Справа № 726/1912/23
Суддя: Байцар Л. В.
Дата ухвалення: 2023-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1912/23
Провадження №2-а/726/43/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2023 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі: головуючого судді Байцар Л. В., при секретарі судового засідання Осипчук Ю.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Чернівці адміністративну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Бляхарського Ярослава Станіславовича до Управління патрульної поліції у Чернівецькій області ДПП про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ :

У серпні 2023 року представник позивача звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому вказав, що на підставі усної угоди від 01.07.2021 року між ТзОВ «Клесівський Кар?єр Нерудних Копалин «ТЕХНОБУД», та фізичною особою досягнено домовленості щодо перевезення товару, а саме щебіню гранітного. Вантажне перевезення товару здійснювалося фізичною особою ОСОБА_1 на підставі товарно-транспортної накладної NK-11674 від 28.07.2023 року, в якій пунктом розвантаження вказано адресу м Чернівці, вул. Шептицького, та видаткової накладної №КЧ- від 28.07.2023 року. 28.07.2023 року о 13:33 працівником УПП в Чернівецькій області, інспектором, сержантом поліції Тимушем Сергієм Павловичем винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАС N7413101 відносно перевізника, якою на нього було накладено штраф у розмірі 340 грн. Відповідно до протоколу 28.07.2023 року о 13:33 год. в м. Чернівці на вул.

Турецька, керуючи автомобілем КАМАЗ Самоскид, державний номер НОМЕР_1 , перевізник порушив вимоги дорожнього знаку 3.3. «Рух вантажних автомобілів заборонено», а саме здійснив рух у зоні дії знаку, чим порушив п. 33 Правил дорожнього руху - Порушення вимог дорожніх знаків. Діяння кваліфіковане за ч.1 ст. 122 КУпАП. Вважає, що дії інспектора є незаконними та протиправними, а постанову про адміністративне правопорушення такою, що підлягає скасуванню, з огляду на наступне. Перевізник отримав від вантажовідправника завдання про доставлення товару на адресу м. Чернівці, вул. Шептицького. Вул. Турецька, якою рухався перевізник, є перехресною по відношенню до вул. Шептицького та є единим шляхом, яким перевізник міг доставити товар до призначеного пункту розвантаження. Так, Перевізник, керуючись своїм зобов`язанням щодо доставлення товару до визначеного пункту розвантаження, в`їхав до зони дії дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено» та був зупинений інспектором патрульної поліції, який повідомив, що він порушив ПДР. Вказує, що перевізник намагався пояснити інспектору, що він прямує до конкретного пункту розвантаження для доставлення товару, а вулиця, якою він здійснював рух, була єдиним можливим шляхом під`їзду до цього пункту. Пояснює, що інспектором було проігноровано зазначене перевізником та винесено відповідну постанову попри намагання позивача пояснити, що він не мав іншого вибору шляху доставлення, крім того, яким він рухався. Звертає увагу суду на те, що відповідно до розділу 33 дод.1 п.3.3 ПДР дорожній знак «Рух вантажних автомобілів заборонено» означає, що забороняється рух вантажних автомобілів і составів транспортних засобів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т (якщо на знаку не зазначена маса) або з такою, що перевищує зазначену на знаку, а також тракторів, самохідних машин і механізмів. Водночас у цьому ж розділі ПДР визначено, що дія знаків 3.1-3.8, 3.11 не поширюється на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні. У таких випадках транспортні засоби повинні в`їжджати до позначеної зони і виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення. Згідно з відомостями, викладеними в видатковій накладній NK- від 28.07.2023 року, перевізник прийняв товар на суму 10 487, 23 грн. У товарно-транспортній накладній №KЧ-11674 від 28.07.2023 року вказано, що товар потрібно доставити до м. Чернівці на вул. Шептицького. Відтак позивач їхав у зоні дії дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено» винятково з метою доставлення товару до пункту розвантаження за зазначеною адресою.

Ухвалою судді від 18.08.2023 р. було відкрито провадження та призначено справу до розгляду.

Представник позивача адвокат Буряк О.І. в судовому засіданні просила позовні вимоги задовольнити, пославшись на обставини, викладені у позовній заяві та у поданому до суду 13.09.2023 р. відзиві.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надавши суду 31 серпня 2023 року до суду відзив з відеозаписом з фіксуванням правопорушення. Представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову за безпідставністю, мотивуючи тим, що додана товаро-транспортна накладна оформлена із порушенням норм чинного законодавства, а в наслідок чого не має жодної юридичної сили. Правила перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні затверджені наказом Міністерства транспорту №363 від 14.10.1997 року. Так в пункті 11.1 зазначено основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил. Товарно-транспортну накладну суб`єкт господарювання може оформлювати без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по - батькові) перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника. вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які дають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та або експедитора. Зазначає, що вищевказані норми не дотримані оскільки в графах «Перевізник», «Замовник», «Вантажоодержувач» не вказані повні дані осіб, а зазначено тільки «Фізична особа м. Чернівці». Також пункт завантаження вказано «м. Чернівці» без повної адреси, і, що саме основне пункт розвантаження вказано «м. Чернівці, вул. Шептицького» без точного вказання адреси. Зауважує, що вул. А. Шептицького має 31 номер на всій довжині своєї протяжності та розташована від вул. Головна до вул. Садовського.У зв`язку із всім вищеописаним товаро-транспортна накладна вважається оформленою із порушенням вищевказаних Правил та вважається не дійсною, в наслідок чого, рух вантажного транспортного засобу під забороняючий знак 3.3. заборонено. Підсумовуючи вищезазначене можна зробити висновок, що Позивачем було порушено правила дорожнього руху, а саме здійснено руху вантажним транспортним засобом в зоні дії знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено», чим порушив вимоги п. 8.4. «в» та ч.1 ст. 122 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Судом встановлено, що 28.07.2023 року о 13:33 працівником УПП в Чернівецькій області, інспектором, сержантом поліції Тимушем Сергієм Павловичем винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАС №7413101 відносно ОСОБА_1 , якою на нього було накладено штраф у розмірі 340 грн. Відповідно до протоколу 28.07.2023 року о 13:33 год. в м. Чернівці на вул. Турецька, керуючи автомобілем КАМАЗ Самоскид, державний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 порушив вимоги дорожнього знаку 3.3. «Рух вантажних автомобілів заборонено», а саме здійснив рух у зоні дії знаку, чим порушив п. 33 Правил дорожнього руху - Порушення вимог дорожніх знаків. Діяння кваліфіковане за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Так, відповідно до ТТН №КЧ-11674 від 28 липня 2023 р. в графах «Перевізник», «Замовник», «Вантажоодержувач» не вказані повні дані осіб, а зазначено тільки «Фізична особа м. Чернівці». Також пункт завантаження вказано «м. Чернівці» без повної адреси, та пункт розвантаження вказано «м. Чернівці, вул. Шептицького» без точного вказання адреси.

Відповідно до ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показань свідків.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Правилами дорожнього руху України передбачено, що Дорожній знак 3.3 "Рух вантажних автомобілів заборонено" забороняє рух вантажних автомобілів і составів транспортних засобів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т (якщо на знакові не зазначена маса) або з такою, що перевищує зазначену на знакові, а також тракторів, самохідних машин і механізмів.

Не поширюється дія знака «Рух вантажних автомобілів заборонено» на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні. У таких випадках транспортні засоби повинні в`їжджати до позначеної зони і виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення.

За таких обставин, суд визнає доведеним факт порушення позивачем вимог дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено», оскільки вантажний транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , був зупинений інспектором патрульної поліції на вул. Турецькій у м. Чернівці в зоні дії дорожнього знаку «Рух вантажних автомобілів заборонено».

Таким чином, застосування до позивача штрафу на підставі приписів ч.1 ст. 122 КУпАП є правомірним.

Нормами ст. 222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху(ч.5 ст.121). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 1 ст.122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

З аналізу норм чинного законодавства України вбачається, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачена ч.1 ст.122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання відповідного протоколу.

З наведених правових норм вбачається, що інспектор патрульної поліції, який уповноважений виносити постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності, на місці вчинення адміністративного правопорушення, зокрема, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, має право здійснювати розгляд адміністративної справи де було вчинено таке адміністративне правопорушення та на місці де він несе службу в той час.

Відтак, підготовка та розгляд справи про адміністративне правопорушення у відповідності до ст.276 КУпАП здійснена відповідачем за місцем його перебування та виконанням ним посадових обов`язків, який в даному випадку був уповноважений розглядати вказану адміністративну справу на місці здійснення. Таким чином, розглядаючи дану адміністративну справу, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

З відеозапису наданого відповідачем оптичного диску, вбачається що водій на автомобілі КАМАЗ «Самоскид» ОСОБА_1 , дійсно рухався по вул.Турецькій в м. Чернівці не виконав вимоги дорожнього знаку «Рух вантажівок заборонено».

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 18.07.2019 року у справі №216/5226/16-а, зазначено, що доказом порушення ПДР не може бути відеозапис з нагрудної камери поліцейського, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність винесення постанови.

Натомість відеозапис, наданий суду відповідачем, містить саме відомості про вчинення позивачем правопорушення.

Зафіксовані обставини аналогічні поясненням, викладені у відзиві на позов.

З урахуванням зазначеного, відповідачем цілком обґрунтовано та законно було прийнято рішення про порушення правил дорожнього руху та винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

При цьому, суд не приймає до уваги посилання представника позивача на те, що відповідно до ТТН пунктом призначення є вул. Шептицького в м. Чернівці, адже який саме номер відповідної вулиці мав бути пунктом призначення суду невідомо та не надано відповідних пояснень та доказів представником позивача, також суду не зрозуміло, з урахуванням невказання номеру вулиці Шептицького в м. Чернівці, чи була у водія змога проїхати до пункту розвантаження іншим шляхом, не порушуючи ПДР.

Також, позивачу були роз`ясненні його права, передбачені ст.268 КУпАП, що підтверджується файлом запису, та від правопорушника до інспектора ніяких заяв та клопотань з приводу їх реалізації, зокрема і права на користування послугами захисника, не надходило.

Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що підстави для визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серія ЕАС №7413101 від 28.07.2023 року відносно ОСОБА_1 відсутні.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати позивачу не відшкодовуються у зв`язку з відмовою у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 2, 72, 77, 243-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ :

У задоволенні адміністративного позову представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Бляхарського Ярослава Станіславовича до Управління патрульної поліції у Чернівецькій області ДПП про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин.

Головуючий суддя Л. В. Байцар