Справа № 588/1754/23
Суддя: Огієнко О. О.
Дата ухвалення: 2023-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 588/1754/23
Провадження № 2-а/588/16/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2023 року м. Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі: головуючого судді Огієнка О.О., за участю: секретаря судового засідання Ноздріної В.О., позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Ситниченко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 у серпні 2023 року звернувся до суду з указаним адміністративним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 03.08.2023 він отримав постанову серії АА № 00013220, винесену 27.07.2023 старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Дорошенко Ольгою Володимирівною про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 8500,00 грн у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. В зазначеній постанові вказано, що 23.07.2023 о 7 год. 13 хв. за адресою Н-07, км 291+793, Сумська обл., зафіксовано транспортний засіб DAF XF 95.430 д.н.з. НОМЕР_1 , відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: загальної маси транспортного засобу на 6,2% (2,48 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі 40 т.

Вказану постанову позивач вважає незаконною із тих підстав, що 27.07.2023 транспортний засіб спеціалізований/вантажний сідловий тягач-Е двохвісний DAF XF 95.430 д.н.з. НОМЕР_1 з трьохвісним спеціалізованим напівпричепом н/пр- контейнеровозом, кузов одиночного виготовлення KRONE д.н.з. НОМЕР_2 , що належать йому на праві власності, під керуванням ОСОБА_2 , здійснював перевезення вантажу шроту соняшникового кількістю 25 т. 500 кг. Маса брутто транспортних засобів була 42 т. 320 кг, що є дозволеною для такого типу транспортних засобів у межах норм визначених п. 22.5 Правил дорожнього руху.

Зазначені транспортні засоби під керуванням водія ОСОБА_2 подолали значну відстань по дорогах України і проїхали не один автоматичний пункт зважування і жодних зауважень щодо фактичної маси транспортних засобів з вантажем не виникало. Більш того, зазначений вантаж вантажоотримувач відмовився отримувати тому транспортні засоби повторно перетинали автоматичний пункт фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті за адресою Н-07, км 291+793, Сумська обл., для доставки вантажу вантажовідправнику. Жодних порушень габаритно-вагових норм, на цьому ж автоматичному пункті встановлено не було.

Також позивач вказав, що в оскаржуваній постанові зазначено лише транспортний засіб DAF XF 95.430 д.н.з. НОМЕР_1 , однак не встановлено державний номерний знак напівпричепу, внаслідок чого не встановлені дійсні характеристики транспортних засобів.

Позивач вважає, що достовірність зроблених відповідачем вимірювань стосовно вантажу, який перевозився вказаним автотранспортним засобом є сумнівним, оскільки не можливо встановити на підставі чого відповідач, не визначивши тип, модель, марку причепу/напівпричепу, категорію транспортного засобу, для розрахунку відсотку перевищення маси нормативних параметрів застосовує максимально допустиму вагу саме 40т, а не іншу, передбачену п. 22.5 ПДР України для різних типів автомобілів, причепів/напівпричепів.

Крім того, позивач звернув увагу на те, що в постанові зазначено, що в момент вчинення адміністративного правопорушення виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу, зокрема загальна маса, становила 42480 кг, тобто при дозволеній максимальній фактичній масі 42 тони перевищення загальної маси транспортного засобу становить 480 кг (1,143%). При цьому норми ч. 2 ст. 132-1 КУпАП не визначають відповідальність за перевищення на 1,143% встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Тому позивач вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачено ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Посилаючись на зазначені обставини позивач просить суд: 1) визнати протиправною та скасувати постанову серії АА № 00013220 від 27.07.2023, винесену старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Дорошенко Ольгою Володимирівною, по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, а справу закрити; 2) стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті понесені судові витрати.

Ухвалою суду від 18.08.2023 було відкрито провадження у даній справі та призначено до судового розгляду.

30.08.2023 представницею відповідача Ситниченко О.В. був поданий відзив на позов, у якому остання просила відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що зміст оскаржуваної постанови відображає усі ознаки складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. Автофіксацією установлено перевищення нормативних параметрів визначених п. 22.5 Правил дорожнього руху допущене транспортним засобом, який складається із тягача та напівпричепу. Сам по собі напівпричіп з державним номерним знаком НОМЕР_2 , рухатися не міг, а лише за допомогою тягача. Таким чином у постанові зазначено лише тягач який допустив перевищення нормативних параметрів. Навантаження в 42 тони, про яке зазначає позивач, допускається для двохосного автомобіля (тягача) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровозом), що здійснює перевезення одного, або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра. Тобто визначальною обставиною є саме здійснення перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра. З матеріалів фотофіксації вбачається, що позивачем не здійснювалось перевезення в контейнері. Таким чином максимальне допустиме навантаження для вказаного транспортного засобу відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху є 40 тон. У справі відсутні жодні докази, що під час проведення габаритно-вагового контролю транспортним засобом, здійснювалися безпечні вантажні перевезення в спеціалізованих контейнерах-платформах, згідно з їх призначенням. Також здійснене позивачем перевезення не є перевезенням змінного кузову, оскільки позивачем не надано доказів про здійснення такого перевезення, ідентифікацію такого кузову, товарно-супровідних документів на перевезення вантажу тощо. Фіксація адміністративного правопорушення була здійснена автоматичним приладом для зважування дорожніх транспортних засобів у русі WIM 71, WAGA-WIM40, CRUA-06-VVE. Вказаний прилад є справним та придатним до експлуатації, що підтверджується сертифікатом відповідності. Інформація щодо зважування міститься в інформаційній карті габаритно-вагового контролю в якій відображено дані про кількість осей транспортного засобу, відстань між осями, навантаження на кожну вісь, висоту, довжину, ширину транспортного засобу, перевищення габаритів, перевищення ваги, температуру повітря, повну масу, шинність, клас транспортного засобу, загальну масу транспортного засобу, тощо. Зокрема виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу, загальна маса становить 42480 кг. Перевищення навантаження складає 2,48 тони, що становить 6,2 %. У зв`язку з наведеним, представниця відповідача вважає, що дії посадових осіб під час формування постанови є законними та такими, що відповідають вимогам ст. 19 Конституції України.

У судовому засіданні позивач позов підтримав, обґрунтувавши обставинами викладеними у позовній заяві. Також позивач звернув увагу на те, що стандартна довжина контейнера становить 13 метрів 60 сантиметрів. Належний йому контейнер має довжину близько 12 метрів, та цей контейнер зареєстрований у встановленому порядку.

Представниця відповідача у судовому засіданні проти позову заперечила пославшись на обставини викладені у відзиві на позов. Також представниця відповідача зазначила, що контейнеровоз має перевозити контейнер, який повинен відповідати вимогам п. 17.2-17.5 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні. Довжина транспортного засобу позивача відповідно до зафіксованих даних складає 18,68 метрів.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із таких підстав.

У відповідності до ст. 244 КАС України під час прийняття рішення суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Доказами у адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, як то пояснення сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази надаються суду особами, які беруть участь у справі.

Судом установлено, що 27.07.2023 старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Дорошенко Ольгою Володимирівною була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспортні, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА № 00013220, якою на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн. За змістом указаної постанови, 23.07.2023 о 7 год. 13 хв. за адресою Н-07, км 291+793, Сумська обл., автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб DAF XF 95.430 д.н.з. НОМЕР_1 . Відповідальна особа, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначеним пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 6,2% (2,48 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі 40 т, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. Вимірювання ваги транспортного засобу здійснювалося технічним засобом WIM 71, WAGA-WIM40, CRUA-06-VVE (а.с. 7, 45).

Оскаржувану постанову було отримано позивачем засобами поштового зв`язку 03.08.2023 (а.с. 8, 39).

Відповідно до свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів позивачу на праві власності належать: вантажний сідловий тягач-Е марки DAF моделі XF 95.430, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; спеціалізований напівпричіп н/пр-контейнеровоз кузов одиночного виготовлення марки KRONE реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с. 11, 12).

Згідно товарно-транспортної накладної № Р2477 складеної 23.07.2023 автомобіль DAF XF 95.430 сідловий тягач-Е реєстраційний номер НОМЕР_1 із напівпричепом KRONE SDP cпеціалізований напівпричіп н/пр-контейнеровоз, реєстраційний номер НОМЕР_2 перевозив соняшниковий шрот із с. Бездрик Сумського району Сумської області до смт. Локачі Володимирського району Волинської області. Маса брутто складає 42 т. 320 кг (а.с. 13).

Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В00 № 990380 від 18.11.1998 та свідоцтва платника єдиного податку серії А № 796205 від 30.05.2012, ОСОБА_1 є фізичною особою підприємцем та здійснює господарську діяльність за КВЕД: 47.81 роздрібна торгівля з лотків на ринках харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами; 49.41- вантажний автомобільний транспорт; 52.29 інша допоміжна діяльність у сфері транспортну (а.с. 9,10).

Перевіряючи юридичну та фактичну підстави, які покладені відповідачем як суб`єктом владних повноважень в основу спірного рішення - постанови про накладення адміністративного стягнення від 27.07.2023 серії АА № 00013220на відповідність вимогам частини 2 статті 2 КАС України, суд враховує таке.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Поняття адміністративного правопорушення викладено в частині першій статті 9 КУпАП, за змістом якої адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно пункту 22.5.б Правил дорожнього руху, рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичної маси, для автомобільних доріг державного значення: двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом 40 тон; двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метри 42 тони.

Таким чином, визначальними ознаками комбінованого транспортного засобу для цілей визначення параметрів максимальної фактичної маси є: кількість вісей у тягача та напівпричепа, наявність у напівпричепа ознак контейнеровозу, перевезення одного чи більше контейнера або ж змінного кузова при дозволеній максимальній довжині 13,716 метра.

У відповідності до п.4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 (далі Правила №30), якими встановлені єдині вимоги до проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів з вантажем або без нього автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у п.22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Аналізуючи вищенаведені норми, суд доходить висновку, що у разі, якщо автомобільне перевезення здійснюється із допомогою напівпричепа-контейнеровоза (про що повинно бути вказано у свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу) загальна фактична маса не повинна перевищувати: 42840кг (42т контейнеровоз + 2%) для двовісного автомобіля (тягача) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра.

Положеннями частини 2 ст. 132-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами. Однак адміністративна відповідальність настає лише у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5%.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підтвердження правомірності постанови про накладення адміністративного стягнення представником відповідача разом з відзивом було надано інформаційну карту габаритно-вагового контролю та світлини із зображенням двовісного автомобіля (тягача), реєстраційний номер НОМЕР_1 з трьохвісним напівпричепом реєстраційний номер НОМЕР_2 при проходженні габаритно-вагового контролю 23.07.2023 о 7 год. 13 хв. за адресою Н-07, км 291+793, Сумська обл. Вага транспортного засобу зафіксована 47,2 т. (а.с. 35-41).

Також представником відповідача надано сертифікати відповідності на підсистему габаритного контролю транспортних засобів та прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі, призначення типуWAGA-WIM40 (у складі автоматичного пункту ваго-габаритного контролю «WAGA 2.0»), які є чинними до 26.12.2023 (а.с. 43-44).

Отже надані сторонами докази у сукупності підтверджують факт проходження габаритно-вагового контролю 23.07.2023 о 7 год. 13 хв. на автомобільній дорозі Н-07, км 291+793, Сумська область, двовісного автомобіля (тягача) марки DAF моделі XF 95.430, реєстраційний номер НОМЕР_1 з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз кузов одиночного виготовлення) марки KRONE реєстраційний номер НОМЕР_2 , де було зафіксовано вагу транспортного засобу 47,2 т.

Разом з тим, як зазначено у постанові про накладення на позивача адміністративного стягнення загальна маса транспортного засобу, що виміряна з урахуванням похибки, становить 42480 кг, а перевищення навантаження складає 6,2% (2,48 тон) при дозволеній максимальній масі 40 тон.

Таким чином, розрахунок перевищення навантаження проведено виходячи із маси виміряної з урахуванням похибки та дозволеної максимальної маси транспортного засобу 40 тон.

Відтак при накладенні адміністративного стягнення не враховано, що перевезення здійснювалося контейнеровозом, що прямо зазначено у свідоцтві про реєстрацію належного позивачу транспортного засобу марки KRONE реєстраційний номер НОМЕР_2 , дозволена маса якого, для автомобільних доріг державного значення становить 42 тони.

Щодо доводів представника відповідача про те, що перевезення вантажу здійснювалося не в контейнері суд зазначає таке.

Відповідно до абзацу четвертого розділу І «Терміни та поняття» Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.97 №363 (далі Правила перевезення) вантажний контейнер - одиниця транспортного обладнання багаторазового використання, призначена для перевезення та короткочасного зберігання вантажів без проміжних перевантажень, зручна для механізованого навантаження та розвантаження, завантаження та вивантаження (внутрішній об`єм дорівнює 1 куб.м і більше).

Пунктами 17.4, 17.5 Правил перевезення встановлені вимоги щодо маркування універсальних та спеціальних контейнерів, які належать перевізникам або ж власникам вантажу.

Так, універсальні автомобільні контейнери, що належать перевізникам, повинні мати єдину нумерацію, а також нанесене фарбою, що контрастно виділяється від кольору контейнера, таке маркування: розпізнавальний знак; номер контейнера; найменування власника контейнера; вантажність і маса тари контейнера, кг; внутрішній об`єм контейнера, куб.м; місце, місяць і рік виготовлення контейнера; час останнього капітального ремонту і наступного ремонту контейнера. Номер контейнера наноситься на всіх бокових стінках, даху і всередині контейнера (пункт 17.4 Правил перевезення).

Універсальні автомобільні та спеціальні контейнери, які належать власникам вантажу, повинні мати маркування, яке запроваджене власником майна. При цьому обов`язково наноситься вантажність і маса тари контейнера, а також внутрішній об`єм контейнера (куб.м) (пункт 17.5).

Пунктом 17.2 встановлена заборонена на перевезення в універсальних контейнерах вантажів, які швидко псуються, сипучі вантажі без тари, вибухові, займисті, їдкі та отруйні речовини, смердючі вантажі та ті, які забруднюють стіни і підлогу контейнера, а також вантажі, які не можуть бути завантажені в контейнер або вивантажені з нього без застосування вантажно-розвантажувальних механізмів.

Суд звертає увагу, що можливе недотримання власником вантажу або ж перевізником вимог щодо маркування контейнеру, вимог щодо виду вантажу або ж способу його розміщення у контейнері, не змінює призначення та технічних характеристик одиниці транспортного обладнання, яка розміщена на спеціалізованому напівпричепі-контейнеровозі, для цілей її ідентифікації як вантажного контейнера у розумінні абзацу четвертого розділу І «Терміни та поняття» наказу №363 та для цілей застосування положень пункту 22.5 Правил дорожнього руху.

При цьому, відповідач в обґрунтування висновку про відсутність маркування на контейнері не надав доказів на підтвердження проведення дослідження обсягу маркування на контейнері та не надав суду доказів відсутності такого маркування.

Як установлено судом на підставі сукупності досліджених доказів у спірному випадку на ділянці дороги Н-07, км 291+793, Сумська область мав місце проїзд транспортного засобу двовісного тягача з трьохвісним напівпричепом (контейнеровозом).

Доказів того, що в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу марки KRONE реєстраційний номер НОМЕР_2 зазначені недостовірні відомості про тип напівпричепу - контейнеровоз кузов одиночного виготовлення, відповідач не надав.

Також представником відповідача не надано доказів на підтвердження перевищення довжини контейнеровоза марки KRONE реєстраційний номер НОМЕР_2 , визначеної пунктом 22.5.б Правил дорожнього руху.

Отже, суд відхиляє доводи представника відповідача про те, що вантажне перевезення здійснювалося транспортним засобом, який не є контейнеровозом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення є необґрунтованою, висновок відповідача про перевищення нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР, на 6,2% (2,48 тон) є помилковим, оскільки в основу розрахунку помилково було покладено максимально дозволену масу 40т.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 08.07.2020 у справі №463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

На підставі викладеного, беручи до уваги встановлені під час судового розгляду справи обставини, суд дійшов висновку про протиправність притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а тому оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню.

Провадження у адміністративній справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП слід закрити, оскільки згідно статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 536 грн 80 коп.

Відповідно до частин першої та третьої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті необхідно стягнути судовий збір у розмірі 536 грн 80 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. 8-10, 134, 139, 143, 242, 246, 250, 255, 286, 295 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії АА № 00013220 від 27.07.2023, винесену старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Дорошенко Ольгою Володимирівною, по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладення на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн, а провадження по справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 кошти на відшкодування витрат по оплаті судового збору в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

позивач ОСОБА_1 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

відповідач - Державна служба України з безпеки на транспорті, адреса місцезнаходження: вул. Антоновича, буд. 51, м. Київ, 03150, .

Суддя О. О. Огієнко