Справа № 240/18170/23
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2023-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 року м. Житомир справа №240/18170/23

категорія 112040201

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Черняхович І.Е.,

секретар судового засідання Сірик Н.Є.,

за участю: представника позивача - Житомирського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю - Коцюка В.М.,

представника відповідача - адвоката Зоріна О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Житомирського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до Товариства з обмеженою відповідальністю "Новафарм-Біосинтез" про стягнення санкцій та пені,

встановив:

Житомирське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Новафарм-Біосинтез" (далі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача суму адміністративно-господарських санкцій та пені у розмірі 471360,21 гривень.

На обґрунтування позовних вимог Житомирське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів зазначило, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Новафарм-Біосинтез", виходячи із числа його середньооблікової кількості штатних працівників, що у 2022 році складала 224 особи, повинен був працевлаштувати 9 осіб з інвалідністю. Однак, в порушення вимог Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" підприємство у 2022 році працевлаштувало лише 7 осіб з інвалідністю, а відтак не виконало нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю у кількості 2 робочих місця. При цьому Звягельську філію Житомирського обласного центру зайнятості за формою №3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)" товариство не інформувало, а відтак не виконало господарського зобов`язання щодо виконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю. внаслідок чого відповідно до ст. 218 ГК України виникли підстави для притягнення його до відповідальності у вигляді застосування адміністративно-господарських санкцій. Однак, вказані адміністративно - господарські санкції у розмірі 447380,91 гривень за невиконання нормативу робочих місць для забезпечення працевлаштування осіб з інвалідністю в строк до 17 квітня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Новафарм-Біосинтез" самостійно не сплатило. Внаслідок несплати санкцій товариству було нараховано пеню в розмірі 23797,30 гривень. Разом з тим, заборгованість в загальній сумі 471360,21 гривень у добровільному порядку відповідачем погашено не було, а тому йому було надіслано претензію від 08.06.2023 №283/23, одна врегулювати спір в досудовому порядку не вдалось. Позивач зазначає, що несплата Товариством з обмеженою відповідальністю "Новафарм-Біосинтез" адміністративно-господарських санкцій та пені у загальному розмірі 471360,21 гривень негативно відображається на формуванні та наповненні Державного бюджету, спричиняє шкоду соціальним інтересам держави при реалізації державної політики в галузі соціального захисту осіб з інвалідністю, а тому Житомирське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулось з даним позовом до суду про стягнення зазначених коштів.

Ухвалою суду від 03 липня 2023 року провадження в адміністративній справі №240/18170/23 за позовом Житомирського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю "Новафарм-Біосинтез" було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження.

31 липня 2023 року до суду надійшов відзив Товариства з обмеженою відповідальністю "Новафарм-Біосинтез", в якому відповідач заперечував проти заявлених позовних вимог. Аргументуючи свою правову позицію, відповідач зазначив, що для забезпечення дотримання законодавства щодо виконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю товариство повинно було забезпечити робочими місцями 9 осіб з інвалідністю. Вказує, що у 2022 році в товаристві щомісячно працювало 14-15 осіб з інвалідністю, а відтак норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю ним не порушено. В свою чергу, при подачі щоквартальної звітності за 2022 рік, а саме: "Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску", інформацією з якої керувався позивач, при подачі даного позову до суду, товариством було допущено помилку та зазначено, що кількість працюючих осіб з інвалідністю становить 7 осіб, в той час як фактично, залежно від місяця, їх було 14-15 осіб. Зазначена помилка була виявлення після отримання даної позовної заяви та виправлена шляхом подання уточнюючих звітів за 2022 рік. Оскільки, фактична чисельність осіб з інвалідністю, які протягом 2022 року працювали в товаристві перевищувала встановлений законодавством норматив, відповідач зауважив, що норм законодавства щодо працевлаштування осіб з інвалідністю він не порушив, а тому просив відмовити у задоволенні заявлених до нього позовних вимог.

Заслухавши позиції сторін, дослідивши наявні у матеріали справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом установлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Новафарм-Біосинтез", є юридичною особою роботодавцем, який, відповідно до статті 18 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", зобов`язаний створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів.

В ході перевірки отриманої від Пенсійного фонду України інформації про зайнятість та працевлаштування Житомирським обласним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів було встановлено, що середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу Товариства з обмеженою відповідальністю "Новафарм-Біосинтез" в 2022 році становила 224 особи, фонд оплати праці штатних працівників за рік становив 50106661,87 грн, а середня річна заробітна плата штатного працівника - 223690,45 грн. Відтак, визначений відповідно до вимог статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, складав для Товариства з обмеженою відповідальністю "Новафарм-Біосинтез" у 2022 році 9 осіб. Однак, фактично, середньооблікова кількість штатних працівників Товариства з обмеженою відповідальністю "Новафарм-Біосинтез", яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність, становила у 2022 році 7 осіб.

З огляду на зазначене, Житомирським обласним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів був зроблений висновок, що Товариства з обмеженою відповідальністю "Новафарм-Біосинтез" норматив стосовно працевлаштування інвалідів у 2022 році не виконало в кількості 2 особи з інвалідністю (норматив становив 9 осіб. а фактично кількість штатних працівників, яким встановлена інвалідність, складала 7 осіб).

Так як Товариство з обмеженою відповідальністю "Новафарм-Біосинтез" не виконало у 2022 році нормативу по працевлаштуванню осіб з інвалідністю та в строк до 15.04.2023 року самостійно не сплатило адміністративно-господарські санкції в розмірі 447380,91 грн за 2 робочих місця, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю і не зайнятих ними, Житомирським обласним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів було складено розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2022 рік (том 1 а.с.4). Вказаний розрахунок 17 квітня 2023 року був розміщений в електронному кабінеті Товариства з обмеженою відповідальністю "Новафарм-Біосинтез" на вебпорталі електронних послуг Пенсійного фонду України, що підтверджується наявною у матеріалах справи квитанцією (том 1 а.с.5). Крім того, позивачем було складено на ім`я Товариства з обмеженою відповідальністю "Новафарм-Біосинтез" претензію №283/23 (вих.№05-339/772 від 08.06.2023) за невиконання нормативу робочих місць по працевлаштуванню осіб з інвалідністю у 2022 році. Однак, доказів направлення вказаної претензії Товариству з обмеженою відповідальністю "Новафарм-Біосинтез" матеріали справи не містять.

У встановлений строк відповідач адміністративно - господарські санкції за невиконання нормативу робочих місць по працевлаштуванню осіб з інвалідністю в розмірі 447380,91 гривень не сплатило. Внаслідок несплати зазначених санкцій Житомирським обласним відділення Фонду соціального захисту інвалідів було нараховано відповідачу пеню в розмірі 23979,30 гривень, що підтверджується наявним у матеріалах справи розрахунком (том 1 а.с.6). Таким чином, загальна сума заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Новафарм-Біосинтез" перед Житомирським обласним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів з адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання у 2022 році нормативу робочих місць по працевлаштуванню осіб з інвалідністю склала 471360,21 гривень і для її стягнення позивач звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача адміністративно-господарських санкцій і пені та, відповідно, перевіряючи у діях відповідача складу правопорушення, за яке передбачена юридичної відповідальності у вигляді адміністративно-господарських санкцій, суд враховує наступне.

Частиною 1 статті 17 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" від 21.03.1991 № 875-XII (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 875-XII) визначено, що з метою реалізації творчих і виробничих здібностей інвалідів та з урахуванням індивідуальних програм реабілітації їм забезпечується право працювати на підприємствах, в установах, організаціях, а також займатися підприємницькою та іншою трудовою діяльністю, яка не заборонена законом.

Підприємства, установи і організації за рахунок коштів Фонду соціального захисту інвалідів або за рішенням місцевої ради за рахунок власних коштів у разі потреби створюють спеціальні робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, здійснюючи для цього адаптацію основного і додаткового обладнання, технічного оснащення і пристосування тощо з урахуванням обмежених можливостей осіб з інвалідністю (ч. 2 ст. 17 Закону № 875-XII).

За змістом статті 19 Закону № 875-XII для підприємств, установ, організацій встановлюється норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів.

Так, у частині першій статті 19 Закону № 875-XII визначено, що для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення (ч. 2 ст. 19 Закону № 875-XII).

Згідно з частиною 4 статті 19 Закону № 875-XII виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з частиною першою цієї статті, вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією, у тому числі підприємством, організацією громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичною особою, яка використовує найману працю, осіб з інвалідністю, для яких це місце роботи є основним.

Відповідно до частини 3 статті 18 Закону № 875-XII підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для таких осіб умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Із системного аналізу вищезазначених законодавчих приписів убачається, що законодавцем чітко визначено, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані:

- виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця;

- створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації;

- забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством;

- надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів.

Отже, на підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, покладається обов`язок самостійного працевлаштування інвалідів шляхом створення робочих місць для працевлаштування інвалідів та інформування про таку кількість створених робочих місць органи працевлаштування інвалідів, в тому числі і центри зайнятості.

Згідно з частиною 6 статті 19 Закону № 875-XII Пенсійний фонд України у порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, надає Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю інформацію:

- про працевлаштованих осіб з інвалідністю;

- про створення підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, робочих місць для осіб з інвалідністю, про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю;

- необхідну для обчислення кількості робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті.

Відповідно до правових норм частин 7 статті 19 Закону № 875-XII отримана від Пенсійного фонду України інформація, яка містить ознаки порушень законодавства про створення робочих місць для осіб з інвалідністю, про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю, є підставою для проведення перевірки підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю.

При цьому, частинами 10 13 статті 19 Закону № 875-XII передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, здійснює перевірки підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, щодо виконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі шляхом його зарахування.

Керівники підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, у разі незабезпечення виконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю несуть відповідальність у встановленому законом порядку.

Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю щороку до 10 березня в автоматизованому режимі з використанням даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та Централізованого банку даних з проблем інвалідності здійснює визначення підприємств, установ та організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, які не забезпечили виконання у попередньому році нормативу робочих місць, визначеного згідно з частиною першою цієї статті, та надсилає їм розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за попередній рік, обчислених відповідно до статті 20 цього Закону.

Розрахунок надсилається у формі електронного документа через електронні кабінети підприємств, установ та організацій, фізичних осіб, які використовують найману працю, на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України у формі та порядку, визначених Фондом соціального захисту осіб з інвалідністю спільно з Пенсійним фондом України.

В силу приписів частини першої статті 20 Закону № 875-XII підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом.

Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону.

У разі несплати адміністративно-господарських санкцій або пені чи неможливості їх сплати за рішенням суду їх стягнення в примусовому порядку може бути звернено на майно підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичної особи, яка використовує найману працю, в порядку, передбаченому законом.

Відтак, передбачена частиною 1 статті 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" юридична відповідальності у вигляді виникнення обов`язку здійснити грошовий платіж (сплатити адміністративно-господарські санкції) на користь Фонду соціального захисту інвалідів має наставати в разі порушення роботодавцем вимог частини третьої статті 18 та частини першої статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні", а саме не виділення та не створення робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до встановленого нормативу.

Суд наголошує, що адміністративно-господарські санкції за незайняті інвалідами робочі місця не є податком, збором (обов`язковим платежем), обов`язкова сплата яких передбачена Конституцією України та Податковим кодексом України, а є заходом впливу на правопорушника у сфері господарювання у зв`язку зі скоєнням правопорушення.

У контексті наведеного суд відмічає, що, згідно зі частиною першою статті 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Частиною другою статті 218 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до учасника господарських відносин за порушення ним правил, встановлених законодавчими актами, при наявності в діях суб`єкту господарювання вини у вчиненні такого порушення та якщо ним не приймались заходи, спрямовані на недопущення господарського правопорушення.

Матеріалами справи підтверджено, що інформацію про кількість осіб з інвалідністю, які перебувають у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю "Новафарм-Біосинтез" позивач отримав від Пенсійного фонду України з даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. До вищезазначеного реєстру інформація була включена на основі поданих товариством звітів - Додатку 1 "Відомості про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам" до Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого внеску.

Під час розгляду справи судом встановлено та підтверджено наявними у матеріалах справи доказами, а саме відповідними наказами про прийняття на роботу та наказами про переведення на іншу роботу (том 1 а.с. 42-44, 47-48, 50, 52-54, 57, 61, 63-64,67-69, 72-74, 77-78, 80, 82, 85, 87-88, 91), що протягом 2022 року в Товаристві з обмеженою відповідальністю "Новафарм-Біосинтез" працювали наступні особи, які мають статус осіб з інвалідністю: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 . Наявність у вказаних осіб статусу осіб з інвалідністю підтверджується наявними у справі копіями довідок до акту огляду МСЕК (том 1 а.с.45-46, 49, 51, 55-56, 59-60, 62, 65-66, 70-71, 75-76, 79, 81, 83-84, 86, 89-90, 92).

Відтак, загалом кількість осіб з інвалідністю, які протягом 2022 року перебували в трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю "Новафарм-Біосинтез" становила 15 осіб, а їх кількість протягом кожного місяця 2022 року варіювалась від 14 до 15 осіб.

Однак, в поданих до контролюючого органу у 2022 році звітах "Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку" Товариством з обмеженою відповідальністю "Новафарм-Біосинтез" була допущена помилка та у рядку 102 "Кількість працівників, яким відповідно до законодавства встановлено інвалідність", замість 15 осіб помилково було зазначено 7, а у Додатку 1 до цього звіту "Відомості про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам" у колонці 8 "Код категорії", по особах з інвалідністю замість коду "2" було зазначено "1", що підтверджується копіями цих звітів, наявними у матеріалах справи.

В подальшому, вказані помилки було виправлене та подано до контролюючого органу уточнюючі звіти за 2022 рік. Зазначені звіти були прийняті, про що свідчить відмітка в верхньому правому кутку роздрукованих звітів, долучених до матеріалів справи. Також до матеріалів справи долучені квитанції з електронного реєстру про їх прийняття.

Відтак, відповідач вжив всіх необхідних заходів для недопущення порушень вимог Закону №875-ХІІ при здійсненні господарської діяльності, оскільки працевлаштував на підприємство осіб з інвалідністю в кількості, що перевищує встановлений йому норматив робочих місць, та виправ допущену в податковому розрахунку помилку, що спростовує вину останнього у порушенні норм Закону №875-ХІІ.

З огляду на зазначені обставини, що встановлені під час розгляду справи та підтверджені належними доказами, суд приходить до висновку, що у 2022 році Товариство з обмеженою відповідальністю "Новафарм-Біосинтез" виконало встановлений для нього норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, який складав 9 осіб, адже у вказаний період на підприємстві працювало 15 осіб з інвалідністю.

Під час судового розгляду справи представник позивача вказані обставини щодо виконання відповідачем у 2022 році нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю визнав.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач як роботодавець у 2022 році вжив усіх необхідних заходів для недопущення господарського правопорушення, та виконав свій обов`язок по працевлаштуванню осіб з інвалідністю в кількості нормативу, передбаченого ст. 19 Закону № 875-XII, а тому на нього не може бути покладена відповідальність передбачена ст. 20 вказаного Закону № 875-XII.

Отже, зважаючи на те, що відповідач виконав вимоги, покладені на нього розділом IV Закону №875-XII, суд вважає, що підстави для стягнення з відповідача адміністративно-господарських санкцій та пені відсутні. Тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 72 вказаного Кодексу).

За змістом статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що позов Житомирського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю "Новафарм-Біосинтез" не підлягає задоволенню.

В силу приписів ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати понесені позивачем у вигляді сплати судового збору розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 250, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні позову Житомирського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (вул. Домбровського, 38, м. Житомир, 10003; ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Новафарм-Біосинтез" (вул.Житомирська, 38, м. Звягель, Житомирська область, 11700; ) про стягнення адміністративно - господарських санкцій та пені за недотримання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2022 році у сумі 471360,21 грн - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати до Сьомого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.Е.Черняхович

Повне судове рішення складене 11 жовтня 2023 року