Справа № 160/8072/23
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2023-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 жовтня 2023 року Справа № 160/8072/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Озерянської С.І.
за участі секретаря судового засідання Чуднівець В.С.
представника позивача В.О. Гусарова
представника відповідача Н.В. Лукіна
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу № 160/8072/23 за адміністративним позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що наказ №534-п від 28.01.2022 року про проведення фактичної перевірки господарської одиниці з продажу тютюну, тютюнових виробів та електронних сигарет з 28 січня 2022 року було оформлено з грубим порушенням вимог пункту 81.1 статті 81 ПК України. В даному наказі відсутнє прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється, а лише наявна виключно адреса і найменування об`єкта, перевірка якого проводиться це господарська одиниця з продажу тютюну, тютюнових виробів та електронних сигарет за адресою: АДРЕСА_1 . За відсутності вищезазначених відомостей неможливо встановити суб`єкта фактичної перевірки, фактичну перевірку якої конкретно фізичної чи юридичної особи - платника податків ним доручено провести. Відповідно до пункту 80.2 та 81.1 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки; непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених пунктом 81.1 ПК України, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до фактичної перевірки. Відповідач протиправно склав акт фактичної перевірки №397/04/36/07/09/РРО/ НОМЕР_1 , в якому всупереч наказу було визначено, що була розпочата перевірка вже саме діяльності конкретного суб`єкта господарювання - ФОП ОСОБА_1 . Оскільки перевірку ФОП ОСОБА_1 було розпочато без наявності достатніх правових підстав та без дотримання процедури допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення податкової перевірки, а вказані в акті порушення та висновки належним чином документально чи іншими доказами не підтверджені і висновки акту фактичної перевірки не відповідають дійсності, оскаржуване податкове повідомлення рішення є протиправним і підлягає скасуванню судом.
24.04.2023 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду, позовну заяву Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення залишено без руху та встановлено позивачу строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позовної заяви, а саме: надати докази сплати судового збору у розмірі 4871,20 грн.
На виконання ухвали суду від 24.04.2023 року, представником позивача були усунуті недоліки.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.05.2023 року відкрито провадження в адміністративній справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
01.06.2023 року на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій підтримано позицію, викладену в позовній заяві, а також зазначено, що наказ про призначення фактичної перевірки не містив найменування суб`єкта, відносно якого має бути проведена фактична перевірка, такий наказ міг бути пред`явлений контролюючим органом буд-якій особі, а акт про проведення фактичної перевірки міг бути складений на будь-яку особу на розсуд посадових осіб відповідача, що фактично і було здійснено перевіряючими всупереч вимогам п. 81.1. Податкового кодексу України. В самому ж акті взагалі не заповнені дані розділу 2 в частині приналежності об`єкта певному суб`єкту господарювання чи використання об`єкта певним суб`єктом господарювання, його площі, тощо. Щодо доданого до відзиву акту відмови від підписання акту перевірки, позивач не отримував ніяких повідомлень про необхідність прибуття для ознайомлення чи підписання акту перевірки і не відмовлявся від його підписання чи ознайомлення з ним. Відповідачем не надано до суду доказів, наведених в акті фактичної перевірки, проведення посадовими (службовими) особами контрольної розрахункової операції з приводу придбання товару. Акт перевірки не містить достатньої інформації, яка дозволяє встановити факт порушення позивачем ліцензування і маркування тютюнових виробів, з огляду на відсутність будь-якої деталізації виявленого порушення, повних реквізитів оглянутої продукції, опису дій, вчинених посадовими особами контролюючого органу в ході фактичної перевірки.
12.06.2023 року на адресу суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач зазначає, що вважає доводи позивача з приводу порушення порядку призначення та проведення фактичної перевірки необґрунтованими. Оскільки контрольна розрахункова операція була проведена посадовими особами відповідача 28.01.2022 року, було здійснено покупку електронної сигарети на суму 180,0 грн., за результатами якої складено акт фактичної перевірки №364/04/36/07/09/РРО/ НОМЕР_1 від 04.02.2022 року. Вказаний факт підтверджений поясненнями позивача, які долучено до відзиву на позовну заяву.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.06.2023 року подальший розгляд адміністративної справи № 160/8072/23 за позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження.
В судовому засіданні 04.10.2023 року представник позивача позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити повністю.
В судовому засіданні 04.10.2023 року представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував та просив в задоволенні позову відмовити.
Дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, суд встановив та зазначає наступне.
З матеріалів справи вбачається, що 20.04.2016 року здійснено державну реєстрацію в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , що підтверджується Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Основним видом діяльності ФОП ОСОБА_1 є 47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами.
20.04.2016 року здійснена реєстрація ФОП ОСОБА_1 в ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області.
Позивач наразі перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області.
Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_2 від 19.12.2022 року № 222/541, лейтенант ОСОБА_1 , перебуває на військовій службі, який призваний на військову службу під час мобілізації на особливий період, з 14 квітня 2022 року.
28.01.2022 року Головним управлінням Державної податкової служби у Дніпропетровській області, керуючись ст. 191, ст. 20, п.п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75, п.п. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80, п. 522 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, прийнято наказ № 534-п «Про проведення фактичної перевірки господарської одиниці з продажу тютюну, тютюнових виробів та електронних сигарет за адресою: АДРЕСА_1 , яким вирішено: провести фактичну перевірку господарської одиниці з продажу тютюну, тютюнових виробів та електронних сигарет за адресою: АДРЕСА_1 ; оформити направлення на проведення фактичної перевірки господарської одиниці з продажу тютюну, тютюнових виробів та електронних сигарет за адресою: АДРЕСА_1 з додержанням вимог п.п.81.1 ст. 81 Податкового кодексу; перевірку розпочати з 28 січня 2022 року, тривалість не більше 10 діб. Період діяльності, який буде перевірятися: згідно з ст. 102 Податкового кодексу України.
Для здійснення перевірки були оформлені направлення на перевірку №395 та №396 від 28.01.2022 року, в яких вказана мета перевірки: здійснення контролю за виробництвом за обігом підакцизних товарів, дотриманням порядку здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензії, свідоцтв, у тому числі свідоцтв про держану реєстрацію, з питань дотримань вимог Законів України: від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (із змінами за доповненнями), від 06 липня 1995 року №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (із змінами та доповненнями), «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29 грудня 2017 року № 148 (із змінами та доповненнями), дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та інших нормативно-правових актів.
Направлення на перевірку були підписані ОСОБА_1 .
07.02.2022 року перевіряючими було складено акт №397/04/36/07/09/РРО/ НОМЕР_1 , яким встановлено наступне: 2.1.1 Реєстраційне посвідчення на реєстратор розрахункових операцій відсутнє; 2.1.2 Довідка про опломбування реєстратора розрахункових операцій відсутня; 2.1.9 Фіскальний номер програмного реєстратора розрахункових операцій відсутній; 2.2.2 Документ, що підтверджує право користування господарською одиницею не надано; 2.2.4 Забезпечення можливості розрахунку у безготівковій формі за продані товари (надані послуги), наявність банківського платіжного терміналу в наявності забезпечено; 2.2.6 Ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями (діюча) не потрібна, фіскальний номер РРО (програмного РРО) згідно додатку до ліцензії реалізація не здійснюється; 2.2.8 Ліцензія на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами (діюча) відсутня; 2.2.9 Ліцензія на право роздрібної/оптової торгівлі пальним не потрібна; 2.2.11 Система оподаткування спрощена; 2.2.11.1 Не платник ПДВ; 2.2.11.2 Група платника єдиного податку 2, ставка податку 20; 2.2.12. Проведення контрольної розрахункової операції без застосування реєстратора розрахункових операцій (програмного реєстратора розрахункових операцій, розрахункової книжки) при продажу товарів (наданні послуг) пристрій для паління нікотиновмістний ELF BAR по ціні 180 грн (рідина, що використовується в електронних сигаретах) на загальну суму 180,00 грн.; 2.2.13 Не надано розрахункового документу встановленої форми та змісту; 2.2.14. Фіскальний режим роботи реєстратора розрахункових операцій РРО (ПРРО) відсутній; 2.2.15.Використання режиму попереднього програмування найменування, цін товарів(послуг) та обліку їх кількості РРО (ПРРО) відсутній; 2.2.20 Додаткова інформація про факти, встановлені в ході перевірки: проведення розрахункових операцій з продажу товару на суму 180,0 грн.. Пристрій для паління нікотиновмістний ELF BAR без застосування реєстратора розрахункових операцій (ПРРО) та без видачі відповідного розрахункового документу; роздрібна торгівля тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах без наявності відповідної ліцензії, на загальну суму 148 620,0 грн. Опис додається; реалізація, зберігання тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах без наявності марок акцизного податку встановленого зразка на загальну суму 148 620,0 грн. Опис додається; ненадання платником податків посадовим (службовим) особам органів Державної податкової служби у повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки.
За висновками перевірки встановлені наступні порушення: п.1, 2 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (зі змінами та доповненнями); ст.11, ст.15 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (із змінами та доповненнями); ст. 81, п.85.2 ст.85 Податкового Кодексу України.
Відповідно до розрахунку штрафних (фінансових) санкцій до акту фактичної перевірки, загальна сума штрафних (фінансових) санкцій складає 595 770,00 грн.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог суд враховує наступне.
Так, правовідносини, що виникли між сторонами врегульовано нормами Конституції України та Податкового кодексу України.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та встановлює Податковий кодекс України.
Відповідно до підпункту 19-1.1.16 пункту 19-1 статті19 Податкового кодексу України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції: здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального.
Підпунктом19-1.1.17 пункту 19-1 статті 19 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи проводять роботу щодо боротьби з незаконним виробництвом, переміщенням, обігом спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального.
Згідно із підпунктами 20.1.4, 20.1.6 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення; запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов`язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.
Відповідно з підпунктами 20.1.10, 20.1.46 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів; під час проведення перевірки та розгляду результатів перевірки отримувати письмові пояснення від посадових (службових) осіб з питань, що стосуються предмета перевірки, та їх документальне підтвердження, у тому числі щодо здійснення особою господарської діяльності без державної реєстрації.
Пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Згідно із підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Порядок проведення фактичної перевірки врегульований статтею 80 Податкового кодексу України.
Згідно з пунктом 80.1 статті 80 Податкового кодексу України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків.
Відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема (1) у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, (2) а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.
- наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення платником податків вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;
- здійснення функцій, визначених законом у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.
Тобто, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства. У даному випадку достатньо самого факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального).
Суд вказує, що у постанові від 11 червня 2019 року у справі №1440/2045/18, Верховний Суд зауважив, що для зазначення підстави для проведення перевірки недостатньо вказати номер підпункту статті Податкового кодексу України, особливо, якщо вказаний підпункт містить декілька обґрунтувань для проведення перевірки.
Також, у постанові від 19 листопада 2020 року у справі №160/7971/19, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для направлення справи на новий розгляд, оскільки суди попередніх інстанцій не з`ясували, яке саме порушення допустив позивач, яке могло бути підставою для проведення перевірки на підставі підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, та не встановили, чи наявні у спірному наказі посилання на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки, крім посилання на норми, що їх регулюють.
Отже, Верховним Судом уточнено і розширено підхід щодо застосування підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, як підстави для призначення фактичної перевірки. При здійсненні такого призначення контролюючий орган повинен зазначити одну із підстав, визначених підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, й у разі, якщо такою підставою є наявність та/або отримання інформації про порушення платником податків вимог законодавства, конкретизувати останню.
Виконання такої вимоги забезпечує розуміння суб`єктом господарювання причин, що зумовили проведення перевірки, а також кола питань, які можуть бути її предметом, залежно від підстави проведення. У такій ситуації в разі виникнення спору щодо наявності дійсних підстав для проведення перевірки або обґрунтованості припущень щодо вчинення суб`єктом господарювання порушень суд має можливість перевірити ці питання під час розгляду адміністративної справи.
Аналогічний висновок висловлено Верховним Судом і в постанові від 05 липня 2023 року у справі №460/2663/22.
В даному випадку, зміст наказу № 534-п від 28.01.2022 року на підставі якого проведено фактичну перевірку, свідчить, що останній прийнятий без зазначення підстав визначених підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України.
Водночас встановлені у результаті перевірки порушення, за які оспорюваним рішенням до позивача застосовано штрафну санкцію, стосуються сфери обігу тютюнових виробів, тобто відносяться до предмету перевірки, що відповідає саме підпункту 80.2.5 пункту 80.5 статті 80 Податкового кодексу України.
Отже, формулювання підстав перевірки в наказі не дає цілковитого розуміння, що підставою для проведення перевірки є саме здійснення контролюючим органом функцій, визначених законом у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального. У спірному наказі відсутні будь-які посилання на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки, крім посилання на норми, що їх регулюють (юридичні підстави). Не зазначено в наказі й того, що перевірка здійснюється з метою реалізації функції здійснення контролю у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, якою наділений контролюючий орган відповідно до приписів податкового законодавства.
Відповідно до усталених висновків Верховного Суду оцінка правомірності призначення і проведення перевірки надається під час розгляду справи про скасування податкового повідомлення-рішення. При цьому, у випадку встановлення допущення контролюючим органом істотних порушень під час призначення і проведення перевірки, які тягнуть за собою протиправність прийнятого рішення контролюючого органу, такі висновки можуть бути самостійною підставою для задоволення позову і скасування такого рішення.
Крім того, суд також враховує, що наказом № 534-п від 28.01.2022 року призначено фактичну перевірку господарської одиниці з продажу тютюну, тютюнових виробів та електронних сигарет за адресою: АДРЕСА_1 , ТЦ «Вавілон».
Згідно з підпунктом 81.1 статті 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Отже, у посадової особи контролюючого органу виникає право приступити до проведення фактичної перевірки за наявності підстав для її проведення та за умови пред`явлення направлення на проведення перевірки, копії наказу про проведення перевірки, службового посвідчення, оформлених відповідно до пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України. При цьому одним із обов`язкових реквізитів наказу є зазначення суб`єкта господарювання, щодо якого призначається перевірка.
В даному випадку, Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області у наказі № 534-п від 28.01.2022 року та направленнях №395, №396 від 28.01.2022 року не вказано, як найменування позивача, так і відомості щодо належного йому коду (РНОКПП).
Відповідно висновку Верховного Суду, що викладений у постанові від 04 березня 2021 року у справі №803/1171/17, відсутність можливості ідентифікувати суб`єкта підприємницької діяльності, який повинен бути інспектований, має наслідком скасування наказу про призначення такої перевірки.
У постанові від 08 вересня 2021 року (справа №816/228/17) Велика Палата Верховного Суду сформулювала правовий висновок, що у разі якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права.
Неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.
При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення».
Таким чином, головним критерієм, покладеним в основу визнання правових актів органу державної влади незаконними з процедурних підстав, є порушення адміністративних процедур, покликаних забезпечувати платникам податків реалізацію й захист їх прав.
Як уже було вказано вище, у наказі на проведення перевірки реквізити суб`єкта господарювання, щодо якого призначено контрольний захід, належать до обов`язкових.
Неможливість ідентифікації такого суб`єкта господарювання має наслідком незаконність наказу про проведення такої перевірки через допущення істотних недоліків при його оформленні, а, відповідно, і податкового повідомлення-рішення, прийнятого за наслідками такої перевірки.
При цьому, як вже було зазначено судом, наказ № 534-п від 28.01.2022 року, на підставі якого проведено фактичну перевірку, прийнятий без зазначення підстав визначених підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, а також в ньому не зазначено інформацію, що стала підставою для призначення фактичної перевірки щодо порушення платником податків вимог законодавства із конкретизацією такої інформації, що додатково свідчить про його безпідставність та необґрунтованість.
Зазначені порушення процедури проведення перевірки є самостійними підставами для визнання висновків такої перевірки необґрунтованими, не перевіряючи їх по суті виявлених порушень, що тягне за собою скасування прийнятих актів індивідуальної дії.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 01.06.2022 року у справі №520/7331/21.
Окрім зазначеного суд вважає за необхідне звернути уваги, що відповідачем при проведенні перевірки та складенні акту фактичної перевірки від 07.02.2022 року у відношенні саме ФОП ОСОБА_1 не було встановлено та підтверджено відповідними доказами, що на об`єкті перевірки здійснює свою господарську діяльність саме позивач.
В судовому засіданні відповідачем не було доведено здійснення ФОП ОСОБА_1 діяльності в ТРЦ «Вавілон», ведення якої на вказаному об`єкті позивач заперечує.
Також, в судовому засіданні було встановлено, що позивач здійснював постачання для ТОВ «Преміум Групп ТК» товарів за договором консигнації №0061/21 від 24.12.2021 року, реалізація яких мала здійснюватись консигнатором в торгівельних майданчиках консигнатора в м. Дніпро та Дніпропетровській області під торгівельними марками VAPE MARKET, VAPE STORE.
Також, судом не приймаються посилання відповідача на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28.02.2022 року в адміністративній справі №199/1335/22 з наступних підстав.
Відповідно постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28.02.2022 року в адміністративній справі №199/1335/22 ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст.164 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з конфіскацією вилучених об`єктів і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення.
Частинами 4-7 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.
Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.

Отже, чинне процесуальне законодавство передбачає можливість особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені, у загальному порядку спростувати обставини, встановлені стосовно неї рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з частиною 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви.

За змістом частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, судовий збір у розмірі 5944,80 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь позивача.

Керуючись статтями 243, 245-247, 250, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17а, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 28.04.2022 року № .

Стягнути на користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області суму сплаченого судового збору у розмірі 5944,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 13 жовтня 2023 року.

Суддя С.І. Озерянська