Справа № 520/20738/23
Суддя: Котеньов О.Г.
Дата ухвалення: 2023-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

12 жовтня 2023 р. Справа №520/20738/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олексія Котеньова, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Військово-медичного клінічного центру Північного регіону (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Військово-медичного клінічного центру Північного регіону (військова частина НОМЕР_2 ), в якому просить суд:

- визнати дії Військово-медичного клінічного центру Північного регіону протиправними та зобов`язати Військово-медичний клінічний центр Північного регіону здійснити повторний медичний огляд ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , Адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) відповідно до приписів Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затверджених наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з моменту мобілізації позивач проходив військову службу на так званому «нулі» позицій ЗСУ, 26.08.2023 отримав вибухову травму поблизу н.п. Бахмут, у зв`язку із чим 28.08.2022 був етапами медичної евакуації доставлений до в/ч н.п. Павлоград. Після лікування та відпустки ОСОБА_1 з`явився до найближчого військового госпіталю - Військово-медичний клінічний центр Північного регіону, що розташований за адресою м. Харків, вул. Культури 5, де за його зверненням було оформлено медичну картку амбулаторного хворого, на звороті якої лікарем проктологом було зроблено запис, що військовий придатний до військової служби. Інших документів чи оглядів лікарями інших спеціалізацій - обов`язково визначених для проходження Військово-лікарської комісії, не надано та не проходило, що позивач вважає протиправним.

Ухвалою суду від 07.08.2023 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Інші заяви по суті справи сторони до суду не подавали.

Відповідач не скористався процесуальним правом подати відзив на позовну заяву, ухвалу від 07.08.2023 отримав за допомогою системи "Електронний суд" 17.08.2023 (після 17:00 год.).

Відповідно до ст.258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Суд розглядає справу у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі п.10 ч.1 ст.4, ч.4 ст.229 КАС України.

Дослідивши доводи, викладені учасниками спору у заявах по суті справи, зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд зазначає таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 01.06.2022 року на підставі Указу Президента України від 17.05.2022 року № 342/2022 призваний до лав Збройних Сил України у зв`язку із проведенням загальної мобілізації.

Позивачем вказано, що він 26.08.2023 отримав вибухову травму поблизу н.п. Бахмут, у зв`язку із чим 28.08.2022 був етапами медичної евакуації доставлений до в/ч н.п. Павлоград.

02.03.2023 позивач евакуйований до Комунального некомерційного підприємства «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» Дніпровської міської ради з діагнозом: ішіоректальний абсцес (К61.3), ушкодження внаслідок військових дій (У36.9).

З 05.03.2023 по 17.03.2023 позивач проходив стаціонарне лікування у Комунальному некомерційному підприємстві «Хмельницька обласна лікарня» Хмельницької обласної ради, де за результатами лікування встановлено клінічний діагноз: Хронічний парапроктит; Задня рецидивна повна транссфінктерна нориця; Стан після оперативного втручання: Висічення нориці з пластикою анального каналу низведеним клаптем (07.03.2023 року) Ст. 56; Наслідчи черепно-мозкової травми (вересень 2022 року) із цефалгічним синдромом, астено-невротичний стан.

Відповідно до перевідного епікризу КНП «ХОЛ» ХОР від 17.03.2023 позивач переведений до КНП «Хмельницький обласний госпіталь ветеранів війни» для продовження лікування, на якому перебував згідно з Виписки із карти стаціонарного хворого №753 від 17.03.2023 року по 04.04.2023 року у хірургічному відділенні.

За результатами проведеного лікування проведена військово-лікарська комісія 04.04.2023, висновок якої оформлений у вигляді довідки.

Позаштатною комісією ВЛК КНП постановлено надати позивачу відпустку за станом здоров`я на 30 (тридцять) календарних днів з подальшим переоглядом ВЛК.

Як зазначає позивач, по закінченню наданої відпустки ОСОБА_1 з`явився до найближчого військового госпіталю - Військово-медичний клінічний центр Північного регіону, що розташований за адресою м. Харків, вул. Культури 5, де за його зверненням було оформлено медичну картку амбулаторного хворого, на звороті якої лікарем проктологом було зроблено запис, що військовий придатний до військової служби. Інших документів чи оглядів лікарями інших спеціалізацій - обов`язково визначених для проходження Військово-лікарської комісії, не надано та не проходило.

Позивач, вважаючи, що відповідачем не проведено повне медичне обстеження, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд застосовує такі норми права.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції Україні органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення № 402).

Згідно з п. 1.1 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Військово-лікарська експертиза - це: медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I - II груп патогенності; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України); визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів ( п. 1.2 розділу І Положення № 402)

Пунктом 2.1 розділу І Положення №402 передбачено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.

Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

Відповідно до п.2.6.1 розділу І Положення №402 до позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать: госпітальні ВЛК; гарнізонні ВЛК; ЛЛК; ВЛК високомобільних десантних військ; ВЛК військових комісаріатів; ВЛК територіального центру комплектування (далі - ВЛК ТЦК); ВЛК цивільного лікувального закладу з правами госпітальної ВЛК.

Медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.

Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема, до військової служби допризовників, призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти) (п.1.1 розділу ІІ Положення №402).

Приписи глави 6 розділу II Положення №420 регламентують медичний огляд військовослужбовців.

Відповідно до п.6.6 цієї глави військовослужбовці оглядаються ВЛК у військових лікувальних закладах за територіальним принципом. Військовослужбовці, крім того, оглядаються ВЛК за місцем лікування, навчання, перебування у відрядженні, за місцем проведення відпустки.

Пункт 6.8 визначає, що на осіб, які проходять медичний огляд амбулаторно, заводиться Картка обстеження та медичного огляду, при стаціонарному огляді - історія хвороби.

Огляд військовослужбовців обов`язково проводиться хірургом, терапевтом, невропатологом, окулістом, оториноларингологом (військовослужбовців-жінок - гінекологом), а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей. Обов`язково виконуються загальні аналізи крові та сечі, ЕКГ-дослідження, флюорографічне дослідження органів грудної клітини. Потребу в додатковому обстеженні визначають лікарі за медичними показаннями.

При медичному огляді військовослужбовців метод індивідуальної оцінки придатності їх до військової служби повинен застосовуватись у кожному випадку. ВЛК враховує їх вік, освіту, військовий фах, підготовку, досвід, фактичну працездатність, спрямованість до подальшого проходження військової служби, думку командування і начальника медичної служби військової частини, викладені у службовій та медичній характеристиках, та можливість подальшого проходження військовослужбовцем військової служби на посаді, яка найбільше відповідає стану його здоров`я (п.6.9).

Як стверджує позивач, під час проходження ВЛК його не було оглянуто жодним лікарем, окрім проктолога, який на звороті медичної картки амбулаторного хворого, зробив запис, що військовий придатний до військової служби (копія наявна в матеріалах справи).

Доказів прийняття відповідачем постанови у формі свідоцтва про хворобу, довідки військово-лікарської комісії, протоколу засідання військово-лікарської комісії до суду не надано.

Під час розгляду справи представником позивача надіслано до суду медичну карту стаціонарного хворого №2311, оформлену 14.08.2023 КНМП "Кременчуцька міська лікарня планового лікування" із зазначенням направлення хворого - ВЛК (графа 9).

Утім, доказів проходження позивачем процедури медичного огляду, визначеної приписами Положення №402, до суду не надано.

Відповідачем всупереч покладеному на нього обов`язку доказування правомірності своїх дій та рішень (ч.2 ст.77 КАС України) не надано до суду доказів проведення позивачу оглядів і обстежень, встановлених п.6.8 глави 6 розділу ІІ Положення, а саме не надано заповненої Картки обстеження та медичного огляду або історії хвороби позивача із необхідними відмітками про обстеження позивача.

Верховний Суд у постанові від 13 червня 2018 року у справі №806/526/16 зауважив, що у межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі.

Також згідно висновків Верховного Суду, наведених у постанові Верховного Суду від 12 червня 2020 року у справі №810/5009/18, надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступень придатності до військової служби, виходить за межі судового розгляду.

Питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями ВЛК, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.

Відтак, суд не оцінює надану позивачем медичну документацію щодо його діагнозу, оскільки це перебуває поза межами компетенції суду, так само як і не може оцінити висновок проктолога про придатність позивача до військової служби, зокрема, з урахуванням посилань позивача на те, що 14 січня 2015 року військовослужбовця ОСОБА_1 вже було визнано обмежено придатним до військової служби на підставі статті 52Б, графи ІІ Розкладу хвороб (діагноз: Стриктура Анального отвору та недостатність анального сфінктера ІІ ступеню внаслідок операцій гемороїдектомії (10.09.15 р.) з приводу хронічного комбінованого геморою, прошивання слизової прямої кишки з приводу післяопераційної кровотечі (10.09.15 р.), низведення анальної слизової та сфінктерелевваторнопластики (03.11.15 р.).

Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки як попередньо зазначалося, суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.

Водночас, як вже зазначено судом вище, доказів як проходження повної процедури медичного огляду, визначеної приписами Положення №402, так і доказів прийняття відповідачем постанови у формі свідоцтва про хворобу, довідки військово-лікарської комісії, протоколу засідання військово-лікарської комісії, до суду не надано.

При цьому медичну карту амбулаторного хворого (позивача) в установі відповідача оформлено 02.05.2023, до суду позивач звернувся 03.08.2023, і на момент розгляду справи у жовтні 2023 року такі докази відсутні, що зумовлює висновок суду про поза розумним сумнівом завищену тривалість проведення відповідачем ВЛК щодо позивача (понад 5 місяців), а тому суд вважає задовольнити позов шляхом зобов`язання відповідача провести повний медичний огляд (обстеження) позивача відповідно до приписів чинного законодавства з урахуванням висновків суду.

Суд наголошує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі Серявін та інші проти України зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі Трофимчук проти України ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.

Усі інші аргументи позивача щодо стану його здоров`я вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують та по суті на них не впливають.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст.4-10, 19, 77, 139, 241-246, 250, 255, 262, 236 293, 295, 297, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Військово-медичного клінічного центру Північного регіону (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Зобов`язати Військово-лікарську комісію військово-медичного клінічного центру Північного регіону (військова частина НОМЕР_2 ) здійснити повний медичний огляд ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , Адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) відповідно до приписів Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затверджених наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402 з урахуванням висновків суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення у повному обсязі виготовлено 12 жовтня 2023 року.

Суддя Олексій Котеньов