Справа № 240/20710/23
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2023-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 року м. Житомир справа № 240/20710/23

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Попової О. Г., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та співвідповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області у відмові в призначенні пенсії на пільгових умовах;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити та нарахувати пенсію на пільгових умовах з 05.06.2023.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у зв`язку із досягненням 55-ти річного віку, позивач звернувся до відповідача із заявою та необхідними документами про призначення пенсії за вислугу років на підставі п. "в" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-ХІІ. Однак відповідачем прийнято рішення, яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років згідно п. "в" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з підстав не зарахування періодів роботи. Позивач не погоджується із рішенням пенсійного органу, вважаючи рішення незаконним та таким, що порушує його права на пенсійне забезпечення, а тому звернувся до суду та просить позов задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 19.07.2023 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).

08.08.2023 на електронну адресу суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог відмовити. Зазначає, що до спеціального стажу не може бути врахованих період роботи з 01.08.1990 по 05.11.2007 в Городницькому держлісгоспі згідно з записами трудової книжки НОМЕР_1 від 03.01.2001, оскільки дата заповнення трудової книжки 01.03.2001 не відповідає першому запису про період роботи 01.08.1990, окрім того, перша сторінка трудової книжки засвідчена печаткою "для документів, тому правові підстави для призначення пенсії за вислугу років відсутні.

29.08.2023 через відділ документального забезпечення суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

29.08.2023 позивачем подано відповідь на відзив.

Згідно з частиною четвертою статті 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Частиною п`ятою статті 250 КАС України встановлено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що у зв`язку із досягненням 55-ти річного віку 05.06.2023 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення пенсії за вислугу років на підставі п. "в" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-ХІІ.

Вказану заяву за принципом екстериторіальності було передано до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області для розгляду.

12.06.2023 Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області прийняло рішення про відмову в призначенні пенсії за №51, у зв`язку з тим, що до спеціального стажу зараховано період роботи з 01.08.1990 по 05.11.2007 згідно з записами трудової книжки НОМЕР_1 від 03.01.2001, оскільки відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу, зазначена дата заповнення трудової книжки 01.03.2001 не відповідає першому запису про період роботи 01.08.1990, окрім того, перша сторінка трудової книжки засвідчена печаткою "для документів. Право на призначення пенсії за вислугу років на даний час відсутнє, у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу.

Листом від 20.06.2023 за №0600-0215-8/65016 ГУ ПФУ в Житомирській області повідомило позивача про зміст рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

Не погоджуючись із такою відмовою, позивачка звернулась до суду із відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 2ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон №1058-IV.

Право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом (п.1 ч.1 ст.8 Закон №1058-IV).

Пунктом 1 ч.1 ст.9 Закону №1058-IV встановлено, що в солідарній системі призначаються в тому числі пенсія за віком.

У солідарній системі надаються соціальні послуги за рахунок коштів Пенсійного фонду (ч.3 ст.9 Закону №1058-IV).

Відповідно до п.16 Прикінцевих положень Закону №1058-IV до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.

Пунктом 2-1 Прикінцевих положень Закону №1058-IV передбачено, що особам, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч.4 ст.24 Закону №1058-IV).

Абзацом першим ч.2 ст.24 Закону №1058-IV встановлено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно пункту «в» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають робітники, майстри (у тому числі старші майстри), безпосередньо зайняті на лісозаготівлях і лісосплаві, включаючи зайнятих на обслуговуванні механізмів і обладнання, - за списком професій, посад і виробництв, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі; для жінок - не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначеній роботі.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацами другим і третім цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року право на пенсію за вислугу років надається за наявності стажу роботи, встановленого абзацами п`ятнадцятим - двадцять третім пункту «б» частини першої статті 13 цього Закону.

Тобто, особа, яка станом на день звернення до Пенсійного органу має 55 років, 25 років загального стажу, з яких 12 років 6 місяців спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, така особа має право на призначення пенсії за вислугу років.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження нормативних актів з питань пенсійного забезпечення» від 12.10.1992 №583 (далі - постанова №583) затверджено Список професій і посад працівників підприємств лісової промисловості та лісового господарства, постійно діючих лісопунктів, лісництв, лісозаготівельних дільниць, зайнятих на заготівлі лісу, лісогосподарських роботах, підсочці лісу та лісосплаві, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, у який включено трактористів на підготовці лісосік, трелюванні та вивезенні лісу (далі - список).

Як стверджують представники відповідачів за наданими позивачем документами та індивідуальними відомостями про застраховану особу його страховий стаж, обчислений відповідно до вимог чинного законодавства становить 35 років 03 місяці 13 днів, а стаж на посаді тракториста трельовочного трактора, який безпосередньо зайнятий на лісозаготівлях і лісосплаві - відсутній, оскільки дата заповнення трудової книжки 01.03.2001 не відповідає першому запису про період роботи 01.08.1990, окрім того, перша сторінка трудової книжки засвідчена печаткою "для документів".

Таким чином, відмовою у призначенні пенсії за вислугою років слугував факт відсутності необхідного спеціального стажу - 12 років 6 місяців станом на 11.10.2017.

За правилами ст. 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМ України від 12.08.1993 № 637 (далі - порядок № 637), визначено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 3 цього порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з п. 20 порядку № 637 у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, у яких має бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу, професія або посада, найменування списків, куди включається цей період роботи, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Уточнююча довідка підприємства про підтвердження спеціального трудового стажу роботи є підставою для прийняття органами Пенсійного фонду рішення про призначення пенсії на пільгових умовах.

У довідці має бути вказано: період роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія, або посада; характер виконаної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Судом встановлено, що у наданій позивачем трудовій книжці НОМЕР_1 від 03.01.2001 містяться записи, якими встановлено, що позивач працював в Новоград-Волинському держлісгоспі на посаді тракториста в Пищівському лісництві у період з 01.08.1990 згідно наказу №95 від 08.08.1990 по 05.11.2007 згідно наказу №111 від 05.11.2007 (а.с. 6).

Згідно довідки Філії "Городницьке лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" №499 від 18.04.2023 "Новоград-Волинське державне лісомисливське господарство" перейменовано в Державне підприємство "Новоград-Волинське лісомисливське господарство" (наказ №191 від 23.02.2005); "Новоград-Волинське лісомисливське господарство" перейменовано в Державне підприємство "Новоград-Волинське дослідне лісомисливське господарство" (наказ №372 від 12.07.2005); Державне підприємство "Новоград-Волинське дослідне лісомисливське господарство" реорганізовано шляхом приєднання до Державного підприємства "Городницьке лісове господарство" (наказ №635 від 12.10.2021) та в подальшому Державне підприємство "Городницьке лісове господарство" реорганізовано шляхом приєднання до Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" (наказ №827 від 28.10.2022) (а.с. 11).

Також на підтвердження наявного спеціального стажу для призначення пенсії позивачем надано довідку Філії "Городницьке лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в якій зазначено, що ОСОБА_2 працював повний робочий день в Новоград-Волинському держлісгоспі, за посадою тракториста на підготовці лісосік, трелюванні та вивезенні деревини з лісу, за період з 01.08.1990 по 05.11.2007 (17 років 03 місяці 05 днів) (а.с. 12).

Разом з тим, дана довідка, яка є чинною та не скасованою, підтверджує те, що посада, на якій перебував позивач, і робота, яку він виконував, відповідає умовам пункту "в" ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином, записами в трудовій книжці та наданими довідками підтверджено, що позивач у період з 01.08.1990 по 05.11.2007 працювала на посаді тракториста.

Доказів, які б свідчили про недостовірність записів у трудовій книжці позивача відповідачем суду не надано, внаслідок чого, останні безпідставно не взяті до уваги відповідачем при призначення пенсії.

Водночас суд звертає увагу, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на загальних підставах.

Наведене цілком узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17, висновки якого мають враховувати суди відповідно до положень частини п`ятої статті 242 КАС України.

Формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Зі свого боку, позивач вчинив всі необхідні для призначення пенсії дії та надав усі необхідні для цього документи, в тому числі, щодо підтвердження стажу роботи у спірні періоди.

Таким чином, періоди роботи з 01.08.1990 по 05.11.2007 на посаді тракториста підтверджено записами в трудовій книжці, та довідкою, в якій міститься інформація про характер виконуваних позивачем робіт на посаді, зайняття якої передбачає призначення пільгової пенсії в повному обсязі, а відтак відмова у не зарахуванні та призначенні пенсії на пільгових умовах є протиправною. Жодних належних і допустимих доказів зворотного відповідачем суду не надано та матеріали справи не містять.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача є скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 12.06.2023 за №51 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до стажу періоди роботи з 01.08.1990 по 05.11.2007 на посаді тракториста, оскільки позивачем дотримано усіх умов для прийняття позитивного рішення органом Пенсійного фонду.

Стосовно позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити пенсію за вислугу років, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із ч. 3 ст. 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Оскільки саме відповідач наділений повноваженнями щодо розрахунку стажу, віку та призначення пенсії, з метою ефективного захисту права позивача на належне пенсійне забезпечення, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково, шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву позивача від 05.06.2023 про призначення пенсії за вислугу років та прийняти відповідне рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Оскільки судом обрано інший спосіб захисту порушеного права ніж просив позивач, в цій частині позову суд відмовляє.

Згідно із ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено правомірність свого рішення, а тому позовні вимоги слід задовольнити частково.

Розподіл судових витрат проводиться судом відповідно дост.139 КАС України.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, м. Житомир, 10003. РНОКПП/), Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (майдан Волі, 3, м.Тернопіль, 46001. РНОКПП/), про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 12.06.2023 за №51 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.06.2023 про призначення пенсії за вислугу років на підставі п. "в" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з урахуванням висновків суду, зарахувавши періоди роботи з 01.08.1990 по 05.11.2007 на посаді тракториста.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.Г. Попова

12 жовтня 2023 р.