Справа № 380/20977/23
Суддя: Грень Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2023-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2023 року справа № 380/20977/23
м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Грень Н.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області щодо відмови дорахування ОСОБА_1 стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області включити ОСОБА_1 в стаж який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці стаж (досвід) роботи календарні періоди проходження строкової військової служби з 05.08.1982 по 05.07.1986 року - період проходження військової служби курсантом військового училища в кількості 3 роки 11 місяців 01 день.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області провести ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 15 вересня 2021 року у розмірі 66 % суддівської винагороди, згідно розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виданого Західним апеляційним господарським судом, та здійснити виплати з урахуванням фактично стажу 28 років.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Закону України Про судоустрій і статус суддів від 07.07.2010 № 2453-VI, було передбачено право зарахування до стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах, періоду проходження строкової служби, часу роботи на посадах прокурорів і слідчих. Реалізуючи таке право, до стажу роботи позивача, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання відповідачем безпідставно не було зараховано календарні періоди проходження строкової військової служби - 3 років 11 місяців 01 день. Тобто, на думку позивача, його стаж для обрахунку щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці у розумінні Закону України Про судоустрій і статус суддів № 1402-VIII складає повних 28 років 3 місяці 8 днів. Проте, відповідач протиправно зменшив спеціальний стаж позивача, що дає право на щомісячне грошове утримання судді, до 24 років 4 місяців 7 днів. Таке зменшення відбулося, внаслідок протиправного не зарахування періодів проходження строкової військової служби в збройних силах в статусі курсанта військового училища з 05.08.1982 по 05.07.1986 року. Зазначив, що чинне на той час законодавство прирівнювало до проходження дійсної (строкової) військової служби період навчання у військово- навчальних закладах. Отже, при розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, необхідно враховувати і стаж отриманий при перебуванні на військовій службі в статусі курсанта. З урахуванням наведеного, просив позов задовольнити.

Відповідач 04.10.2023 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечив. Зазначив, що ОСОБА_1 перебуває на обліку з 15.09.2021, як одержувач щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. На виконання рішення від 08.04.2022 у справі №380/4777/22 позивачу проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з 15.09.2021. Зарахування до стажу роботи на посаді судді періодів проходження строкової військової служби, військової служби, навчання у вищому навчальному закладі чинним законодавством не передбачено. Щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці обчислено та виплачується з врахуванням норм чинного законодавства та наявних документів пенсійної справи. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 246 КАС України суд зазначає, що ухвалою судді від 11.09.2023 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення сторін.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Позивач ОСОБА_1 є суддею у відставці, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з 15.09.2021.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 09.09.2021 № 1962/0/15-21 ОСОБА_1 звільнено з посади судді Західного апеляційного господарського суду у відставку відповідно до п. 4 частини 6 статті 126 Конституції України - подання суддею заяви про відставку.

В.о. голови Західного апеляційного господарського суду 10.09.2021 видано наказ № 06-03/98 про виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу Західного апеляційного господарського суду.

Відповідно до розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , Західного апеляційного господарського суду від 15.09.2021 року №06-15/250/21, яким зазначено, що загальний стаж судді становить 26 років 01 місяців 29 днів з яких:

- юрисконсульт 30 танкової дивізії 8 армійського корпусу Прикарпатського військового округу з 29.06.1995 року по 04.05.1999 року, що становить 3 роки 10 місяців 05 днів;

- суддя військового суду Львівського гарнізону з 05.05.1999 року по 21.08.2002 року, що становить 03 роки 03 місяців 16 день;

- суддя військового апеляційного суду Західного регіону з 22.08.2002 року по 01.09.2004 року, що становить 02 роки 00 місяців 09 днів;

- суддя Львівського апеляційного господарського суду з 08.09.2004 року по 28.09.2018 року, що становить 14 роки 00 місяців 20 днів;

- суддя Захіного апеляційного господарського суду з 01.10.2018 року по 10.09.2021 року, що становить 02 роки 11 місяців 09 днів;

Згідно з послужним списком ОСОБА_1 (особовий номер НОМЕР_1 ) та військовим квитком НОМЕР_2 , ОСОБА_1 проходив військову службу в збройних силах в статусі курсанта військового училища у період з 05.08.1982 по 05.07.1986 року.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 08.04.2022 у справі №380/4777/20 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо недорахування ОСОБА_1 стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області включити ОСОБА_1 , в стаж який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого була визначена Законом Про судоустрій та надавала право для призначення на посаду судді у кількості 2 років; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести ОСОБА_1 , перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 15 вересня 2021 року у розмірі 58% суддівської винагороди, згідно розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виданого Західним апеляційним господарським судом, та здійснити виплати з урахуванням фактичного стажу 24 років.

На виконання вказаного судового рішення відповідачем здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи із стажу роботи 24 роки у розмірі 58% суддівської винагороди.

15.03.2023 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою, в якій просив зарахувати до стажу роботи, що дає право на одержання щомісячного довічного грошового утримання період проходження військової служби курсантом військового училища з 05.08.1992 по 05.07.1986, а також здійснити перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із урахуванням зазначеного періоду.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 03.04.2023 вих.№ 8165-7380/М-52/8-1300/23 повідомлено позивача, що відповідно до статті 137 Закону України Про судоустрій та статус суддів № 1402-VIII від 02.06.2016 до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу. Зарахування до стажу роботи на посаді судді періодів проходження строкової військової служби, навчання у вищому навчальному закладі чинним законодавством не передбачено.

У листі, також, зазначено про те, що загальний страховий стаж позивача становить 39 років 01 місяць 7 днів, в тому числі, стаж роботи на посаді судді становить: 24 роки 04 місяці 07 днів.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся із цим позовом до суду.

При прийнятті рішення суд керувався наступним.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статус судді у відставці регулюється нормами Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 № 1402-VIII (далі Закон від 02.06.2016 № 1402-VIII).

Згідно з частиною 1 статті 142 Закону від 02.06.2016 № 1402-VIII судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Щомісячне довічне грошове утримання, як зазначено у частині 3 статті 142 Закону від 02.06.2016 № 1402-VIII, виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Таким чином, для того аби визначити розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці необхідним є з`ясування його стажу роботи.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 Закону України «Про судоустрій та статус суддів № 1402-УШ від 02.06.2016 року (далі Закон - 1402) до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; члена Вищої ради правосуддя. Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу. До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж роботи, вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Відповідно до п. 34 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про судоустрій та статус суддів» № 1402-VIII від 02.06.2016 року, судді , призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення.

На час призначення ОСОБА_1 на посаду судді питання визначення стажу, який давав право на відставку судді, регулювалося частиною четвертою статті 43 Закону України від 15 грудня 1992 року № 2862-XII «Про статус суддів» (далі Закон № 2862-XII), у редакції, чинній на дату призначення ОСОБА_1 на посаду судді.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 року №2862-XII (який діяв на момент обрання позивача на посаду судді вперше) право на зайняття посади судді районного (міського), міжрайонного (окружного) суду, військового суду гарнізону має громадянин України, який досяг на день обрання 25 років, має вищу юридичну освіту і, як правило, стаж роботи за юридичною спеціальністю не менше двох років.

Відповідно до частини четвертої статті 43 Закону № 2862-XII, зі змінами, внесеними Законом України від 24 лютого 1994 року № 4015-XII «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус суддів», до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Згідно із частиною першою статтею 25 Конституційного Договору від 08.06.1995 №1к/95-ВР між Верховною Радою України та Президентом України Про основні засади організації та функціонування державної влади і місцевого самоврядування в Україні на період до прийняття нової Конституції України Президент України в межах своїх повноважень видає укази і розпорядження, які є обов`язковими для виконання на всій території України, дає їх тлумачення (зазначений Договір був чинний на момент видання Президентом України Указу Президента України від 10.07.1995 року № 584/95 Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів та втратив чинність із набранням чинності Конституції України 28.06.1996).

Відповідно до пункту 1 Розділу XV Перехідні положення Конституції України закони та інші нормативні акти, прийняті до набуття чинності цією Конституцією, є чинними у частині, що не суперечить Конституції України.

Згідно з частиною третьою статті 106 Конституції України Президент України на основі та на виконання Конституції і законів України видає укази і розпорядження, які є обов`язковими до виконання на території України. Відповідно до частини першої статті 117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання.

Згідно із статтею 1 Указу Президента України від 10.07.1995 № 584/95 Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів (стаття втратила чинність 20.03.2008), чинної на час набуття позивачем стажу роботи безпосередньо на посаді судді 10 років, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Крім того, згідно з абзацом 2 пункту 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865 Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів (яка діяла одночасно із Законом № 2862-XII; втратила чинність 01.01.2012), доповненим згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.06.2008 № 545, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Законом від 07.07.2010 № 2453-VI, передбачало право судді на зарахування до стажу, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів, календарного періоду проходження строкової військової служби, а також часу роботи на посадах прокурорів і слідчих.

Верховний Суд у постанові від 15.11.2021 у справі № 580/6051/20 дійшов висновку, що законодавство, яке діяло на момент набрання чинності Законом України від 07.07.2010 № 2453-VI Про судоустрій і статус суддів, передбачало право судді на зарахування до стажу, який дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарного періоду проходження строкової військової служби. Невключення його до відповідного стажу роботи на посаді судді і врахування відповідачем для встановлення (визначення) розміру щомісячного довічного грошового утримання лише періоду роботи на посаді судді є неправомірним.

Вказана позиція суду також узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 30.03.2023 у справі № 280/2167/21.

Судом встановлено, що період проходження військової служби в статусі курсанта військового училища з 05.08.1982 по 05.07.1986 року, підтверджується послужним списком ОСОБА_1 (особовий номер НОМЕР_1 ) та військовим квитком НОМЕР_2 (а.с.18-20).

Постановою Верховної Ради України від 12.09.1991 № 1545-ХХІІ Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР встановлено, що до прийняття відповідних актів законодавства України на території Республіки застосовуються акти законодавства Союзу РСР з питань, які не врегульовані законодавством України, за умови, що вони не суперечать Конституції і законам України.

У статті 5 Закону СРСР від 12.10.1967 № 1950-VII Про загальний військовий обов`язок (далі Закон 1950-VII) передбачено, що військова служба складається з дійсної військової служби та служби у запасі Збройних Сил СРСР.

Згідно з частиною 2 статті 11 Закону № 1950-VII громадяни, прийняті до військово-учбових закладів, перебувають на дійсній військовій службі. Положенням статті 11 Закону № 1950-VII визначено, що громадяни, прийняті до військово-навчальних закладів, перебувають на дійсній військовій службі та називаються курсантами. На них поширювались обов`язки, встановлені для військовослужбовців строкової служби. Вони та їх сім`ї користувалися правами, пільгами та перевагами, встановленими чинним законодавством для військовослужбовців строкової служби та їх сімей.

Абзацом 3 частини 1 статті 24 Закону України від 25.03.1992 № 2232-ХІІ Про військовий обов`язок та військову службу встановлено, що початком перебування на військовій службі вважається день прибуття на навчання до військово-навчального закладу (військового ліцею), вказаний у приписі, виданому військовим комісаріатом, для допризовників, призовників і військовозобов`язаних.

Статтею 25 вказаного Закону передбачалось, що громадяни, які навчаються у військово-навчальних закладах, перебувають на військовій службі і не мають звань прапорщиків чи мічманів та офіцерського складу, є курсантами, а ті, що мають такі звання, слухачами. Навчання у військово-навчальних закладах зараховується курсантам як строкова військова служба. Тобто, як законодавство колишнього СРСР, так і законодавство України прирівнювало до проходження дійсної (строкової) військової служби період навчання у військово-навчальних закладах.

Отже, чинне на той час законодавство прирівнювало до проходження дійсної (строкової) військової служби період навчання у військово-навчальних закладах.

Таким чином, при розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, необхідно враховувати і стаж отриманий при перебуванні на військовій службі, в тому числі, в статусі курсанта.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови судді у відставці ОСОБА_1 у зарахуванні до стажу роботи на посаді судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, період проходження військової служби курсантом військового училища, з 05.08.1982 по 05.07.1986.

З метою ефективного поновлення порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати судді у відставці ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, період проходження військової служби курсантом військового училища, з 05.08.1982 по 05.07.1986 та здійснити перерахунок та виплату його щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із урахуванням зазначених періодів, починаючи з 15 вересня 2021 року у розмірі 66 % суддівської винагороди, згідно з розрахунком стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виданим Західним апеляційним господарським судом, та здійснити виплати з урахуванням виплачених сум.

При виборі належного способу захисту порушених прав позивача у цій справі суд враховував правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 30.03.2023 у справі № 280/2167/21.

Разом з тим, щодо вимоги позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, то суд вважає, що в його задоволенні слід відмовити, оскільки в розумінні статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, а не його обов`язком. Крім того, у суду відсутні підстави вважати, що рішення суду виконане не буде.

З урахуванням викладеного та фактичних обставин справи, суд не бачить підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у даній адміністративній справі.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково.

Відповідно до положень статті 139 КАС України судові витрати між сторонами не розподіляються, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 242-246, 250, 257-263 КАС України, суд, -

вирішив:

позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (адреса: вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, Львівська обл., Львівський р-н, 79016; ) про визнання протиправними дій - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови судді у відставці ОСОБА_1 у зарахуванні до стажу роботи на посаді судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, період проходження військової служби курсантом військового училища, з 05.08.1982 по 05.07.1986.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати судді у відставці ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, період проходження військової служби курсантом військового училища, з 05.08.1982 по 05.07.1986.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 із урахуванням зазначених періодів, починаючи з 15 вересня 2021 року у розмірі 66 % суддівської винагороди, згідно з розрахунком стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виданим Західним апеляційним господарським судом, та здійснити виплати з урахуванням виплачених сум.

В решті вимог відмовити.

Судові витрати між сторонами не розподіляються.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяГрень Наталія Михайлівна