Справа № 307/2728/23
Суддя: Сас Л. Р.
Дата ухвалення: 2023-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 307/2728/23
Провадження № 2-а/307/22/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2023 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області

у складі головуючої судді Сас Л.Р.,

секретар судового засідання Ключкей Б.В..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку позовного провадження, встановленого для розгляду окремих категорії термінових адміністративних справ, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про скасування постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності,

за участю представника позивача ОСОБА_1 адвоката Келемена Р.Ю.,

в с т а н о в и в:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Келемен Р.Ю. від імені позивача подав до суду адміністративний позов про скасування постанови від 07 квітня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 і ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу.

В обґрунтування позову посилався на те, що про існування оскаржуваної постанови, позивач довідався лише 14 червня 2023 року під час розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час ознайомлення з листом та копією постанови, наданих на адвокатський запит, відсутні матеріали на підтвердження направлення копії оскаржуваної постанови ОСОБА_1 , натомість в наданій копії постанови записано, що копію постанови надіслано рекомендованим листом вихідний номер 6050 від 10.04.2023.

Однак, позивач не отримував копію постанови, надісланої поштовим відправленням.

У постанові серії БАД № 709826 від 07.04.2023 зазначено, що 07 квітня 2023 року, о 23 годині 17 хвилин у с. Нижня Апша Тячівського району Закарпатської області, було зупинено транспортний засіб марки «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 за недостатньо освітлений номерний знак та після зупинки не увімкнув аварійну світлову сигналізацію. Такими діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене п. 2.9 «В» та п.9.9 «Б «Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 121-3 та ч. 2 ст.122 КУпАП за що на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у розмірі 1190 грн.

Пояснення ОСОБА_1 у постанови відсутні, також в постанові зазначено, що від роз`яснення прав, отримання копії постанови ОСОБА_1 відмовився, підписи свідків або самого ОСОБА_1 відсутні.

Постанова від 07.04.2023 складена та оголошена з грубими порушеннями ст.ст. 283 та 285 КУпАП.

Так, п. 2.9 «в» ПДР передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий, за порушення якого передбачена відповідальність за ч.1 ст.121-3 КУпАП.

Однак, у диспозиції статті 121-3 КУпАП та п.2.9 «в» ПДР України відсутнє формулювання недостатньо освітлений номерний знак, як зазначено в оскаржуваній постанові.

Також зазначено про порушення ОСОБА_1 п.9.9 «б» ПДР України, яким передбачено, що аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена: а) у разі вимушеної зупинки на дорозі; б) у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар; за це порушення передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Зазначені в постанові порушення ПДР України п. 2.9 «в» та п. 9.9 «б» відсутні при огляді відеозапису, наданому Тячівським РВП.

На оглянутому відео під час зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 чітко видно початок вимоги зупинки та саму зупинку, перевірка документів у водія ОСОБА_1 , де після звукового сингалу та увімкнення світлової сигналізації працівниками поліції на службовому автомобілі, ОСОБА_1 включив покажчик правого повороту, а потім включив аварійну світлову сигналізацію, яка працювала весь час доки працівники поліції не надали вказівку про вимкнення двигуна та вимогу сісти в їх автомобіль. Також на відео чітко видно, що задній номерний знак підсвічувався, не був забруднений і відповідав технічним стандартам. При розгляді та винесенні постанови поліцейський СРПП Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області сержант поліції Ревкало Т.В. грубо порушила наказ №1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», ч. 1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію».

Згідно ухвали судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 06 липня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду на 13 липня 2023 року на 10 год. та відкладено на 08 вересня 2023 року, яке за клопотанням представника позивача відкладено на 11 жовтня 2023 року на 14 год. 30 хв.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Келемен Р.Ю. під час судового розгляду в обґрунтування позову посилався на обставини, викладені у ньому.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Закарпатській області у судове засідання не прибув, у встановлений строк подав відзив на позов у якому позов не визнав посилаючись на його необґрунтованість та таким, що не відповідає нормам діючого законодавства. Інспектором СРПП Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області Ревкало Т.В. виявлено правопорушення, яке вчинене позивачем, внаслідок чого винесено постанову та притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 та ч. 2 ст. 122 КУпАП. Також на місці вчинення інспектором здійснено відеофіксацію події, що в розумінні ст. 251 КУпАП є доказом у справі. Оскаржувана постанова складена відповідно до норм КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, затвердженою наказом МВС від 07.11.2015 № 1395, відтак посилання позивача на порушення відповідачем законодавства є безпідставним.

Вислухавши представника позивача, дослідивши всі обставини справи та перевіривши їх доказами суд встановив таке.

Із постанови серії БАД № 709826 від 07.04.2023 видно, що 07 квітня 2023 року, о 23 годині 17 хвилин у с. Нижня Апша водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_1 , зупинений за недостатньо освітлений номерний знак та після зупинки не увімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив п. 2.9. «в» та п. 9.9. «б», чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 121-3 та ч. 2 ст. 122 КУпАП відповідно, за що на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1190 грн., вказану постанову йому не вручено, наявний запис про те, що він відмовився.

Даючи правову оцінку вказаній постанові суд керується такими вимогами чинного законодавства.

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 8 цього Кодексу встановлено, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Таким чином, суд звертає увагу, що зазначена правова норма визначає ряд фактичних даних на основі яких посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Проте, на виконання вимог чинного законодавства, зокрема, зазначених правових положень та Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року, в матеріалах справи не міститься жодного належного доказу вчинення водієм ОСОБА_1 вказаних адміністративних правопорушень, а також такі не подані із відзивом.

Із дослідженого під час судового розгляду відеозапису з місця події видно, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції за допомогою проблискових маячків, із відео також видно, що задній номерний знак відповідає вимогам стандартів, закріплений в установленому для цього місці, не закритий іншими предметами на є забрудненим на ньому, є освітленим у темну пору доби, що давало змогу чітко визначити його символи з відстані 20 метрів. Крім цього, після зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 одразу включив світлову аварійну сигналізацію, яка також була включена до кінця відеозапису.

Крім цього, як вбачається з постанови про адміністративне правопорушення інспектор притягнула ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення п. п. «в» п. 2.9, п. п. «б» п.9.9, а саме: водій керував автомобілем у якого недостатньо освітлений номерний знак та не увімкнув аварійну світлову сигналізацію під час зупинки працівниками поліції, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 121-3, ч. 1 ст. 122, КУпАП, однак призначаючи адміністративне стягнення не врахував вимоги ст. 36 КУпАП.

Зі змісту ст.36 КУпАП слідує, що при вчиненні особою двох або більше правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Таким чином, при прийнятті по справі рішення, відповідач не дотримався вимог вказаної норми закону, та прийняв постанову з порушенням норм ст. ст.36 та 283 КУпАП.

Частиною 1 ст. 6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 3 Конституції України передбачено, що верховенство права є найважливішим принципом правової держави. Змістом цього принципу є пріоритет (тобто верховенство) людини, її прав та свобод, які визнаються найвищою соціальною цінністю в Україні.

Окрім того, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно п. 3) ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для скасування постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 241- 244, 246, 250 КАС України,

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Скасувати постанову, винесену 7 квітня 2023 року поліцейським СРПП Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області Ревкало Т.В. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення штрафу у розмірі 1190 грн.

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 та ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду, протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає по АДРЕСА_1 .

Представник позивача: Келемен Роман Юрійович, вул. Корятовича, 15, м. Хуст, Закарпатська область, 90400.

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Закарпатській області, м. Ужгород, вул. Ф. Ракоці, 13, Закарпатська область, .

Повне рішення буде складено 11 жовтня 2023 року.

Суддя Л.Р.Сас