Справа № 140/21325/23
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2023-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2023 року ЛуцькСправа № 140/21325/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ковальчука В. Д.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 31.01.2023 №74 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати до пільгового стажу позивача періоду її роботи в ВАТ Краситель з 26.06.1992 по 10.11.1999 та призначити пенсію за віком на пільгових умовах з 10.01.2023.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.01.2023 року ОСОБА_1 звернулася через веб- потрал електронних послуг Головного управління Пенсійного фонду України у Луганській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та надала пакет необхідних документів для розгляду. На час звернення позивачу 09.01.2023 року виповнилося 49 років.

За принципом екстериторіальності органом, який розглядав заяву позивача про призначення пенсії разом з доданими до неї документами, визначено Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області.

З листа Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області №1958-1880/Б-02/8-1200/23 від 27.03.2023 року позивач дізналася, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області №74 від 31.01.2023 року їй було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу, визначеного пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до вищевказаного рішення позивачу до пільгового стажу не зараховано період роботи у ВАТ «Краситель» з 26.06.1992 року по 10.11.1999 рік, оскільки за записами в її трудовій книжці неможливо встановити постійну зайнятість протягом повного робочого дня на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці (відсутня інформація про відволікання від роботи: перебування у відпустках без збереження заробітної плати; у відпустках по догляду за дітьми до 3-х років, до 6-ти років, простої підприємства, тощо).

З відмовою відповідача позивач не згідна та вважає, що їй безпідставно було не зараховано до пільгового стажу вище зазначені періоди роботи, оскільки вони підтверджуються відповідними записами №2 та №3 у її трудовій книжці серії НОМЕР_1 .

Так, відповідно до вищезазначених записів позивач з 26.06.1992 року по 10.11.1999 рік працювала апаратником синтезу 4 розряду у ВАТ «Краситель» (завод хімічних барвників) та за результатами атестації робочих місць має право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1, про що міститься відповідна відмітка у її трудовій книжці.

З врахуванням викладеного просила позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 17.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У наданий судом строк відповідач відзиву на позов не надав.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 24.01.2023 року ОСОБА_1 звернулася через веб- потрал електронних послуг Головного управління Пенсійного фонду України у Луганській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та надала пакет необхідних документів для розгляду. На час звернення позивачу 09.01.2023 року виповнилося 49 років.

За принципом екстериторіальності органом, який розглядав заяву позивача про призначення пенсії разом з доданими до неї документами, визначено Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області №74 від 31.01.2023 року їй було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу, визначеного пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до вищевказаного рішення позивачу до пільгового стажу не зараховано період роботи у ВАТ «Краситель» з 26.06.1992 року по 10.11.1999 рік, оскільки за записами в її трудовій книжці неможливо встановити постійну зайнятість протягом повного робочого дня на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці (відсутня інформація про відволікання від роботи: перебування у відпустках без збереження заробітної плати; у відпустках по догляду за дітьми до 3-х років, до 6-ти років, простої підприємства, тощо).

Не погоджуючись з зазначеним рішенням позивач звернулася з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Відповідно до підпункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» , на пільгових умовах пенсія за віком призначається: І) працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень Закону №1058-1V, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Пунктом «а» частини 1 статті 13 Закону №І788-ХІІ передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 49 років - з 1 жовтня 1973 року по 31 березня 1974 року.

Статтею 62 Закону №1788-ХП передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 3 та 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (надалі, також - Порядок №637), за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку №637 встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Системний аналіз наведених вище положень Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку № 637 дає змогу дійти висновку, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 07.03.2018 року у справі № 233/2084/17, від 16.05.2019 року у справі № 161/17658/16-а, від 27.02.2020 року у справі №577/2688/17, від 31.03.2020 року у справі №446/656/17, від 21.05.2020 року у справі №550/927/17.

Таким чином, беззаперечним доказом в цих спірних правовідносинах є наявність в позивача належним чином оформленого (з усіма необхідними записами) основного документу, що підтверджує стаж роботи - трудової книжки. Так, зазначений вище спірний стаж роботи позивача підтверджено трудовою книжкою з відповідними записами №2 і №3 та відмітками про пройдення атестації, а також про підтвердження права на пенсію по віку на пільгових умовах за списком №1.

Незважаючи на вищезазначене, відповідач наполягав на поданні позивачем уточнюючих довідок про постійну зайнятість протягом повного робочого дня на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, інформацію про відволікання від роботи: перебування у відпустках без збереження заробітної плати; у відпустках по догляд) за дітьми до 3-х років, до 6-ти років; простої підприємства, тощо).

Однак, будь-які архівні довідки про спірний період роботи позивача у ВАТ «Краситель» позивач отримати не може, оскільки територія Рубіжанської міської територіаальної громади Сєвєродонецького району Луганської області, як тимчасово окупована, включена до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року №309.

Пунктом 3 Порядку №637 застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за №1451/11731, встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Слід зауважити, що у спірний період роботи позивача були чинні Список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162, Список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003, відповідно до розділу VIII «Хімічне виробництво».

Враховуючи Списки, які діяли на момент роботи позивача та записи про трудову діяльність, що містяться у її трудовій книжці з відмітками про пройдені атестації, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1. пенсійний орган неправомірно не зарахував період роботи позивача у ВАТ «Краситель» з 26.06.1992 по 10.11.1999 . Належних підстав для такого незарахування до пільгового стажу позивача за Списком №1 не зазначено у відмові.

Крім того, положеннями Закону № 1058-1V, а також частиною 6 статті 179 і частиною 2 статті 181 КЗпП України визначено право особи на зарахування до її загального стажу роботи та до стажу роботи за спеціальністю (пільгового стажу) періодів перебування ;у відпустці по догляду за дитиною як до 3-річного, так і до 6-річного віку.

Відповідно до роз`яснювального листа Пенсійного фонду України №10842/02- I0 від 25.06.2008 року «Щодо зарахування до стажу роботи періоду догляду за дитиною» до спеціального й пільгового стажу, що дає право на пенсію за вислугу років і на пільгових умовах, зараховується час догляду працюючої особи за дитиною до досягнення нею 3- і 6- річного віку.

Крім того, згідно диплому серії НОМЕР_2 за реєстраційним номером 133417. виданого 23.06.1992 року професійно-технічним училищем №5 м. Рубіжного Луганської області, позивач навчалася у вказаному навчальному закладі з 01.09.1989 по 23.06.1992 за професією апаратник хімічного виробництва з умінням виконувати роботу лаборанта хімічного аналізу 2 розряду, апаратник 5 розряду та здобула відповідну кваліфікацію.

По закінченню училища позивач 26.06.1992 року була прийнята апаратником синтезу 4 розряду в цех №5 ВАТ «Краситель», про що свідчить запис у трудовій книжці під номером 2.

Тобто, відразу після закінчення навчання, позивач прийнята апаратником синтезу 4 розряду у ВАТ «Краситель» та подальша її робота була пов`язана з зайнятістю, що відповідала кваліфікації здобутій по закінченню навчання, що відноситься до Списку №1.

Частиною 1 ст. 38 Закону України від 10.02.1998 №103/98-ВР «Про професійну (професійно-технічну) освіту» (далі Закон №103/98-ВР) визначено, що час навчання у закладі професійної (професійно технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувана освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

На підставі п. «д» ч. 3 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації перекваліфікації, та аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Відтак, з урахуванням періодів навчання пільговий стаж роботи позивача за Списком №1 становить 10 років 2 місяці 9 днів і підтверджується трудовою книжкою серії НОМЕР_1 .

Аналогічну правову позицію виклав Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 23 грудня 2019 року по справі №535/103/17.

Враховуючи наявність страхового стажу 30 років 9 місяців 21 день та пільгового стажу за Списком №1 - 10 років 2 місяці 9 днів, позивач набула права на пільгову пенсію за віком за Списком №1, тому рішення №74 від 31.01.2023 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Крім того, позивач має право на призначення пенсії з 10.01.2023 - з дня, що настає за днем досягнення позивачем пенсійного віку, оскільки первинне її звернення за призначення пенсії відбулося 24.01.2023 року, тобто не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку, в силу вимог статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, беручи до уваги зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, а також враховуючи вимоги статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання відповідача ГУ ПФУ у Волинській області призначити і виплачувати позивачу пенсію за віком на пільгових умовах з 10.01.2023, зарахувавши до пільгового стажу позивача періоду її роботи в ВАТ Краситель з 26.06.1992 по 10.11.1999.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 1073,60 грн., сплачений згідно з квитанцією від 20.07.2023. (а.с.4).

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення від 31.01.2023 №74 Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області призначити і виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з 10.01.2023, зарахувавши до пільгового стажу позивача періоду її роботи в ВАТ Краситель з 26.06.1992 по 10.11.1999.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1073,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідачі: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (, адреса: 43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, будинок 22-В).

Суддя В.Д. Ковальчук