реалізацію позивачем пального підтверджуються змінними звітами операторів АЗС за спірний період, які підтверджують, що ТОВ «Вільєна» здійснило відпуск пального з перевищенням гранично допустимих надбавок, які визначались пунктом 41-4 Постанови №1236.

При цьому слід погодитися із думкою відповідача про те, що факт наявності договору зберігання пального не змінює суті правовідносин щодо реалізації товару, оскільки саме позивач здійснював таку безпосередньо покупцям з порушенням граничного рівня торгівельної надбавки.

Щодо доводів апелянта про неврахування ГУ ДПСС того, що ТОВ «Вільєна» реалізовувало «брендове преміальне» дизельне пальне «Energy», суд апеляційної інстанції зазначає, що під час проведення перевірки відповідачем на вимогу інспекторів були надані копії щоденних касових звітів з реєстрами та змінні звіти АЗС за період з 28 березня 2022 року по 22 квітня 2022 року та 26 квітня 2022 року по 04 травня 2022 року.

Факт реалізації дизельного палива та бензину на АЗС ТОВ «Вільєна» у період перевірки відображено у фіскальних чеках та змінних звітах, в яких містяться позначення палив, що реалізовувались, зокрема: «А-92 ENERGY», «А-95 ENERGY», «А-95», «ДП».

З урахуванням приписів пункту 7 Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 2013 року №927, позначення палив повинне бути розміщено у місцях, доступних для споживача (на паливо-розподільчому обладнанні), а також відображено в розрахункових документах.

Разом із тим, у всіх розрахункових документах, наданих ТОВ «Вільєна» під час проведення перевірок, реалізацію дизельного пального відображено позначкою «ДП». Тому у працівників контролюючого органу не було підстав відносити таке дизельне пальне до «брендового преміального».

При цьому відповідач слушно зауважив, що подані позивачем паспорти якості та сертифікати відповідності не спростовують факту реалізації ним звичайного дизельного палива, що підтверджується розрахунковими документами та змінними звітами, а лише свідчать про наявність у товариства дизельного пального з присадками.

Твердження скаржника про те, що при встановленні цін на пальне ТОВ «Вільєна» діяло в умовах непереборної сили і було вимушене встановлювати застосовані ціни для забезпечення безперебійної роботи АЗС та забезпечення населення нафтопродуктами апеляційний суд до уваги не приймає та погоджується із судом першої інстанції у тому, що введення воєнного стану в Україні не звільняє позивача від відповідальності за порушення законодавства у сфері формування, встановлення та застосування державних цін, як і додаткові витрати на ведення господарської діяльності.

Доводи, на які посилається скаржник, на думку апеляційного суду, є надуманими і свідчать про переоцінку ним фактичних обставин справи на свою користь, довільне, невиправдано спрощене і неправильне трактування вимог діючого законодавства.

Підсумовуючи наведене, на переконання апеляційного суду, доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи фактичних обставин, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.

Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи цей публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Підстав для зміни розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду справи у відповідності до вимог частини 6 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України немає.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вільєна» залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 травня 2023 року у справі № 380/5280/23 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді Р. П. Сеник
Н. М. Судова-Хомюк