Справа № 344/10628/23
Суддя: Бабій О. М.
Дата ухвалення: 2023-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/151/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Бабій О.М.,

секретаря Підхомної Н.М.,

за участі позивача ОСОБА_1 та його представника Андрусенко І.Я., представника відповідачів Шумила С.Я.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 29.05.2023 серія ЕАС № 7074973,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача адвокат Андрусенко І.Я., звернувся в суд з наведеним адміністративним позовом, посилаючись на те, що 29.05.2023 року поліцейським Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Яворським С.В. було винесено відносно Позивача постанову про накладення адміністративного стягнення по справі, згідно якої останнього притягнуто до відповідальності за ч.10 ст.121 КУпАП за те, що ОСОБА_1 о 14.28 год. у м. Івано-Франківськ по вул. М.Підгірянки 33, керував т.з. будучи не пристебнутим ременем пасивної безпеки, не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії, а також перевозив дитину віком до 12 років без спеціальної утримуючої системи яка дає змогу пристебнути дитину за допомогою ременів безпеки, чим порушив п.21.11 6 ПДР України. Позивач вважає дану постанову незаконною і не обґрунтованою оскільки правил дорожнього руху не порушував. Під час спілкування з поліцейським, ОСОБА_1 повідомив, що не порушував ПДР України та вимагав в останнього пред`явлення доказів вчинення правопорушення. Проте вказану вимогу поліцейський постійно ігнорував та відмовляв у її задоволенні. Зазначає, що працівник поліції належним чином не задокументував та не довів факт порушення правил дорожнього руху ОСОБА_1 . Оскільки позивач перебуваючи саме у статусі водія був пристебнутим ременем безпеки, позивач розстебнув ремінь безпеки вже після зупинки транспортного засобу. Вважає що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є протиправною, оскільки даного правопорушення позивач не вчиняв, ПДР не порушував.

Згідно відзиву на позовну заяву представник Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області позов не визнав з підстав дотримання поліцейським вимог КУпАП під час притягнення позивача до адміністративної відповідальності. У відзиві вказав, що позивач не пред`явив поліцейському посвідчення водія, а також порушив правила користування ременями безпеки та правила перевезення дітей, тому його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 10 ст. 121 КУпАП.

Ухвалою від 26 червня 2023 року залучено до участі в справі у якості співвідповідача - Департамент патрульної поліції.

Позивач та його представник у судовому засіданні позов підтримали з мотивів наведених у ньому.

Позивач пояснив, що був пристебнутий ременем безпеки, а пристрій для перевезення дитини «бустер» є в машині і дитина перевозилась згідно ПДР. Ніхто не дитину не міряв і не встановлював її зріст. Також поліцейський не надав позивачу можливості скористатись правової допомогою, не переніс розгляд справи.

Представник позивача пояснив, що жодних доказів порушення позивачем ПДР відповідачем не надано.

Представник відповідача у судовому засіданні пояснив, що візуально видно, що коли дитина з мамою вийшли з машини, то візуально видно на відео, що дитина не досягає даху машини, тому її зріст менше 145 см.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При зверненні до суду з позовом представник позивача адвокат Андрусенко І.Я., просив суд поновити строк на оскарження постанови, визнавши причини пропуску строку звернення до суду поважними.

Законодавцем чітко визначено, що для звернення до адміністративного суду з позовом щодо оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності встановлено 10-денний строк, який обчислюється з дня вручення постанови. При цьому, слід ураховувати, що пропуск цього строку не є безумовною підставою для залишення адміністративного позову без розгляду, оскільки, за наявності поважних причин його пропуску, такий строк може бути поновлено.

29.05.2023 року інспектором Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Яворським С.В. складено постанову якою притягнуто ОСОБА_1 , до адміністративного стягнення за ч.10 ст.121 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 510,00грн.

Як зазначає позивач, вказану постанову він отримав 02.06.2023 року. Позивач звернувся до суду про скасування спірної постанови протягом 10 днів з дати отримання. Десятий день припадав на 12.06.2023 року.

Згідно штампу на конверті представник здав позов на пошту 09.06.2023, а згідно штампу суду на позовній заяві, дана позовна заява надійшла до суду 13.06.2023 року.

Водночас, у відзиві представник відповідача позицію сторони відповідача щодо поновлення строків на оскарження постанови не висловив.

Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд вважає, що у зв`язку з застосування адміністративними судами процесуальних строків стосовно звернення до суду з позовними заявами, може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого статтями 55, 124, 129 Конституції, ст. 6 зазначеної Конвенції, окрім того позивач скористалась правом досудового оскарження постанови до вищестоящого органу і після отримання відповіді дотрималась 10-ти денного строку на оскарження такої до суду, а тому слід поновити позивачу строк на оскарження такої постанови, оскільки звертаючись до суду з вказаним позовом позивач заявив та обґрунтував клопотання про поновлення строку звернення до суду, в якому зазначив обставини, з якими пов`язує поважність причин пропуску строку звернення до суду та які суд визнає поважними.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, пояснення представника відповідачів, дослідивши матеріали справи, оглянувши відеозаписи надані сторонами, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 10 ст. 121 КУпАП.

Згідно оскаржуваної постанови серії ЕАС № 7074973 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі від 29 травня 2023 року, поліцейським взводу № 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Яворським Сергієм Володимировичем встановлено, що ОСОБА_1 29 травня 2023 року о 14 год. 26 хв., керував автомобілем марки «Mercedez-Benz e220», номерний знак НОМЕР_1 , будучи не пристебнутим ременем безпеки, при перевірці не пред`явив на вимогу інспектора посвідчення водія, та перевозив дитину віком до 12 років без спеціально утримуючої системи. У зв`язку з чим його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 10ст. 121 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Відповідно до підпунктів «а», «б», «г› пункту 2.1 ПІДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п. 2.4 ПІДР України 2.4. на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 ПДР.

Підпунктом «в» пункту 2.3 ПДР встановлено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Підпунктом «б» пункту 21.11 забороняється перевозити дітей, зріст яких менше 145см, у транспортних засобах без використання дитячих утримуючих систем, що дають змогу пристебнути дитину за допомогою ременів безпеки, передбачених конструкцією цього транспортного засобу; на задньому сидінні мотоцикла та мопеда, крім: транспортних засобів, що здійснюють регулярні, регулярні спеціальні та нерегулярні пасажирські автобусні перевезення, за умови дотримання встановлених цими Правилами обмежень швидкості руху; спеціалізованих санітарних автомобілів бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги, оперативних транспортних засобів Міноборони, МВС, Національної поліції, ДСНС, Держприкордонслужби, Служби безпеки, Управління державної охорони під час виконання ними невідкладного службового завдання.

Ч. 5 ст. 121 КУпАП встановлено, що порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Ч. 1 ст. 126 КУпАП встановлено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката"Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 10 ст. 121 КУпАП порушення правил перевезення дітей тягне за собою накладення штрафу на водія в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Ч. 2 ст. 36 КУпАЛ встановлено, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

За змістом пунктів 2 та 5 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у випадках: якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зі змісту частини 1 статті 73 КАС України слідує, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Позивач факт вчинення адміністративного правопорушення заперечив. Вказав, що 29 травня 2023 року його було зупинено поліцейським, що він нібито кермував транспортним засобом будучи не пристебнутим ременем пасивної безпеки, не пред`явив посвідчення водія та перевозив дитину віком до 12 років без спеціально утримуючої системи.

Так в постанові справді зазначено, що позивач кермував транспортним засобом будучи не пристебнутим ременем пасивної безпеки, не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії та перевозив дитину віком до 12 років без спеціально утримуючої системи, яка дає змогу пристебнути дитину за допомогою ременів безпеки.

Частиною п`ятою статті 121 КУпАП встановлено відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

У частині першій статті 126 КУпАП, передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії.

Однак згідно оскаржуваної постанови позивача притягнуто до адміністративної відповідальності лише за ч.10 ст. 121 КУпАП тобто за порушення правил перевезення дітей, у вище зазначеній постанові не зазначено про те, що ОСОБА_1 , притягується до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 121 та ч.1 ст. 126 КУпАП.

Згідно приписів ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Із оглянутих у судовому засіданні відеозаписів, що надані сторонами, встановлено, що поліцейський зупинив транспортний засіб за порушення п.2.3 ПДР, однак в оскаржуваній постанові не зазначено, що ОСОБА_1 , порушив саме п.2.3. ПДР України. Не зафіксовано, що водій на момент керування транспортним засобом був не пристебнутий ременем безпеки.

Окрім того, як встановлено із відеозапису ОСОБА_1 неодноразово повідомляє поліцейського про те, що у нього є всі документи і він пред`явить їх поліцейському одразу після ознайомлення із доказами порушення та тільки на законну вимогу, після ознайомлення із доказами правопорушення за зупинку Т.З. Із відеозапису вбачається, що можливості в ознайомленні із справою позивачу не надали. У перенесенні справи і скористатись послугами юриста поліцейський також відмовив.

Що стосується вказаного факту, то суд вбачає в діях позивача ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ст. 126 КУпАП, оскільки позивач такі документи поліцейському на його законну вимогу не надавав, а вимагав доказів вчинення правопорушення. Поліцейський діяв в межах наданих йому повноважень, роз`яснив позивачу його права, та зокрема право на ознайомлення з матеріалами справи та з відео записом із нагрудної камери після закінчення розгляду справи, оскільки відеозапис ще ведеться, а інших доказів немає.

Також безпідставними є твердження позивача та його представника про те, що поліцейський не надав позивачу скористатись послугами адвоката, така можливість позивачу була надана, але позивач відмовився телефонувати своєму адвокату, а надавати позивачу безоплатну правову допомогу підстав немає.

У зв`язку із наведеним, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, оскільки доказів вчинення позивачем саме адміністративного правопорушення передбаченого ч. 10 ст. 121 КУпАП немає.

Із відеозаписів наданих представником відповідача не вбачається, що позивач перевозив дитину, зріст якої менше 145 см. без спеціальної утримуючої системи та й взагалі, що зріст дитини менше 145 см. Візуально із відео це встановити не можливо.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням вказаних норм законодавства, суд прийшов до висновку що провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 слід закрити, оскільки відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 10 ст. 121 КУпАП.

При зверненні з позовом до суду позивач сплатив 536 гривень 80 коп. судового збору, тому вказані судові витрати підлягають стягненню з відповідача юридичної особи Департаменту патрульної поліції.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 33, 126 ч. 1, 247, 251, 252, 254, 256, 258 КУпАП, керуючись ст. ст. 9, 77, 241-246, 250, 255, 286 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, Департаменту патрульної поліції про поновлення строку для подання позовної заяви, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 29.05.2023 серія ЕАС № 7074973 задовольнити.

Поновити строк оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення від 29.05.2023 серії ЕАС № 7074973.

Скасувати постанову серії ЕАС № 7074973 від 29 травня 2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.10 ст.121 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.10 ст.121 КУпАП закрити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції, , місцезнаходження якого: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста 3 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , понесені ним судові витрати в розмірі 536 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення проголошено, складено та підписано 12 жовтня 2023 року.

Суддя Бабій О.М.