Справа № 380/2739/23
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2023-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/2739/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2023 року м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Гавдик З.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 380/2739/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом, в якому просив:

- Визнати протиправним та скасувати Рішення про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 від 30.11.2022 №22 Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.

- Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи з шкідливими та важкими умовами праці за Списком №2 періоди його роботи з 27.08.1990 по 30.12.1995 на посаді газоелектрозварника 5-го розряду в Кооперативі «Вузлівчанка», з 02.01.1996 по 01.09.2000 на посаді газоелектрозварника 5-го розряду в Вузлівському спиртзаводі, з 25.10.2017 по 31.10.2022 на посаді електрогазозварника 6-го розряду ДП «Укрспирт» Вузлівське МПД та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 06.09.2022 року (дати виникнення права на цей вид пенсії).

Позов обґрунтований тим, що 23.11.2023 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 та рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області від 30.11.2023 №22 відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу. З вказаним рішенням позивач не погоджується, вважаючи, що наявний пільговий стаж роботи підтверджується наданими ним документами.

Ухвалою судді від 28.02.2023 року відкрито спрощене провадження в адміністративній справі та відповідачу встановлено строк для подання відзиву до суду протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали.

Відповідачі не скористались правом на подання відзиву на позовну заяву.

Судом встановлені наступні обставини:

Відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 від 04.10.1985 ОСОБА_1 :

з 01.09.1984 по 10.07.1985 навчався в ГПТУ №12 м. Львова;

з 24.07.1985 по 26.09.1985 працював електрогазозварювальником 3 розряду в Будівельному управлінні №51 тресту Львівжитлобуд;

з 03.11.1985 по 14.11.1987 проходив службу в Радянській армії.

з 28.01.1988 по 15.04.1988 працював електрогазозварювальником 3 розряду в Будівельному управлінні №51 тресту Львівжитлобуд;

з 15.09.1988 по 21.08.1989 працював на різних роботах в ЛВО «СВІТАНОК».

Періоди навчання та служби в армії позивач підтвердив також Дипломом серії Г №273717 від 10.07.1985, Військовим квитком НОМЕР_2 від 01.11.1985 та довідкою про періоди служби з Червоноградського районного ТЦК та СП від 07.11.2022 №224.

Відповідно до трудової книжки НОМЕР_3 від 23.08.1990 року ОСОБА_1 :

з 26.12.1989 по 23.08.1990 працював робітником в Колгоспі ім. Фрунзе;

з 27.08.1990 по 02.01.1996 працював газоелектрозварником 5-го розряду в Кооперативі «Вузлівчанка»;

з 02.01.1996 по 01.09.2000 працював газоелектрозварником 5-го розряду на Вузлівському спиртзаводі;

з 06.07.2005 по 12.10.2017 працював слюсарем-монтажником ЗАТ «Українська

технологічна компанія»;

з 25.10.2017 по 31.10.2022 працював електрогазозварником 6-го розряду ДП «Укрспирт» Вузлівське МПД.

23.11.2023 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про призначення / перерахунок пенсії, в якій просив призначити пенсію за віком за Списком №2.

В підтвердження пільгового характеру роботи у ТОВ «Вузлівчанка» позивач надав, зокрема:

Довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №17 від 08.11.2022 з якої вбачається, що позивач працював повний робочий день в Кооперативі «Вузлівчанка» і за період з 27.08.1990 по 30.12.1995 виконував електрогазозварювальні роботи (ручне електродугове зварювання), газорізальні роботи, аргонно-зварювальні роботи, а саме виготовлення виробничого обладнання, ємкостей, трубопроводів, металевих конструкцій, комунікацій, проведення ремонтно-налагоджувальних робіт, за професією, посадою електрогазозварники зайняті на різанні і ручному зварюванні, на напівавтоматичних машинах, а також автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини, не нижче 3 класу небезпеки, що передбачена Списком №2 розділ 33 підрозділ загальні професії код КП 756 підстава Постанова КМУ №162 від 11.03.1994 за період з 27.08.1990 по 30.12.1995, 5 р. 4 міс. 3дн.

Наказ №60 від 27.08.1990 про прийняття позивача на роботу газоелектрозварником 5 розряду з 27.08.1990 року.

Наказ №38 від 18.07.1996 «Про результати атестації робочих місць кооперативу «Вузлівчанка», з якого вбачається затвердження переліку робочих місць, виробництв, робіт, професій і посад працівників, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення по кооперативу «Вузлівчанка, зокрема Список №2 Розділ XXXIII Код-756 електрогазозварювальники, зайняті на різанні і ручному зварюванні.

Наказ №4 від 21.05.2007 року про реорганізацію кооперативу «Вузлівчанка» у ТОВ «Вузлівчанка».

Наказ №64 від 30.12.1993 про звільнення позивача у зв`язку з переводом на Вузлівський спиртзавод.

Довідку №5 від 07.09.2022 про закріплення за позивачем апаратів ручної електродугової зварки марки ВД-301, ВД-306, зварювального трансформатора ТС-500.

В підтвердження пільгового характеру роботи на Вузлівському спиртзаводі позивач надав, зокрема:

Довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 6 від 14.11.2022 з якої вбачається, що позивач працював повний робочий день на ДП «Вузлівський спиртовий завод» і за період з 02.01.1996 по 01.09.2000 виконував електрогазозварювальні роботи (ручне електродугове зварювання), газорізальні роботи, аргонно-зварювальні роботи, а саме виготовлення виробничого обладнання, ємкостей, трубопроводів, металевих конструкцій, комунікацій, проведення ремонтно-налагоджувальних робіт, за професією, посадою електрогазозварники зайняті на різанні і ручному зварюванні, на напівавтоматичних машинах, а також автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини, не нижче 3 класу небезпеки, що передбачена Списком №2 розділ 33 підрозділ загальні професії код КП 756 підстава Постанова КМУ №162 від 11.03.1994 за період з 02.01.1996 по 01.09.2000, 4 р. 7 міс. 29 дн.

Наказ №43 від 18.07.1996 «Про результати атестації робочих місць із шкідливими і важкими умовами праці» яким затверджено «Перелік робочих місць, професій і посад, працівникам яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення по Вузлівському спиртзаводу» в п. 1 якого зазначено: Список №2 Розділ XXXIII. Код 756 - електрогазозварники.

Карту умов праці газоелектрозварника Вузлівського спиртзаводу. Протокол дослідження повітря закритих приміщень №5 від 24.06.1996.

Довідку №27-1/154 від 15.11.2022 про використання в роботі позивачем апаратів ручної електродугової зварки марки ВДМ - 1007 (інв.930). ВД - 306 (інв.1103), зварювальний апарат АДД-4001 (інв.№1102), зварювальний апарат АДБ-3122 (інв.№11 51).

Довідку №27-1/487 від 10.12.2021 про реорганізацію ДП «Вузлівський спиртзавод» в ДП «Укрспирт».

В підтвердження пільгового характеру роботи на Вузлівському МПД ДП «Укрспирт» позивач надав, зокрема:

Довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №7 від 14.11.2022 з якої вбачається, що позивач працював повний робочий день на Вузлівському МПД ДП «Укспирт» і за період з 25.10.2017 по 31.10.2022 виконував електрогазозварювальні роботи (ручне електродугове зварювання), газорізальні роботи, аргонно-зварювальні роботи, а саме виготовлення виробничого обладнання, ємкостей, трубопроводів, металевих конструкцій, комунікацій, проведення ремонтно-налагоджувальних робіт, за професією, посадою електрогазозварники зайняті на різанні і ручному зварюванні, на напівавтоматичних машинах, а також автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини, не нижче 3 класу небезпеки, що передбачена Списком №2 розділ 33 підстава Постанова КМУ №461 від 24.06.2016 за період з 25.10.2017 по 31.10.2002, 5 р. 0 міс. 6 дн.

Наказ №15/2-к від 19.10.2017 про прийняття позивача на роботу елктрогазозварником 6 розряду з 25.10.2017.

Розпорядження №82 від 10.05.2016 «Про призначення постійно діючої комісії для атестації робочих місць за умовами праці працівників, зайнятих па роботах, пов`язаних з негативним впливом на здоров`я шкідливих виробничих факторів».

Наказ №6/2 від 29 06.2016 «Про встановлення доплат за шкідливі умови праці по Вузлівському МПД» з додатками.

Протокол №178 від 26.05.2016 проведення досліджень шумового навантаження та інфразвуку, згідно якого робоче місце електрогазозварювальника відноситься до II класу умов праці (допустимі умови праці).

Протокол №128 від 24.05.2016 проведення досліджень метеорологічних факторів, згідно якого робоче місце електрогазозварювальника відноситься до II класу умов праці (допустимі умови праці).

Протокол визначення факторів важкості (напруженості) трудового процесу на робочих місцях, за професією електрогазозварник.

Розрахунок тривалості додаткової відпустки за шкідливі умови праці згідно результатів атестації робочих місць за умовами праці по робочому місцю електрогазозварника.

Карта умов праці на робочому місці електрогазозварника.

Протокол №159 від 26.05.2016 проведення дослідження повітря робочої зони, згідно якого на робочому місці електрогазозварювальника відсоток марганцю та оксиду заліза в повітрі перевищує ГДК.

Лист Головного управління Держпраці у Львівській області №7932/4/4.2-05 від 21.07.2017 щодо неможливості проведення експертизи умов праці та надання експертного висновку за проведеною атестацією робочих місць у Вузлівському МПД ДП «УКРСПИРТ» через відсутність нормативного регулювання порядку здійснення такої діяльності.

Розпорядження №68 від 23.04.2021 «Про призначення постійно діючої комісії для атестації робочих місць за умовами праці працівників, зайнятих на роботах, пов`язаних з негативним впливом на здоров`я шкідливих виробничих факторів».

Наказ №179-1 від 14.06.2021 «Про встановлення доплат за шкідливі умови праці по Вузлівському МПД ДП «УКРСПИРТ» з додатками.

Карта умов праці Вузлівського МПД ДП «УКРСПИРТ» за посадою електрогазозварники.

Протокол №225 від 13.05.2021 проведення досліджень важкості та напруженості праці, згідно якого робоче місце електрогазозварювальники відноситься до III класу 1 ступеня шкідливості умов праці.

Протокол №188 від 17.05.2021 проведення досліджень повітря робочої зони, згідно якого робоче місце електрогазозварювальника відноситься до III класу 1 ступеня шкідливості умов праці.

Протокол №194 від 14.05.2021 проведення досліджень шумового навантаження та інфразвуку, згідно якого робоче місце електрогазозварювальника відноситься до III класу 1 ступеня шкідливості умов праці.

Протокол №194 від 13.05.2021 проведення досліджень мікроклімату, згідно якого робоче місце електрогазозварювальника відноситься до 111 класу 1 ступеня шкідливості умов праці.

Лист Головного управління Держпраці у Львівській області №10237/4/04.4-09 від 15.07.2021 щодо неможливості проведення експертизи умов праці та надання експертного висновку за проведеною атестацією робочих місць у Вузлівському МПД ДП «УКРСПИРТ» через відсутність нормативного регулювання порядку здійснення такої діяльності.

- Довідку №27-1/155 від 15.11.2022 про використання в роботі позивачем апаратів ручної електродугової зварки марки ВДМ - 1007 (інв.930), ВД -306 (інв.1103), зварювальний апарат АДД-4001 (інв.№1102), зварювальний апарат АДБ-3122 (інв.1151).

Рішенням №22 від 30.11.2022 року Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах через відсутність необхідного пільгового стажу.

Відповідно до вищевказаного Рішення:

- до страхового стажу роботи не зараховано періоди трудової діяльності згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 04.10.1985 оскільки внесено зміни щодо ПІБ тим підприємством, робота в якому по цій ТК не прослідковується.

- не зараховано пільговий стаж роботи по списку 2 по ТОВ «Вузлівчанка» згідно довідки №17 від 08.11.2022, оскільки розбіжність посад в трудовій книжці газоелектрозварник, в пільговій довідці посаду переписано з довідника, в наказі про атестацію-електрогазозварювальник (код 19756). в карті умов праці- електрозварник (код 19906), довідка №22 від 13.10.2022 без підстави видачі.

- не зараховано пільговий стаж з 02.01.1996 по 01.09.2000 згідно довідки №6 від 14.11.2022, оскільки вбачається розбіжність в посадах в трудовій книжці га пільговій довідці, в наказі про атестацію посада не відповідає спискам.

- не зараховано пільговий стаж з 25.10.2017 по 31.10.2022, оскільки відсутній наказ про результати атестації (долучено наказ про проведення атестації).

Вік заявника 55 років 2 місяці 18 днів. Страховий стаж роботи становить 30 років 6 місяців 12 днів.

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що у зв`язку з неврахуванням відповідачем часу роботи до пільгового стажу, відповідач порушив право позивача на належне пенсійне забезпечення.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09 липня 2003 року /надалі - Закон №1058-IV/.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Частиною першою статті 114 Закону №1058-IV встановлено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до пункту 2 частини другої цієї статті на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Зі змісту наведених норм слідує, що умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах з підстави, визначеної пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», є: 1) зайнятість повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, за результатами проведення атестації робочих місць; 2) досягнення 55 років; 3) наявність страхового стажу, а саме: не менше 30 років у чоловіків, у тому числі на роботі із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників не менше 12 років 6 місяців. Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці - 12 років 6 місяців, але мають не менше половини такого стажу, за наявності страхового стажу у чоловіків - 30 років, пенсія за віком на пільгових умовах призначається із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05 листопада 1991 року визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1, 2 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року /надалі - Порядок №637/, передбачено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про стаж роботи не збереглися, підтвердження стажу роботи здійснюється органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків.

Пунктами 20-22 Порядку № 637 передбачені особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників.

Так, відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731, затверджений Порядок застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах /надалі - Порядок №383/.

Пунктом 10 цього Порядку встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 №637.

Отже, із аналізу наведених положень законодавства слідує, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду та період і характер виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

З тексту оскаржуваного рішення слідує, що вік позивача на дату звернення із заявою становить 55 років 02 місяці 18 днів; необхідний пільговий стаж 12 років 06 місяців; пільговий стаж заявника складає 05 років 06 місяців 17 днів.

Відповідно до вищевказаного рішення:

- до страхового стажу роботи не зараховано періоди трудової діяльності згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 04.10.1985 оскільки внесено зміни щодо ПІБ тим підприємством, робота в якому по цій ТК не прослідковується.

- не зараховано пільговий стаж роботи по списку 2 по ТОВ «Вузлівчанка» згідно довідки №17 від 08.11.2022, оскільки розбіжність посад в трудовій книжці газоелектрозварник, в пільговій довідці посаду переписано з довідника, в наказі про атестацію-електрогазозварювальник (код 19756), в карті умов праці- електрозварник (код 19906), довідка №22 від 13.10.2022 без підстави видачі.

- не зараховано пільговий стаж з 02.01.1996 по 01.09.2000 згідно довідки №6 від 14.11.2022, оскільки вбачається розбіжність в посадах в трудовій книжці та пільговій довідці, в наказі про атестацію посада не відповідає спискам.

- не зараховано пільговий стаж з 25.10.2017 по 31.10.2022, оскільки відсутній наказ про результати атестації (долучено наказ про проведення атестації).

Позивач із вказаним рішенням не погоджується, вважаючи, що згідно наданих ним документів його пільговий стаж за списком №2 становить понад 12 років 06 місяців.

Відповідно до трудової книжки НОМЕР_3 від 23.08.1990 року ОСОБА_1 :

з 26.12.1989 по 23.08.1990 працював робітником в Колгоспі ім. Фрунзе;

з 27.08.1990 по 02.01.1996 працював газоелектрозварником 5-го розряду в Кооперативі «Вузлівчанка»;

з 02.01.1996 по 01.09.2000 працював газоелектрозварником 5-го розряду на Вузлівському спиртзаводі;

з 06.07.2005 по 12.10.2017 працював слюсарем-монтажником ЗАТ «Українська

технологічна компанія»;

з 25.10.2017 по 31.10.2022 працював електрогазозварником 6-го розряду ДП «Укрспирт» Вузлівське МПД.

Із наведених записів у трудовій книжці можливо встановити період, протягом якого позивач перебував у трудових відносинах; місце роботи та посаду; відомості про переведення; підставу звільнення; документи (накази), на підставі яких здійснено записи у трудовій книжці.

Суд відмічає, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках, а саме за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі № 234/13910/17 та від 7 березня 2018 року у справі №233/2084/17.

Таким чином відповідачі ніяким чином не обґрунтували необхідність надання позивачем уточнюючих довідок за умови наявності відповідних записів у трудовій книжці позивача.

Проте суд звертає увагу, що відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 №301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджений наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

У разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

Проте, на працівника не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та Іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення мене конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії.

Отже, законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємства, тому її не належне ведення не може позбавити позивача права на включення періодів роботи до його страхового стажу і на отримання пенсії з врахуванням таких періодів.

Правова позиція щодо недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 у справі № 677/277/17.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі 687/975/17 (реєстраційний номер у ЄДРСР 72366973). ( ВС/КАС у справі № 127/9055/17 від 06 березня 2018 р.)

Щодо розбіжності у професіях «електрогазозварник», «газозварник» та «електрозварник» суд зазначає наступне.

Списки № 1, 2 затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173 застосовуються до пільгової роботи до 31.12.1991; якщо пільгова робота продовжується після 01.01.1992 (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11.03.1994, - застосовуються списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10; якщо пільгова робота продовжується після 11.03.1994 (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16.01.2003, - застосовуються списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162.

Розділом XXXII Загальні професії списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173, передбачались професії газозварювальник, електрозварювальник.

Розділом XXXIII Загальні професії списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Ради Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10, передбачались професії газозварювальник, електрозварювальник.

Постановою Кабінету Міністрів від 11.03.1994 №162 « Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» затверджено список № 2 виробництв, цехів, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, в якому у розділі XXXIII «Загальні професії» передбачені професії електрозварники та газозварники.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36 затверджено списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, в якій у розділі XXXIII «Загальні професії» передбачені професії електрозварники та газозварники.

Список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 р. № 461 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» містить таку професію як «електрогазозварник».

Отже, хоча посада позивача в наданих документах «електрогазозварник», суд зазначає, що це не спростовує той факт, що в оскаржувані періоди позивач працював повний робочий день за професією, посадою, що перебачений Списком № 2.

Отже ці дві професії передбачені Списком 2 від 1956 («газозварник» та «електрозварник»), що виконувались однією особою як «електрогазозварником» не можна вважати фактом відсутності роботи позивача на пільговій професії, що дає право на пільговий стаж.

З урахуванням наведеного, професія електрозварника (електрогазозварника) передбачена у всіх списках № 2.

Суд зазначає, що відповідно до єдиного тарифно-кваліфікаційного довідника робіт та професій робітників, затвердженого постановою Держкомпраці СРСР і ВЦРПС № 17/2-54 від 16.01.1985, професія зварювальника не визначена, як окрема професія, а є загальною професією, яка об`єднує назви професій пов`язаних зі зварюванням металів і є загальним поняттям для електрозварника ручного зварювання, електрогазозварника, газозварника і електрозварника на напівавтоматичних і автоматичних машинах.

Вказаний нормативно-правовий акт дає підстави стверджувати, що професія зварника, електрозварника та газоелектрозварника є тотожною професією, тому не може бути підставою для відмови у зарахуванні до пільгового стажу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.03.2020 у справі № 607/1266/17.

Таким чином, відповідно до положень законодавства професія (посада) позивача, за якою він працював у спірні періоди, відноситься до Списку №2, що не спростовано відповідачем.

Суд констатує, що надання уточнюючих довідок, що визначають право на пенсію на пільгових умовах потрібно виключно у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.07.2018 у справі № 235/1112/17.

Щодо атестації робочих місць, на що посилається відповідач у рішенні про відмову, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до п.п. 4.1, 4.3 Порядку № 383 при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21 серпня 1992 року, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації. Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Отже, до 21 серпня 1992 року законодавством не вимагалось проведення атестації робочих місць за умовами праці, а за період з 21 серпня 1992 року підтвердження проведення атестації робочих місць для призначення пільгової пенсії за списками № 1 згідно ст. 114 Закону № 1058-IV та п. 3 Порядку № 383 є обов`язковим.

Більш того, атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №442 від 01 серпня 1992 року (надалі-Порядок №442) та розробленими на виконання вказаної постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року № 41 (надалі - Методичні рекомендації).

Основна мета атестації, як вбачається із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку №442 та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Відповідно до пункту 10 Порядку №442 результати атестації використовуються для розроблення заходів щодо покращення умов праці і оздоровлення працівників та під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств, установ та організацій, обґрунтування пропозицій про внесення змін до списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Тобто, своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

В той же час, за приписами пункту 4 Порядку №442 відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Таким чином, на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах, що є неправомірним. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці. У свою чергу особа, яка працює на посаді, та по якій має, бути проведена атестації робочого місця, відповідно до Порядку проведення атестації, не наділена будь-якими правами (повноваженнями, обов`язками) за наявності яких вона б мала можливість впливати на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що навіть проведення чи не проведення атестації не може бути підставою для зарахування чи не зарахування до пільгового стажу періоду роботи на відповідній посаді на підприємстві.

Такого правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові у справі № 520/15025/16-а від 19 лютого 2020 року.

Разом із цим суд зазначає, що згідно абзаців 1 та 3 п. 4.1 Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою; заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються у відповідному журналі. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Відповідно до п. 4.2 цього ж Порядку при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно абз. 2 п. 1.7 Порядку № 22-1 у разі, якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Відповідно до п. 3.3 зазначеного Порядку орган, що призначає пенсію, надає допомогу особам, зазначеним у пунктах 1.1 і 1.2 розділу І цього Порядку (в тому числі непрацюючим особам, які звернулись за призначенням пенсії), щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії.

Як вже зазначалось судом, відповідачем при прийомі документів від позивача не вимагалось від позивача надати у тримісячний строк з дня прийняття заяви додаткові документи, а також у суду відсутні будь-які інші докази на підтвердження виконання управлінням приписів пунктів 1.7 та 3.3 Порядку № 22-1 щодо надання допомоги громадянам в одержанні необхідних документів для призначення пенсії.

Окрім того, суд вважає необхідним зазначити, що відповідно до пункту 4.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року № 22-1, орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою. Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Пунктом 4.2 вказаного Порядку передбачено, що орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно з ч. 3 ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Отже, з наведених норм чинного законодавства вбачається значний обсяг прав та обов`язків в органів Пенсійного фонду України при вирішенні питання про призначення пенсії та перевірки наявного стажу роботи для її призначення.

При цьому, відповідачем не надано суду доказів, які б підтверджували той факт, що ним вчинялись відповідні дії щодо здійснення зустрічної перевірки первинних документів для підтвердження спірного періоду роботи позивача.

Водночас, необхідно вказати, що позитивним обов`язком держави в цілому та її державних органів, у тому числі Пенсійного фонду України, є забезпечення можливості збереження на підприємствах первинних документів про роботу працівників від яких залежить виникнення і реалізація майнових прав громадян при призначені пенсії. Не забезпечення належного зберігання вказаних документів на підприємствах, не витребування вичерпної інформації органами Пенсійного фонду і невиконання своїх гарантійних функції державою, незалежно від надзвичайності підстав та, як наслідок, обмеження громадянам в реалізації та підтвердженні прав на пенсійне забезпечення, не повинно нівелювати або обмежувати конституційні права позивача.

Основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 19.12.2019 у справі №569/9411/14-a.

Верховний Суд у постанові від 30.09.2019 у справі №638/18467/15-а вказав на те, що формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Беручи до уваги зазначені правові висновки Верховного Суду у справі, що розглядається, позивач не може бути позбавлений права на пенсію внаслідок відсутності підтвердження проведення атестації робочих місць, на яких він набув пільговий стаж та формальних неточностей у документах.

З урахуванням встановлених судом обставин, суд дійшов висновку, що спірні періоди роботи позивача повинні бути зараховані відповідачем до пільгового стажу позивача за Списком №2.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», набув права на призначення пенсії на пільгових умовах, як працівнику, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, оскільки досяг відповідно віку 55 років, мав у наявності страхових стаж не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах (враховуючи спірні періоди).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема, з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

За вищевикладених обставин, суд дійшов висновку про визнання протиправним та скасування рішення відповідача № 22 від 30.11.2022.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню враховуючи п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України, шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області № 22 від 30.11.2022 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу періоди з 27.08.1990 по 30.12.1995, з 02.01.1996 по 01.09.2000, з 25.10.2017 по 31.10.2022, за Списком №2 та призначити на пенсію на пільгових умовах згідно з пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 06.09.2022 року.

Окрім того, і за приписами ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, дає найбільший ефект.

Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права та відповідати наявним обставинам.

Також слід зазначити, що за приписамист.6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський Суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011р. (остаточне) по справі «Чуйкіна проти України» констатував: « 50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів ( див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. The United Kingdom),п.п.28-36, Series A №18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє всіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції - гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі - провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволеннюповністю.

Щодо відшкодування витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

Вирішуючи питання про розмір витрат які підлягають відшкодуванню на користь позивача суд бере до уваги що спірні правовідносини за складом учасників, підставами виникнення спору, позовними вимогами та законодавством, яке їх регулює, підлягає вирішенню на основі типового застосування норм матеріального права, що на переконання суду свідчить про те, що витрати заявлені позивачем не є достатньо обґрунтованими та співмірними до позовних вимог.

Відповідно до конкретної та послідовної практики Верховного Суду, визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Враховуючи обсяг наданих доказів та їх достатність з огляду на вимоги КАС України, а також спосіб який обрано судом для захисту порушених прав позивача, суд вбачає підстави для відшкодування витрат пов`язаних з наданням правової допомоги адвоката в сумі 1000 грн.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 262-263, 293, 295, підп. 15.5 п. 15 Перехідних положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79000, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, ), Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області (33028, Рівненська обл., Рівненський р-н, м. Рівне, вул. Борисенка Олександра, буд. 7, ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, - задоволити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області від 30.11.2022 №22 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ; АДРЕСА_1 ) до пільгового стажу періоди з 27.08.1990 по 30.12.1995, з 02.01.1996 по 01.09.2000, з 25.10.2017 по 31.10.2022, за Списком №2 та призначити пенсію на пільгових умовах згідно з пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 06.09.2022 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області (33028, Рівненська обл., Рівненський р-н, м. Рівне, вул. Борисенка Олександра, буд. 7, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ; АДРЕСА_1 ) 1073,60 грн. сплаченого судового збору.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ; АДРЕСА_1 ) 1073,60 грн. сплаченого судового збору.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області (33028, Рівненська обл., Рівненський р-н, м. Рівне, вул. Борисенка Олександра, буд. 7, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ; АДРЕСА_1 ) понесені судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу на суму 500,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ; АДРЕСА_1 ) понесені судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу на суму 500,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп. 15.5. п. 15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Рішення суду складено в повному обсязі 10.10.2023 року.

Суддя Гавдик З.В.