Справа № 420/17583/23
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2023-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/17583/23

Перша інстанція: суддя Тарасишина О.М.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідачаШляхтицького О.І.,

суддів: Домусчі С.Д., Семенюка Г. В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08.08.2023 у справі № 420/17583/23 за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови від 26.06.2023, ВП №71001067,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У липні 2023 року представник Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернувся до суду з адміністративним позовом у якому просив:

- визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 26.06.2023 року ВП №71001067 про накладення штрафу в розмірі 10 200,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 03.07.2023 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшла постанова з відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 26.06.2023 ВП №71001067 про накладення штрафу у розмірі 10 200 грн. за невиконання Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.10.2022 у справі № 420/10906/19, яким зобов`язано Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок ОСОБА_1 підвищення пенсії як особі з інвалідністю внаслідок війни II групи на 40 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність у зв`язку із зміною розмітку прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб з 1 липня 2019 року, з 1 грудня 2019 року, з 1 січня 2020 року, з 1 липня 2020 року, з 1 грудня 2020 року, з 1 січня 2021 року, з 1 липня 2021 року, з 1 грудня 2021 року, з 1 січня 2022 року та виплату ОСОБА_1 пенсії по інвалідності без обмеження її максимальним розміром пенсії з урахуванням основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень), індексації.

Позивач не погоджується із даною постановою, у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Від третьої особи письмових пояснень до суду не надходило.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 08.08.2023 у справі № 420/17583/23 адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови від 26.06.2023 ВП №71001067 задовольнив повністю.

Визнав протиправною та скасував постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 26.06.2023 ВП № 71001067 про накладення штрафу в розмірі 10 200,00 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:

- судом першої інстанції не враховано, що підставою накладення штрафу на Головне управління ПФУ в Одеській області в рамках виконавчого провадження стало застосування обмеження максимальним розміром пенсії під час здійснення її перерахунку, а не невиплата заборгованості у зв`язку з відсутністю бюджетних коштів;

- суд першої інстанції розглянув справу без повідомлення апелянта, що відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення.

Обставини справи.

Як встановлено судом першої інстанції, Головним управлінням на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.10.2022 по справі № 420/10606/22, яка набрала законної сили 27.11.2022, з урахуванням ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 08.11.2022, ОСОБА_1 17.02.2023 проведено перерахунок пенсії з 01.04.2019, як особі з інвалідністю внаслідок ІІ групи на 40% прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність у зв`язку із зміною розміру прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб з 01.07.2019, з 01.12.2019, з 01.01.2020, з 01.07.2020, з 01.12.2020, з 01.01.2021, з 01.07.2021, з 01.12.2021 без обмеження її максимальним розміром пенсії з урахуванням основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень), індексації.

Розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2023 становить 31 028,10 грн.

Перерахунок пенсії на підставі рішення суду по справі № 420/10906/22 проведено за період з 01.04.2019 по 28.02.2023, але доплата пенсії за період з 01.04.2019 по 30.06.2019 року відсутня, оскільки вона врахована при виконанні перерахунку пенсії за рішенням суду по справі №420/21050/21, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимальним розміром, із грошового забезпечення, зазначеного в довідці від 29.12.2020 № 6001.2-6474/6013 про розмір грошового забезпечення, оформленої Головним Управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області, з урахуванням раніше виплачених сум.

Сума доплати за період з 01.07.2019 по 28.02.2023 з урахуванням фактично виплачених сум склала 5056,40 грн. та обліковується в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації.

26.06.2023 відповідачем прийнята постанова ВП №71001067 про накладення штрафу у розмірі 10200,00 грн на ГУ ПФУ за невиконання без поважних причин рішення суду.

Не погоджуючись із зазначеною постановою позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що постанови про накладення штрафу за невиконання судового рішення можуть бути винесені лише за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Як зазначив суд, оскаржувана постанова про накладення на боржника штрафу винесена відповідачем на підставі ст. ст. 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження", саме із мотивів невиконання судового рішення без поважних причин.

Враховуючи наведене суд першої інстанції виснував, що невиконання рішення суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області в частині виплати суми боргу через відсутність відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Колегія суддів не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Колегією суддів встановлено, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27.10.2022 по справі № 420/10906/22 було частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок ОСОБА_1 підвищення пенсії як особі з інвалідністю внаслідок війни II групи на 40 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність у зв`язку із зміною розмітку прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб з 1 липня 2019 року, з 1 грудня 2019 року, з 1 січня 2020 року, з 1 липня 2020 року, з 1 грудня 2020 року, з 1 січня 2021 року, з 1 липня 2021 року, з 1 грудня 2021 року, з 1 січня 2022 року та виплату ОСОБА_1 пенсії по інвалідності без обмеження її максимальним розміром пенсії з урахуванням основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень), індексації.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі № 420/10906/22 ОСОБА_1 17.02.2023 проведено перерахунок пенсії по інвалідності з 01.04.2019 виходячи з розрахунку 80% відповідних сум грошового забезпечення (а.с.10).

Розмір пенсії ОСОБА_1 , підсумок пенсії, з 01.04.2019 становить 30853,3 грн. З урахуванням максимального розміру пенсії:30853,30 грн.

Позивачем до позовної заяви долучено протоколи перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 з підсумками пенсії (з надбавками):

- протокол перерахунку з 01 липня 2019 року: підсумок пенсії (з надбавками) 30880,10 грн, з урахуванням максимального розміру пенсії: 30880,10 грн.

- протокол перерахунку з 01 грудня 2019 року: підсумок пенсії (з надбавками) 30909,70 грн, з урахуванням максимального розміру пенсії: 30909,70 грн.

- протокол перерахунку з 01 січня 2020 року: підсумок пенсії (з надбавками) 30909,70 грн, з урахуванням максимального розміру пенсії: 30909,70 грн.

- протокол перерахунку з 01 липня 2020 року: підсумок пенсії (з надбавками) 30939,30 грн, з урахуванням максимального розміру пенсії: 30939,30 грн.

- протокол перерахунку з 01 грудня 2020 року: підсумок пенсії (з надбавками) 30962,10 грн, з урахуванням максимального розміру пенсії: 30962,10 грн.

- протокол перерахунку з 01 січня 2021 року: підсумок пенсії (з надбавками) 30962,10 грн, з урахуванням максимального розміру пенсії: 30962,10 грн.

- протокол перерахунку з 01 липня 2021 року: підсумок пенсії (з надбавками) 30996,10 грн, з урахуванням максимального розміру пенсії: 30996,10 грн.

- протокол перерахунку з 01 грудня 2021 року: підсумок пенсії (з надбавками) 31028,10 грн, з урахуванням максимального розміру пенсії: 31028,10 грн.

- протокол перерахунку з 01 січня 2022 року: підсумок пенсії (з надбавками) 31028,10 грн, з урахуванням максимального розміру пенсії: 31028,10 грн.

- протокол перерахунку з 01 березня 2023 року: підсумок пенсії (з надбавками) 35320,33 грн, з урахуванням максимального розміру пенсії: 31028,10 грн (а.с. 10-15).

Залишок доплати сум пенсії за період з 01.07.2019 по 28.02.2023 становить 5056,40 грн., що вбачається з Розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії, за пенсійною справою № за Дорученням №Д /12 (а.с.15).

Відповідачем 10.02.2023 прийнята постанова № 71001067 про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 420/10906/22 виданим 01.02.2023 Одеським окружним адміністративним судом про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок ОСОБА_1 підвищення пенсії як особі з інвалідністю внаслідок війни II групи на 40 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність у зв`язку із зміною розмітку прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб з 1 липня 2019 року, з 1 грудня 2019 року, з 1 січня 2020 року, з 1 липня 2020 року, з 1 грудня 2020 року, з 1 січня 2021 року, з 1 липня 2021 року, з 1 грудня 2021 року, з 1 січня 2022 року та виплату ОСОБА_1 пенсії по інвалідності без обмеження її максимальним розміром пенсії з урахуванням основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень), індексації.

Листом від 22.02.2023 позивачем в межах повноважень повідомлено державного виконавця про виконання рішення суду. У вказаному листі зазначено, що Головним управлінням на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.10.2022 по справі № 420/10906/22, яке набрало законної сили 29.11.2022, ОСОБА_1 17.02.2023 проведено перерахунок пенсії по інвалідності з 01.04.2019 особі з інвалідністю внаслідок війни II групи на 40 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність у зв`язку із зміною розміру прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб з 01.07.2019, 3 01.12.2019, з 01.01.2020, з 01.07.2020, з 01.12.2020, з 01.01.2021, з 01.07.2021, з 01.12.2021, з 01.01.2022 без обмеження її максимальним розміром пенсії з урахуванням основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень), індексації.

Також вказано, що розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2023 становитиме 31028,10 грн. Перерахунок пенсії на підставі рішення суду по справі № 420/10906/22 проведено за період з 01.04.2019 по 28.02.2023, але доплата пенсії за період з 01.04.2019 по 30.06.2019 відсутня, оскільки вона врахована при виконанні перерахунку пенсії за рішенням суду по справі № 420/21050/21.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду 24.01.2022 № 420/21050/21 було задоволено позов ОСОБА_1 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимальним розміром, із грошового забезпечення, зазначеного в довідці від 29.12.2020 №6001.2-6474/6013 про розмір грошового забезпечення, оформленої Головним Управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області, з урахуванням раніше виплачених сум.

23.03.2023 постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ВП № 71001067 за невиконання рішення суду на боржника Головне управління Пенсійного фонду України накладено штраф у розмірі 5100 грн.

Листом від 05.04.2023 позивачем в межах повноважень повідомлено державного виконавця про виконання рішення суду. У вказаному листі зазначено, що Головним управлінням на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.10.2022 по справі № 420/10906/22, яке набрало законної сили 29.11.2022, ОСОБА_1 17.02.2023 проведено перерахунок пенсії по інвалідності з 01.04.2019 особі з інвалідністю внаслідок війни II групи на 40 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність у зв`язку із зміною розміру прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб з 01.07.2019, 3 01.12.2019, з 01.01.2020, з 01.07.2020, з 01.12.2020, з 01.01.2021, з 01.07.2021, з 01.12.2021, з 01.01.2022 без обмеження її максимальним розміром пенсії з урахуванням основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень), індексації.

Крім того позивачем зазначено, що розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2023 становитиме 31028,10 грн. Перерахунок пенсії на підставі рішення суду по справі № 420/10906/22 проведено за період з 01.04.2019 по 28.02.2023, але доплата пенсії за період з 01.04.2019 по 30.06.2019 відсутня, оскільки вона врахована при виконанні перерахунку пенсії за рішенням суду по справі № 420/21050/21.

Водночас позивач повідомив, що постанова державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 23.03.2023 ВП № 71001067 про накладення штрафу за невиконання рішення суду на боржника Головне управління Пенсійного фонду України у розмірі 5100 грн. оскаржена у судовому порядку.

Колегією суддів з даних ЄДРСР встановлено, що Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 18.05.2023 у справі № 420/7297/23 у задоволенні адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу № 71001067 від 23.03.2023 відмовив.

У вказаному рішенні судом встановлено, що пенсійним органом здійснено зменшення (обмеження) розміру пенсії за період її перерахунку з 01.06.2022 та з 01.03.2023.

Згідно з даними ЄДРСР рішення набрало законної сили 30.05.2023.

26.06.2023 року відповідачем прийнята постанова ВП №71001067 про накладення штрафу у розмірі 10200,00 грн на ГУ ПФУ в Одеській області за невиконання без поважних причин рішення суду, у зв`язку з застосуванням максимального розміру пенсії.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Питання примусового виконання судових рішень регулюються Законом України «Про виконавче провадження».

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України

Положеннями ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Примусове виконання рішень, за якими стягувачами є держава, державні органи, здійснюється органами державної виконавчої служби.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження», встановлені обов`язки і права виконавців. Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення регламентований статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, згідно з положеннями ч. ч. 1-2 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова прийнята у зв`язку з невиконанням рішення суду від 27.10.2022 по справі № 420/10906/22 в частині виплати ОСОБА_1 пенсії по інвалідності без обмеження її максимальним розміром (а.с. 8-9).

Також з матеріалів справи встановлено, що позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.10.2022 у справі № 420/10906/22 ним виконано.

Водночас, з аналізу наданих позивачем протоколів перерахунку пенсії ОСОБА_1 вбачається, що пенсійним органом здійснено зменшення (обмеження) розміру пенсії за період її перерахунку з 01.03.2023 (а.с. 15).

При цьому, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18.05.2023 у справі № 420/7297/23 встановлено зменшення розміру пенсії за період її перерахунку з 01.06.2022, з 01.03.2023.

Так, судом досліджено протокол перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01 червня 2022 року, відповідно до якого підсумок пенсії (з надбавками) становить 35256,73 грн, з урахуванням максимального розміру пенсії - 30853,3 грн.

Також судом досліджено протокол перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01 березня 2023 року відповідно до якого підсумок пенсії (з надбавками) становить 35320,33 грн, з урахуванням максимального розміру пенсії - 31028,10 грн.

Вказане рішення набрало законної сили 30.05.2023.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

При цьому, статтею 78 визначені преюдиційні обставини, тобто ті обставини, що встановлені в судовому рішенні, яке набрало законної сили. Зазначені преюдиційні обставини є підставами для звільнення від доказування.

Однак, звільнення від доказування з підстав установлення преюдиційних обставин в іншому судовому рішенні, передбачене ч. 1 ст. 78 КАС України, варто розуміти так, що учасники адміністративного процесу не зобов`язані повторно доказувати ті обставини, які були встановлені чинним судовим рішенням в іншій адміністративній, цивільній або господарській справі, якщо в цій справі брали участь особи, щодо яких відповідні обставини встановлені.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.10.2023 у справі № 640/3305/19.

Враховуючи те, що сторони у даній справі та справі № 420/7297/23 є однаковими, вищевказані обставини мають преюдиційне значення при розгляді даної справи та не потребують доказування.

Таким чином, обставини щодо зменшення (обмеження) розміру пенсії позивача за період її перерахунку з 01.06.2022 та 01.03.2023 підтверджуються як матеріалами даної справи, так і рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18.05.2023 у справі № 420/7297/23.

Водночас колегія суддів звертає увагу, що рішенням суду від 27.10.2022 по справі № 420/10906/22 позивача було зобов`язано з 01.04.2019 здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії по інвалідності саме без обмеження її максимальним розміром.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що позивач не виконує рішення суду від 27.10.2022 по справі № 420/10906/22 та, всупереч його висновкам, під час здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 застосував максимальний розмір пенсії з 01.06.2022 та з 01.03.2023, що є недопустимим.

Таким чином, прийнята в рамках виконавчого провадження № 71001067 постанова про накладення штрафу в розмірі 10 200,00 грн від 26.06.2023 є обґрунтованою, правомірною та скасуванню не підлягає.

З огляду на викладене суд першої інстанції помилково дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Також, статтею 75 Закону України «Про виконавче провадження» визначена відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії.

Зокрема, згідно з ч.1 ст.75 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Аналіз визначених правових норм дає підстав для висновку, що законодавство встановлює відповідальність боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання за невиконання рішення, а саме: накладення штрафу, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Водночас для накладення зазначеного штрафу, законодавство передбачає установлення невиконання судового рішення без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Отже, невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження». Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону України «Про виконавче провадження», можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Аналогічні праві висновки викладені у постанові Верховного Суду від 31.03.2021 у справі № 360/3573/20.

Разом з тим, Верховний Суд у постанові від 31.05.2021 у справі № 560/594/20 зауважив, що невиконання пенсійним органом рішення суду дозволяє державному виконавцю вжити заходи реагування у вигляді накладення штрафу, проте необхідно встановити, що послугувало причиною до невиконання рішення суду на момент накладення штрафу. Якщо встановлено, що невиконання відбулось без поважних причин, то наявні підстави для накладення штрафу, а у протилежному випадку (наявні реальні обставини, що є перешкодою до виконання), необхідно враховувати їх поважність та у кожному конкретному випадку виходити з цих обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції не звернув увагу на підстави прийняття спірної постанови від 26.06.2023 ВП № 71001067 та не надав оцінку обставинам, які стали підставою для її прийняття, а саме щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром.

Суд першої інстанції зосередився на доводах позивача щодо відсутності бюджетного фінансування на виплату заборгованості по пенсії ОСОБА_1 .

Однак, на думку колегії суддів, вищевказані доводи позивача є необґрунтованими, оскільки позивач, на виконання судового рішення, яке набрало законної сили, ані державному виконавцю, ані суду не надав жодного доказу в підтвердження відсутності бюджетного фінансування як причини поважності невиконання судового рішення.

Позивач зобов`язаний надавати державному виконавцю докази, які достеменно підтверджують невиконання рішення суду з поважних причин, зокрема, через відсутність коштів.

Повна відсутність інформації у державного виконавця щодо обсягу коштів, які надійшли на виконання судових рішень, обсягу коштів, які сплачені позивачем стягувачам в порядку черговості надходження судових рішень, що набрали законної сили, свідчить про непрозорість процесу задоволення позивачем вимог стягувачів у виконавчих провадженнях та робить неможливим для державного виконавця оцінити поважність причини невиконання судового рішення в конкретному виконавчому провадженні. При цьому обов`язок доведення поважності причини невиконання у повному обсязі судового рішення покладається на боржника, який повинен надати належні та переконливі докази наявності такої поважної причини.

Водночас, колегія суддів звертає увагу, що матеріали справи не містять відомостей щодо повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи.

При цьому, апеляційний суд вказує, що ОСОБА_1 скористався правом на надання заперечень щодо позовної заяви в рамках апеляційного провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи те, що при постановлені оскаржуваного рішення судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, що призвело до її неправильного вирішення, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нової постанови, якою у задоволенні адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08.08.2023 у справі № 420/17583/23 задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08.08.2023 у справі № 420/17583/23 - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови від 26.06.2023, ВП №71001067 відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач О.І. Шляхтицький
Судді С.Д. Домусчі Г.В. Семенюк