Справа № 360/44/23
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2023-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 року справа №360/44/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Компанієць І.Д., суддів Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Хлопова Андрія Володимировича, що діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 14 липня 2023 року у справі № 360/44/23 (головуючий І інстанції Захарова О.В.) за позовом адвоката Хлопова Андрія Володимировича, що діє в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

16 січня 2023 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив:

- визнати протиправними та скасувати накази Головного управління Національної поліції в Луганській області від 27.06.2022 № 256 о/с та від 13.06.2022 № 1152 про звільнення позивача;

- поновити позивача на раніше займаній ним посаді;

- стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 27.06.2022 по дату прийняття рішення судом про поновлення на роботі.

До позовної заяви надав заяву про поновлення строку звернення до суду, посилаючись на введення з 24.02.2022 воєнного стану та зупинення перебігу всіх процесуальних строків.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку зазначив, що територія, на якій перебував позивач та виконував свої функціональні обов`язки, фактично з 24 лютого 2022 року потрапила під окупацію. Позивач намагався якомога швидше залишити таку територію та з`явитись до керівництва для подальшого проходження служби і виконання наказів.

Також зауважив, що з початку воєнних дій на території мешкання та місця роботи позивача зник мобільний зв`язок та електроживлення, через що позивач не мав можливості систематичного доступу до Мережі інтернет, а відповідно майже не мав доступу до всіх можливих месенджерів: Viber, WhatsApp, Telegram та електронної пошти, отже позивач не мав можливості отримати оскаржувані накази.

Позивач вийшов з окупації 27.12.2022, і цього ж дня зателефонував керівництву та дізнався про звільнення.

05.01.2023 представником позивача отримані матеріали службового розслідування, накази про притягнення до дисциплінарної відповідальності та про звільнення.

Отже, строк звернення до суду позивач не пропустив, оскільки наказ про звільнення отримав тільки в січні 2023 року.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 23 січня 2023 року позовну заяву залишено без руху та запропоновано представнику позивача протягом 5-ти (п`яти) календарних днів з дати отримання даної ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання суду через підсистему (модуль) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» зі скріпленням електронним підписом учасника справи (його представника):

- позовної заяви, оформленої з дотриманням вимог, встановлених статтями 160, 161 КАС України, зазначивши правильну адресу відповідача;

- належним чином засвідчені копії першої-третьої сторінок паспорту та сторінки з інформацією про зареєстроване місце проживання у вигляді придатному до читання;

- належним чином засвідченої копії довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру;

- доказів на підтвердження дати, що 05.01.2023 (дата отримання відповіді відповідача на адвокатський запит) йому стало відомо про порушення його прав, а саме: на підтвердження, що позивач дійсно перебував під окупацією та вийшов з окупації саме 27.12.2022, що на тимчасово окупованій території, де перебуває позивач, після 25 лютого 2022 року, був відсутній мобільний зв`язок та електропостачання, та підтвердження дотримання 15-денного строку звернення до суду, а в разі пропуску строку - обґрунтованого клопотання про поновлення строку на звернення до адміністративного суду разом з відповідними доказами.

Від представника позивача 26 січня 2023 року до суду надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

В ухвалі визначено, що питання дотримання позивачем строку звернення до адміністративного суду, а в разі, якщо такий строк пропущено, поважності причин його пропуску та наявності підстав для його поновлення, буде вирішено на стадії судового розгляду після встановлення відповідних фактичних обставин.

01.03.2023 відповідач звернувся до суду з заявою про залишення позову без розгляду в зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду, в обґрунтування якої зазначено, що нормами спеціального законодавства на час воєнного стану встановлений особливий порядок ознайомлення з наказами поліцейського який відсутній за місцем служби.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 21.03.2023 адміністративний позов адвоката Хлопова А.В. в інтересах ОСОБА_1 залишено без розгляду на підставі п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 19.06.2023 скасовано ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 21.03.2023 та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 04 липня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, продовжено розгляд адміністративної справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою від 06 липня 2023 року позовну заяву адвоката Хлопова Андрія Володимировича в інтересах ОСОБА_1 залишено без руху, запропоновано позивачу протягом 5 (п`яти) календарних днів з дати отримання даної ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням інших підстав для поновлення строку разом з доказами поважності причин його пропуску.

10.07.2023 від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків, в якій зазначено, що позивач у період з 24.02.2022 до зими 2023 року, з незалежних від нього причин, був позбавлений можливості прибути за місцезнаходженням ГУНП в Луганській області. Лише 05.01.2023 представником позивача отримані матеріали службового розслідування, накази про притягнення до дисциплінарної відповідальності та про звільнення, отже, на думку представника позивача, вказаний строк для оскарження не порушено.

Ухвалою Луганського Луганського окружного адміністративного суду від 14 липня 2023 року позов залишено без розгляду на підставі п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України.

Не погодившись з судовим рішенням, представник позивача звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Місячний строк звернення до суду, з моменту отримання спірних наказів, позивачем не пропущений, оскільки з наказом про звільнення та актом службового розслідування позивач ознайомився тільки в січні 2023 року.

Крім того, суд першої інстанції не врахував, що з початку широкомасштабної збройної агресії РФ проти України 24.02.2022 позивач знаходися за місцем служби в м. Старобільську Луганської області, яке майже з початку ведення бойових дій до теперішнього часу перебуває в окупації. Позивач вийшов з окупації лише 27.12.2022 та відразу зателефонував своєму керівництву.

Під час перебування в окупації з лютого 2022 року по грудень 2022 року позивач не мав можливості зв`язатися з керівництвом внаслідок відсутності мобільного та інтернет-зв`язку, що є загальновідомим фактом.

Отже, позивач у період з 24.02.2022 до 27.12.2022, з незалежних від нього причин, був позбавлений можливості прибути за місцезнаходженням ГУНП в Луганській області та оскаржити наказ про звільнення від 27.06.2022 в місячний строк з дня його видання.

Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.

Апеляційним судом витребувано у Луганського окружного адміністративного суду справу, однак суд першої інстанції листом повідомив, що всі документи у цій справі сформовано в електронному вигляді та експортовано в КП "Діловодство спеціалізованого суду".

Верховний Суд листом від 19.08.2022 № 2097/0/2-22 на лист вх. № 1730/0/1-22 щодо надання Науково-консультативною радою при Верховному Суді висновку з питань, пов`язаних з електронним адміністративним судочинством повідомив, що підстав для звернення до НКР щодо надання вченими-членами НКР наукових висновків немає. Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).

Відповідно до листів Державної судової адміністрації України від 01.08.2018 № 15-14040/18, від 13.09.2018 № 15-17388/18 судами забезпечено сканування та експортування в підсистему "Електронний суд" матеріалів всіх судових справ, як перебували в провадженні суддів станом на 01.08.2018. Тобто вказана підсистема містить усі матеріали судової справи.

Отже, враховуючи зазначені листи, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі "Електронний суд".

Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, тому за ч.1ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

16.01.2023 позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними та скасувати накази Головного управління Національної поліції в Луганській області від 27.06.2022 № 256 о/с та від 13.06.2022 № 1152 про звільнення; поновити позивача на раніше займаній ним посаді; стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Позивач зазначив, що з наказом був ознайомлений тільки в січні 2023 року, який отримав від відповідача на вимогу адвоката. До цього часу не мав об`єктивної можливості ознайомитися з наказом, та взагалі не знав про звільнення зі служби, оскільки з початку повномасштабної збройної агресії РФ проти України з 24.02.2022 до кінця грудня 2022 року перебував на окупованій території - м. Старобільськ Луганської області, за місцем своєї служби. Мобільний зв`язок українських операторів на окупованій території відсутній. Зазначене є загальновідомим фактом. Ніяких електронних повідомлень від відповідача на електронну пошту, мобільні месенджери не отримував.

Суд першої інстанції, залишаючи позов без розгляду в зв`язку з пропуском строку звернення до суду, виходив з того, що позивач був належним чином повідомлений про існування спірного наказу 30.06.2022, що підтверджується скріншотами сторінок месенджеру "WhatsApp"-повідомлення та отримання повідомлення з телефону старшого інспектора сектору кадрового забезпечення Старобільського РУП ГУНП в Луганській області капітана поліції Безгубенка А.С., на телефонний номер НОМЕР_1 , який належить позивачу.

Тобто, позивач, відповідно до приписів ст. 30 Дисциплінарного статуту НП України, вважається таким, що ознайомлений з прийнятими відповідачем наказами від 13.06.2022 № 1152 та від 27.06.2022 № 256 - 30.06.2022, а тому відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України строк оскарження цих наказів для позивача розпочався 04.07.2022 та сплив 04.08.2022.

Оскільки з позовом до суду позивач звернувся лише 16.01.2023, тому він пропустив строк звернення до суду, встановлений ч. 5 ст. 122 КАС України.

Доводи позивача про поважні причини пропуску строку звернення до суду (бойові дії, окупація, відсутність мобільного та інтернет-зв`язку тощо) суд першої інстанції не прийняв та вважав їх недоведеними та не підтвердженими належними доказами.

Оцінка суду.

Згідно частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

На підставі частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини п`ятої статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

На підставі частини першої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Як визначено частиною першою статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Частиною четвертою статті 31 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337- VIII «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» (далі - Дисциплінарний статут НП України) передбачено, що поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення, звернувшись до адміністративного суду протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

У разі застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь або звільнення зі служби в поліції поліцейський має право оскаржити таке стягнення протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом по особовому складу про виконання застосованого дисциплінарного стягнення.

Відповідно до матеріалів справи, до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Позивач зазначає, що з наказами від 27.06.2022 № 256 о/с та від 13.06.2022 № 1152 він не був ознайомлений 30.06.2022, як стверджує відповідач, оскільки мобільний та інтернет зв`язок на окупованій території був відсутній.

Згідно з частинами першою, другою статті 30 Дисциплінарного статуту НП України у разі відсутності поліцейського, якого притягнуто до дисциплінарної відповідальності, без поважних причин на службі копія наказу про застосування до нього дисциплінарного стягнення надсилається поштовим зв`язком (у разі можливості) на адресу місця проживання, зазначену в його особовій справі, або з використанням електронної комунікації за контактними даними, які наявні в розпорядженні його безпосереднього керівника.

Поліцейський вважається таким, що ознайомлений з наказом про застосування дисциплінарного стягнення, після спливу чотирьох календарних днів з дня його відправлення поштовим зв`язком або після спливу двох календарних днів - у разі відправлення з використанням електронної комунікації.

Таким чином, за спеціальними нормами поліцейський вважається ознайомленим з наказом про звільнення після спливу 2-х календарних днів з дня відправлення йому наказу з використанням електронної комунікації.

Відповідачем направлено позивачу витяг з наказу ГУНП в Луганській області від 27.06.2022 № 256 о/с щодо звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 у зв`язку реалізацією дисциплінарного стягнення, лист ГУНП в Луганській області від 30.06.2022 № 1464/111/43-2022 за допомогою електронної комунікації - мессенджеру "WhatsApp" на телефонний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 30.06.2022 о 14 год. 04 хв.

Зазначене підтверджується рапортом від 01.07.2022 старшого інспектора Сектору кадрового забезпечення Старобільського РУП ГУНП в Луганській області капітана поліції Безгубенка А.С. та відповідними скріншотами сторінок месенджеру "WhatsApp" з телефону Безгубенка А.С .

Таким чином є правильним висновок суду першої інстанції, що, відповідно до ст. 30 Дисциплінарного статуту НП України позивач є належним чином ознайомлений з наказом про застосування до нього дисциплінарного стягнення.

Також суд не приймає посилання апелянта на відсутність мобільного та інтернет зв`язка, як на причину неотримання за допомогою електронної комунікації від відповідача спірного наказу, оскільки спеціальними нормами Дисциплінарного статуту НП України визначено час ознайомлення поліцейського з наказом - з відповідного дня відправлення, а не отримання повідомлення.

Отже, позивачем пропущений строк звернення до суду з позовом про визнання протиправними та скасування наказів Головного управління Національної поліції в Луганській області від 27.06.2022 № 256 о/с та від 13.06.2022 № 1152 про звільнення позивача, як 15-ти денний, встановлений спеціальним нормативно-правовим актом - Дисциплінарним статутом НП України, так і місячний, визначений ч. 5 ст. 122 КАС України.

Позивач посилається на наявність поважних причин несвоєчасного звернення до суду з позовом про оскарження спірних наказів, а саме, перебування на окупованій території до грудня 2022 року, бойові дії та неможливість виїхати з цієї території до грудня 2022 року.

Поважними причинами пропуску процесуального строку є ті, які унеможливлюють або ускладнюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду та підтверджені належними і допустимими доказами. Незнання про порушення своїх прав через байдужість або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Установлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.

За правовим висновком Великої Палати Верховного Суду щодо застосування ч. 1 ст. 121 КАС, вперше сформульованого в постанові від 20.11.2019 у справі № 9901/405/19, правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин - вони повинні бути поважними, реальними або непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.

Правило встановлення обмежень звернення до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватись з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму. Воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Тому, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує наказ про звільнення та пов`язані із дійсними, істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Суд не приймає доводи позивача щодо поважності причини пропуску строку - введення в Україні воєнного стану, оскільки введення воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами.

Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Зазначене узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним в постанові 10 листопада 2022 року по справі № 990/115/22.

Тобто, якщо строк звернення до суду пропущений через війну, в заяві про поновлення пропущеного строку належить навести фактичні обставини, пов`язані з війною, які унеможливили подання позовної заяви в установлений строк, із зазначенням того, як саме введення воєнного стану обумовило пропуск строку на звернення до суду з позовом, та наданням відповідних доказів.

Проте, позивачем такі обставини не вказані.

Є неприйнятними доводи апелянта, що позивач виїхав з тимчасово окупованої території України тільки 27.12.2022 з огляду на наступне.

Надання відомостей щодо перетину державного кордону України або в`їзду/виїзду на тимчасово окуповану територію України через контрольні пункти в`їзду-виїзду покладено на Державну прикордонну службу України.

Між тим, позивачем не надано жодного належного доказу, що в`їзд позивача на територію України відбувся саме 27.12.2022.

Суд зауважує, що частиною другою статті 122 КАС України чітко визначено момент, з яким пов`язано початок відліку строку звернення до адміністративного суду, а саме з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 21.02.2020 у справі № 340/1019/19 зазначила, що поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Триваюча пасивна поведінка особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом в постанові від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивачем не надано жодного належного доказу в підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом.

Відповідно до частини третьої статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно частини четвертої статті 123 КАС України якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

На підставі пункту 8 частини першої статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

За вищенаведених обставин суд погоджується з висновком суду першої інстанції про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційної скарги є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для її задоволення та скасування ухвали суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Хлопова Андрія Володимировича, що діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 14 липня 2023 року у справі № 360/44/23 - залишити без задоволення.

Ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 14 липня 2023 року у справі № 360/44/23 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 12 жовтня 2023 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 12 жовтня 2023 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв