Справа № 420/23421/23
Суддя: Білостоцький О.В.
Дата ухвалення: 2023-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

10 жовтня 2023 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Білостоцький О.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву Одеської міської ради про відвід головуючого судді Білостоцького О.В. у справі №420/23421/23, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа №420/23421/23 за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради, Департаменту освіти та науки Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Одеській ліцей №117 Одеської міської ради, в якому позивач просить суд:

- визнати неправомірною бездіяльність Одеської міської ради щодо невиконання обов`язку, передбаченого ч. 3 ст.ст. 37 та 53 Закону України «Про повну загальну середню освіту», ч. 4 ст. 80 Закону України «Про освіту», п.п. 1, 9, 14 Санітарного регламенту для закладів загальної середньої освіти, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 25.09.2020 року №2205, та Департаменту освіти і науки Одеської міської ради щодо невиконання обов`язку, передбаченого пп. 1 п. а ч. 1 ст. 32 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», п.п. 2.1.5, 2.1.6 та 2.1.28 Положення про Департамент освіти та науки Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 28.09.2022 року №976-VIII, пп. 1, 5, 14 та 20 п. 2 розділу III Положення про організацію роботи з охорони праці та безпеки життєдіяльності учасників освітнього процесу в установах і закладах освіти, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 26.12.2017 року №1669, а саме: організації безпечного освітнього середовища у Одеському ліцеї №117 Одеської міської ради, забезпечення розвитку, утримання та цільового використання матеріально-технічної бази Одеського ліцею №117 Одеської міської ради;

???- зобов`язати Одеську міську раду виконати обов`язок, передбачений ст.ст. ч. 3 ст. 37 та 53 Закону України «Про повну загальну середню освіту», ч. 4 ст. 80 Закону України «Про освіту» п.п. 1, 9, 14 Санітарного регламенту для закладів загальної середньої освіти, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 25.09.2020 року №2205, та Департамент освіти та науки Одеської міської ради виконати обов`язок, передбачений пп.1 п. а ч. 1 ст. 32 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», п.п. 2.1.5, 2.1.6 та 2.1.28 Положення про Департамент освіти та науки Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 28.09.2022 року №976-VIII, пп. 1, 5, 14 та 20 п. 2 розділу III Положення про організацію роботи з охорони праці та безпеки життєдіяльності учасників освітнього процесу в установах і закладах освіти, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 26.12.2017 року №1669, а саме: організувати освітній процес у Одеському ліцеї №117 Одеської міської ради в безпечному освітньому середовищі, та привести нежитлову будівлю та територію Одеського ліцею №117 Одеської міської ради, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Рішельєвська, буд. 18, у відповідність до п.п. 4, 9, 11 розділу І Санітарного регламенту для закладів загальної середньої освіти, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 25.09.2020 року №2205.

Ухвалою суду від 25.09.2023 року по справі №420/23421/23 було відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін.

10.10.2023 року від представника Одеської міської ради до суду надійшла заява про відвід головуючого судді Білостоцького О.В. у справі №420/23421/23, із посиланням на п. 4 ч.1 статті 36 КАС України. У вказаній заяві представник відповідача стверджує про виникнення сумнівів щодо упередженості головуючого судді з огляду на дії позивача, які полягають у маніпуляції щодо автоматизованого розподілу справ між суддями Одеського окружного адміністративного суду. Представник відповідача стверджує, що Дмітрієвим Р.Б було подано нібито аналогічний позов до Одеського окружного адміністративного суду, який за автоматизованим розподілом справ між суддями потрапив на розгляд до судді Пекного А.С. (справа отримала єдиний унікальний номер судової справи №420/22752/23), що надало можливість позивачам, за твердженням представника Одеської міської ради, «обрати головуючого суддю, який буде більш схильний до задоволення позовних вимог».

Крім того, представник відповідача у заяві про відвід головуючого судді посилається на резонансність справи, яка створена з-за певним тиском суспільства, що може перешкоджати головуючому судді неупереджено розглядати дану справу, та, у свою чергу, передує створенню нерівних умов для реалізації прав та обов`язків учасників даної справи під час розгляду останньої.

Додатково представник Одеської міської ради стверджує, що резонансність справи підтверджується наявністю публікацій у різних соціальних мережах, зокрема, таких як мережа «Facebook», де її користувачі викладають думки стосовно дій/бездіяльності суб`єктів владних повноважень відносно розміщення на території Одеського ліцею №117 Одеської міської ради гуманітарного центру «Гостинна Хата». Одним із авторів зазначених публікацій представник відповідача виокремлює Свиду М., яка є дружиною судді та заступника керівника Одеського окружного адміністративного суду - Свиди Л.І., що, за думкою відповідача, свідчить про вірогідність впливу на головуючого суддю у справі №420/23421/23.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 40 КАС України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно положень частини 4 ст. 40 КАС України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно з статтями 126, 129 Конституції України, незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України. Вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється. Суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частиною 1 статті 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Це положення узгоджується зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ч.1 ст. 36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

За ч. 1 ст. 37 КАС України суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді першої інстанції, не може брати участі у вирішенні цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому її розгляді у першій інстанції після скасування попередніх рішення, постанови або ухвали про закриття провадження в адміністративній справі.

Згідно з ч. 3 ст. 39 КАС України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження по справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

При цьому суд зауважує, що не можуть бути підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Відповідно до ч. 4 ст. 39 КАС України встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-3, 5 частини першої статті 36, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

При цьому безумовними підставами для відводу судді є наступні підстави: 1) якщо суддя брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо суддя є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 3) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу; 4) підстави, встановлені статтею 37 КАС України.

Наявність вищевказаних обставин достатньо для того, щоб суддя був відведений. При цьому про наявність зазначених обставин представником відповідача в заяві про відвід головуючого судді у справі №420/23421/23 не зазначено та судом не встановлено.

До оціночних підстав належать такі підстави: 1) якщо суддя прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 2) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

При цьому підстава щодо прямої чи опосередкованої заінтересованості судді в результаті розгляду справи, дозволяє особам, які беруть участь у справі, у разі наявності у них доказів можливої заінтересованості судді у вирішенні справи, заявляти відвід судді.

Тобто, в даному випадку особа, яка заявляє відвід судді із вказаної підстави, повинна навести конкретні факти такої заінтересованості судді та підтвердити їх відповідними доказами, що дають підстави для застосування даної норми.

При цьому відповідач в заяві не зазначає про наявність обставин, що можуть свідчити про зацікавленість головуючого судді у вирішенні справи №420/23421/23 на користь когось з її учасників, а зазначає лише про обставини, що викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді по відношенню до міської ради.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатись особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є обов`язковими для виконання Україною. У статті 17 вказаного Закону прямо закріплюється, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, наявність безсторонності має визначатись, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland).

Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі «Веттштайн проти Швейцарії»).

Для відведення судді, в разі наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності, необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість судді.

Так, у заяві про відвід головуючого судді представник Одеської міської ради посилається на сумніви щодо упередженості головуючого судді з огляду на дії позивача, які полягають у маніпуляції щодо автоматизованого розподілу справ між суддями Одеського окружного адміністративного суду у вигляді подання до суду аналогічних позовних заяв.

Згідно ч. 1 ст. 31 КАС України визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених в частині другій статті 18 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

Особливості розподілу судових справ встановлюються Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч.19 ст. 31 КАС України).

Так, Положенням про автоматизовану систему документообігу суду (далі - Положення), затвердженого рішенням Ради судді України №25 від 02.04.2015 року та погодженого наказом Державної судової адміністрації України №45 від 02.04.2015 року регулюються відносини, пов`язані із функціонуванням автоматизованої системи документообігу суду та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п.1.2.1 Положення автоматизована система - сукупність комп`ютерних програм і відповідних програмно-апаратних комплексів судів та Державної судової адміністрації України (далі - ДСА України), що забезпечує функціонування документообігу суду, обіг інформації між судами різних інстанцій та спеціалізацій, передачу інформації до центральних баз даних залежно від спеціалізації судів, захист від несанкціонованого доступу тощо.

За п. 2.3.1 Порядку розподіл судових справ здійснюється в суді в день їх реєстрації, на підставі інформації, внесеної до автоматизованої системи, уповноваженою особою апарату суду, відповідальною за здійснення автоматизованого розподілу судових справ.

Відповідно до п.2.3.4 Порядку автоматизований розподіл судових справ здійснюється в автоматизованій системі за такими правилами:

із загального списку суддів визначаються судді, які мають повноваження щодо розгляду судової справи на момент автоматизованого розподілу;

для суддів, які мають повноваження щодо розгляду судової справи на момент автоматизованого розподілу, здійснюється розрахунок коефіцієнтів навантаження;

із числа суддів, які мають повноваження щодо розгляду судової справи на момент автоматизованого розподілу з урахуванням визначених автоматизованою системою коефіцієнтів навантаження здійснюється визначення судді для розгляду конкретної судової справи за принципом випадковості.

Обрання судді за випадковим числом здійснюється відповідно до коефіцієнту навантаження судді на момент автоматизованого розподілу судової справи (п.2.3.7 Порядку).

Автоматизований розподіл судових справ між суддями в судах, в яких відсутня спеціалізація або її застосування неможливе, здійснюється між усіма суддями (п. 2.3.21 Положення).

Результатом автоматизованого розподілу судових справ є протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями відповідного суду (додаток 1), що автоматично створюється автоматизованою системою (п. 2.3.31 Положення).

Будь яких обставин, які б свідчили про порушення вищенаведеного порядку розподілу судової справи №420/23421/23 між суддями Одеського окружного адміністративного суду Одеською міською радою в заяві не зазначено та судом з матеріалів справи не вбачається.

З приводу твердження відповідача про заявлення у справах №420/22752/23 та №420/23421/23 аналогічних позовних вимог суд зазначає наступне.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається (ч.1 ст. 45 КАС України).

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 45 КАС України з урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема: подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Так, згідно п.5 ч.4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду.

Так, до суду в межах адміністративної справи №420/22752/23 надійшов адміністративний позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Одеської міської ради, Департаменту освіти та науки Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Одеській ліцей №117 Одеської міської ради, в якому позивачі основною позовною вимогою зазначили визнання незаконним, протиправним та скасування рішення Одеського міського оперативного штабу з координації діяльності органів місцевого самоврядування, територіальних органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій від 14.03.2022 р. №5/2, через його прийняття з перевищенням повноважень, суперечність ст. 80 Закону України «Про освіту», Закону України «Про оренду державного та комунального майна», ст.ст. 25, 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», в частині рішення про доручення Департаменту освіти і науки Одеської міської ради надати сприяння волонтерським організаціям у формуванні гуманітарних центрів у приміщенні Одеської спеціалізованої школи №117 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради (чинна назва: Одеський ліцей № 117 Одеської міської ради).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями Одеського окружного адміністративного суду, адміністративна справа №420/22752/23 була передана на розгляд судді Пекному А.С.

Ухвалою суду від 04.09.2023 року головуючий суддя у межах провадження по справі №420/22752/23 залишив без руху адміністративний позов, та зазначив про необхідність усунення недоліків позовною заяви шляхом подання до суду обґрунтованої заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з наведеними причинами пропуску такого строку, та наданням доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду.

У зв`язку з неусуненням вищевказаних недоліків адміністративного позову, ухвалою суду від 20.09.2023 року у справі №420/22752/23 позовну заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Одеської міської ради, Департаменту освіти та науки Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Одеській ліцей №117 Одеської міської ради було повернуто позивачам.

В межах адміністративної справи №420/23421/23 до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Одеської міської ради, Департаменту освіти та науки Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Одеській ліцей №117 Одеської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями Одеського окружного адміністративного суду, адміністративна справа №420/23421/23 була передана на розгляд судді Білостоцькому О.В.

Суд зазначає, що посилання представника відповідача на подання до суду «аналогічних позовних заяв» не відповідають фактичним обставинам, оскільки в межах провадження по справі №420/22752/23, яка перебувала на розгляді судді Пекного А.С., предметом оскарження була законність рішення Одеського міського оперативного штабу з координації діяльності органів місцевого самоврядування, територіальних органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій від 14.03.2022 року № 5/2, а в адміністративній справі №420/23421/23 предметом оскарження є неправомірна бездіяльність з організації безпечного освітнього середовища у Одеському ліцеї №117 Одеської міської ради, забезпечення розвитку, утримання та цільового використання матеріально-технічної бази Одеського ліцею №117 Одеської міської ради.

З огляду з вищезазначеного можливо зробити висновок, що у адміністративних позовах по справам №420/22752/23 та №420/23421/23 різними позивачами були заявлені неоднакові позовні вимоги, що, на думку суду, свідчить про необґрунтованість доводів Одеської міської ради в поданій нею заяві про відвід головуючого судді через відкриття ним провадження у справі №420/23421/23 при зазначених вище обставинах.

Крім того суд зазначає, що незгода сторони з процесуальним рішенням судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (ч. 4 ст. 36 КАС України).

Крім того суд наголошує, що відповідно до статті 317 КАС України порушення суддею порядку ведення судового процесу може бути перевірено судом апеляційної інстанції, що, у свою чергу, може бути підставою для скасування судового рішення повністю або частково.

Щодо твердження представника відповідача про нібито створення нерівних умов для реалізації прав та обов`язків учасників даної справи суд зазначає наступне.

Усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом (ч.1 ст. 8 КАС України).

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст. 9 КАС України).

Суд зазначає, що в межах провадження даної справи ухвалою суду від 25.09.2023 року за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради, Департаменту освіти та науки Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Одеській ліцей №117 Одеської міської ради було відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними у справі матеріалами в порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

Відповідачам встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а також у той же строк надано можливість надати до суду всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Крім того, учасників справи повідомлено, що розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається через 30 днів з дня відкриття провадження у справі.

Так, при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування тощо щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина 1 ст. 166 КАС України).

Частиною 2 цієї статті КАСУ визначено, що заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі.

Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом (частина 3 ст. 166 КАСУ).

Додатково суд зазначає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Відтак, суд зазначає, що проведення розгляду справи в порядку, визначеному ст. 262 ч. 5 КАС України, без виклику сторін жодним чином не позбавляє права сторін у справі надавати докази та висловлювати свою позицію письмово, спростовувати доводи опонентів шляхом надання до суду передбачених КАС України заяв по суті справи.

Судом створені для учасників справи належні умови для ознайомлення з рухом адміністративної справи №420/23421/23 шляхом надсилання заяв по суті справи, копій процесуальних документів. Крім того, кожен з учасників справи може користуватися своїми процесуальними правами та виконувати процесуальні обов`язки, визначені статтею 44 та іншими статтями КАС України.

Додатково суд наголошує, що відповідно до ч.2 ст. 262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

За ч.3 ст. 262 КАС України підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Оскільки у справі №420/23421/23 було відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін ухвалою суду від 25.09.2023 року, наразі розгляд даної справи не перебуває на стадії по суті, що надає можливість сторонам надіслати (за їх наявності) клопотання, письмові пояснення та всі наявні у сторін докази, що стосуються спірних правовідносин в межах даної справи.

З огляду на вказане, суд не вважає обґрунтованим посилання представника Одеської міської ради щодо можливої неупередженості судді через недоведеність факту створення нерівних умов для сторін по справі та порушення принципу рівності всіх учасників судового процесу.

Щодо посилань представника відповідача на публікації у соціальних мережах, що стосуються предмета даного позову, де одним із авторів публікацій є дружина судді та заступника керівника Одеського окружного адміністративного суду - Свиди Л.І., що, за думкою відповідача, свідчить про вірогідність впливу цього судді на головуючого суддю при розгляді справи №420/23421/23 суд вважає необґрунтованим та не доведеним жодними належними доказами.

Також суд критично ставиться до посилання позивача на необ`єктивність та упередженість судді по відношенню до міської ради, оскільки такі посилання по своїй суті є припущенням, а заява, яка містить припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, не є підставою для відводу судді.

Підсумовуючи вищевикладене, підстави, на які посилається представник відповідача у заяві про відвід головуючого судді, не є такими, що можуть викликати сумнів у неупередженості головуючого у даній справі, оскільки вищезгадані підстави фактично зводяться лише до припущень представника Одеської міської ради щодо неупередженості головуючого. Крім того, разом із заявою фактично не надано доказів, які б могли довести неупередженість головуючого судді під час розгляду даної справи.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, а також зважаючи, що суд дійшов висновку щодо необґрунтованості надісланої Одеської міською радою заяви, суд вважає за необхідне справу №420/23421/23, відповідно до положень ч. 4 ст. 40 КАС України передати до Відділу з надання судово-адміністративних послуг та аналітичної роботи Одеського окружного адміністративного суду.

Частиною 2 ст. 241 КАС України визначено, що всі процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, а також клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Керуючись ст.ст. 5-11, 31, 36, 39, 40, 241, 243, 248, 256, 293, 294, 295 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Передати справу №420/23421/23 до відділу з надання судово-адміністративних послуг та аналітичної роботи Одеського окружного адміністративного суду для виконання вимог ч. 4 ст. 40 КАС України.

Ухвала набуває законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 256 КАС України.

Відповідно до положень ст.ст. 293, 294 КАС України ухвала за наслідками розгляду питання про відвід (самовідвід) окремо від рішення суду оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на постанову чи ухвалу суду, прийняту за наслідками розгляду справи.

Суддя Білостоцький О.В.