Справа № 420/16614/23
Суддя: Хурса О. О.
Дата ухвалення: 2023-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хурси О.О., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди,

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 28.09.2016 № 262, лейтенанта ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - військовослужбовця військової служби з числа офіцерського складу було зараховано до списків військової частини польова пошта НОМЕР_3 та поставлено на всі види забезпечення.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) № 295 від 29.10.2020 за фактом виявлення недоліків під час дефектування БРМ-1К заводський номер № НОМЕР_4 військової частини НОМЕР_1 , у військовій частині НОМЕР_1 було призначено службове розслідування та за результатами якого було встановлено факт розукомплектування, пошкодження та відсутності цілого переліку основних частин БРМ-1К заводський номер № НОМЕР_4 військової частини НОМЕР_1 - надалі наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 18.11.2020 № 150 було притягнуто до повної матеріальної відповідальності військовослужбовця військової служби з числа офіцерського складу старшого лейтенанта ОСОБА_1 командира розвідувального взводу військової частини НОМЕР_1 на суму 118 841,57 грн.

В ході службового розслідування було встановлено, що в результаті дефектування БРМ-1К заводський номер № НОМЕР_5 військової частини НОМЕР_1 , стало відомо про факт розукомплектування, пошкодження та відсутності цілого переліку основних частин вищевказаного зразка бронетанкової техніки, що облікована за розвідувальним взводом військової частини НОМЕР_1 .

Позивач вказав, що за час перебування на посаді командира розвідувального взводу військової частини НОМЕР_1 відповідач порушив вимоги пункту 3.1.9 наказу Міністра оборони України № 300 від 16.07.1997 «Про затвердження Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України»; статті 1,4 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України»; статті 11,16,58,59,119,120 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України».

Шкода, завдана військовій частині НОМЕР_1 , полягає в тому, що внаслідок особистої недисциплінованості, низького рівня знань, самоусунення від посадових обов`язків військовослужбовця військової служби з числа офіцерського складу старший лейтенант ОСОБА_1 призвело до розукомплектування, пошкодження та відсутності цілого переліку основних частин вищевказаного зразка бронетанкової техніки, залишок не відшкодованої суми - 80000 грн.

Ухвалою суду від 31.07.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач не подав відзив на позовну заяву.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу у в/ч НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) № 295 від 29.10.2020 за фактом виявлення недоліків під час дефектування БРМ-1К заводський номер № НОМЕР_4 військової частини НОМЕР_1 , у військовій частині НОМЕР_1 було призначено службове розслідування та за результатами якого було встановлено факт розукомплектування, пошкодження та відсутності цілого переліку основних частин БРМ-1К заводський номер № НОМЕР_4 військової частини НОМЕР_1 - надалі наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 18.11.2020 № 150 було притягнуто до повної матеріальної відповідальності військовослужбовця військової служби з числа офіцерського складу старшого лейтенанта ОСОБА_1 командира розвідувального взводу військової частини НОМЕР_1 на суму 118 841,57 грн.

Актом службового розслідування від 18.11.2020 встановлено, що в результаті дефектування БРМ-1К заводський номер № 24РТ0432 військової частини НОМЕР_1 , стало відомо про факт розукомплектування, пошкодження та відсутності цілого переліку основних частин вищевказаного зразка бронетанкової техніки, що облікована за розвідувальним взводом військової частини НОМЕР_1 (а.с.30-34)

Наказом Командувача ВМС ЗСУ (по особовому складу) від 26.07.2021 №202-РС ОСОБА_1 звільнено в запас за підпунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) пункту 2 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до наказу №150 від 29.07.2021, ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу та зазначено, що залишок заборгованості перед військовою частиною складає 80 000 грн.

Враховуючи те, що відповідачем не відшкодовано у повному обсязі зазначені кошти, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів визначено Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженим Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24.03.1999 №548-XІV(далі по тексту - Статут).

Відповідно до статті 9 Статуту, військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 11 Статуту, необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців такі обов`язки, зокрема, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно.

Статтею 16 Статуту визначено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до статей 26 та 27 Статуту, військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом. Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України (далі - військові частини). До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку тощо.

Відповідно до ст.7 цього Закону, особи, винні у порушенні вимог цього Закону, притягаються до відповідальності згідно із законом.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 до Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» (далі Закон №160), матеріальна відповідальність - вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності.

Відповідно до ч.1,2,4 ст.3 Закону №160, підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

Умовами притягнення до матеріальної відповідальності є: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; 4) вина особи в завданні шкоди.

Відповідно до ст.4 цього Закону, особа може бути притягнута до матеріальної відповідальності протягом трьох років з дня виявлення завданої шкоди.

Відповідно до ст.12 Закону №160, у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.

Таким чином, обов`язковою умовою для відшкодування завданої шкоди в судовому порядку є наявність відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку, стягнення якої є предметом спору в даній справі.

Суд звертає увагу, що докази відмови ОСОБА_1 від добровільного відшкодування шкоди, завданої державі в матеріалах справи відсутні, що свідчить про недотримання військовою частиною НОМЕР_1 приписів ст.12 Закону №160.

Таким чином суд доходить висновку, що за відсутності доказів відмови відповідача від добровільного відшкодування шкоди, завданої державі, позовні вимоги військовою частиною НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди є неправомірними та задоволенню не підлягають.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 12, 242-246 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя О.О. Хурса

.