Справа № 420/8945/23
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2023-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8945/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марина П.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якому позивач просить:

визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 04.04.2023 року №19 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», яким було оголошено «догану» старшому стрільцю 2 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , старшому солдату ОСОБА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 та оскаржуваним наказом його притягнуто до дисциплінарної відповідальності із накладенням дисциплінарного стягнення у вигляді догани через те, що ОСОБА_1 прибув до розташування військової частини з відпустки із запізненням. На думку позивача спірний наказ є протиправним, оскільки в його діях відсутній склад дисциплінарного проступку, а при проведенні службового розслідування позивача не було ознайомлено з проведення службового розслідування та позбавлено можливості подати пояснення щодо обставин події, яка була предметом службового розслідування.

Ухвалою суду від 01.05.2023 року відкрито провадження в адміністративній справі за

правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, витребувано з Військової частини НОМЕР_1 належним чином засвідчену копію дисциплінарної справи щодо ОСОБА_1 , а також матеріали, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження.

Ухвалою суду від 07.06.2023 року у задоволенні клопотання представника військової частини НОМЕР_1 про зупинення провадження у справі відмовлено.

Від Військової частини НОМЕР_1 засобами поштового зв`язку до суду надійшов відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначено, що позовну заяву представник відповідача вважає безпідставною, незаконною та такою, що задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Представник відповідача вказував, що в діях позивача наявний склад дисциплінарного проступку, який свідчить про наявність правових підстав для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, що знайшло своє підтвердження проведеним службовим розслідуванням.

Відповідач додатково звертав увагу, що позивачем не дотримано вимог Інструкції з медичного забезпечення Збройних Сил України в частині проведення госпіталізації до медичного закладу, а надані пояснення стосовно інформування засобами електронного зв`язку начальника медичної служби про обставини госпіталізації перевірити не має можливості.

Також представник відповідача доводив, що процедура проведення службового розслідування дотримана, а позивач не подавав будь-яких клопотань, прохань, рапортів щодо ознайомлення із матеріалами службового розслідування.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовувалися вимоги, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 26 лютого 2022 року (а.с. 35).

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 № 80 від 09 березня 2023 року «Про призначення службового розслідування за фактом самовільного залишення місця служби військовослужбовцем» було вирішено призначити службове розслідування про проведення перевірки за фактом самовільного залишення місця служби військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , старшим солдатом ОСОБА_1 (а.с. 46).

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 № 19 від 04 квітня 2023 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» вирішено за порушення вимог ст. ст. 11, 16, 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, що призвело до можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, що виразилось у несвоєчасному прибутті з відпустки в період з 08 години 00 хвилин 09.03.2023 по 07 годин 57 хвилин 18.03.2023, старшому стрільцю 2 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , старшому солдату ОСОБА_1 оголосити «ДОГАНУ» (а.с. 68).

Не погоджуючись із наказом командира Військової частини НОМЕР_1 № 19 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» від 04 квітня 2023 року позивач звернувся до суду із даним позовом.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Статтею 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232-XII) встановлено, що Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону № 2232-XII, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно із частинами 3, 4 статті 2 Закону № 2232-ХІІ громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями. Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 №551-XIV (далі - Дисциплінарний статут), який також встановлює, що усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту.

За змістом статті 1 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

Згідно із статті 2 Дисциплінарного статуту військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Відповідно до статті 4 Дисциплінарного статуту визначає, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Згідно частини 3 статті 5 Дисциплінарного статуту стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України».

Стаття 45 Дисциплінарного статуту передбачає, що у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення

Відповідно до статті 48 Дисциплінарного статуту на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 №548-XIV (далі - Статут внутрішньої служби).

Відповідно до статті 11 Статуту внутрішньої служби необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Стаття 13 Статуту внутрішньої служби передбачає, що військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок.

Згідно статті 26 Статуту внутрішньої служби військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України» дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Таким чином, військовослужбовець повинен дотримуватися військової дисципліни та неухильно виконувати свої обов`язки, а у разі їх ігнорування військовослужбовець може бути притягнутий зокрема до дисциплінарної відповідальності.

За обставинами справи старший стрілець 2 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , старший солдат ОСОБА_1 повинен був 09 березня 2023 року до 08:00 повернутися з відпустки до місця розташування підрозділу, однак станом на вказаний день та час не прибув (а.с. 39, 40).

Згідно рапорту т.в.о. заступника командира 2 стрілецької ротти з МПЗ командира 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти, молодшого сержанта Дениса Кімінчіджі від 09 березня 2023 року вбачається, що 09 березня 2023 року о 08:00 повинен був прибути з відпустки старший стрілець 2 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , старший солдат ОСОБА_1 , однак станом на 08:00 він не повернувся до підрозділу. З його слів він знаходиться на лікуванні в КНП «Старокозацька районна лікарня» (а.с. 47).

З пояснень старшого сержанта ОСОБА_2 видно, що 09 березня 2023 року йому стало відомо, що старший солдат ОСОБА_1 повинен був повернутися до підрозділу, однак станом на 08 годину 00 хвилин 09.03.2023 був відсутній у підрозділі, як потім стало відомо, він перебував у лікарні. Будь-які інші обставини, за даним фактом, йому не відомі (а.с. 63).

Відповідно до рапорту від 09.03.2023 року вх. № 551-р встановлено, що станом на 12 годину 00 хвилин 08.03.2023 року старший солдат ОСОБА_1 не перебував у медичних закладах та не був звільнений від службових обов`язків за станом здоров`я (а.с. 57-59).

Відповідно до рапорту від 09.03.2023 року Вх. № 552-р встановлено, що станом на 12 годину 00 хвилин 09.03.2023 року старший солдат ОСОБА_1 перебував в терапії Старокозацької опорної лікарні на підставі «самозвернення» (а.с. 60-62).

18 березня 2023 року молодший сержант ОСОБА_3 доповів, що 18 березня 2023 року о 07 годині 57 хвилин, старший солдат ОСОБА_1 прибув до підрозділу, під час прибуття надав виписний епікриз (а.с. 49).

У письмових поясненнях т.в.о. обов`язки начальника медичної служби медичного пункту військової частини НОМЕР_1 , старший лейтенант ОСОБА_4 зокрема зазначив, що військовослужбовці, що дислокуються на віддаленій відстані мають отримати направлення на госпіталізацію в медичному пункті частини, або у разі неможливості, узгодити госпіталізацію з лікарем медичного пункту. Згідно книг обліку хворих, направлених на консультацію фахівця та Обліку хворих направлених на стаціонарне лікування, встановлено, що дані про направлення старшого солдата ОСОБА_1 до будь-яких лікувальних закладів або лікарів відсутні (а.с. 52-54).

Згідно пояснень старшого солдата ОСОБА_1 , які датовані 06 квітням 2023 року, встановлено, що перебуваючи у відпустці з 25.02.2023 року по 09.03.2023 року, в нього виникли проблема з серцем, стосовно якої він звернувся до найближчого лікарського закладу с. Старокозаче, Білгород-Дністровського району Одеської області, про що він повідомив начальника медичної служби військової частини НОМЕР_1 , капітана медичної служби ОСОБА_5 . Дана подія відбулася о 08:00 08 березня 2023 року. По прибуттю до вказаного лікарського закладу, старшого солдата ОСОБА_1 було оглянуто лікарем-кардіологом, який призначив стаціонарне лікування у відділенні кардіології, терміном на 10 (десять) діб, з 08.03.2023 року по 17.03.2023 року. Відповідні документи були надані начальнику медичної служби, в фото-форматі за допомогою мессенджера «Viber», в результаті чого начальник медичної служби запитала мобільний телефон супроводжуючого лікаря та сказала продовжувати лікування. По одужанню та подальшій виписці з лікарні ОСОБА_1 , 18.03.2023 року прибув до підрозділу з усіма належними документами, а саме: лист про відрядження, виписний епікриз № 430/17. Відпускний лист передав молодшому сержанту ОСОБА_3 , а епікриз головному медику роти Жиліну Олександру, після чого приступив до виконання службових обов`язків. (а.с. 65, 66).

З виписного епікризу № 430/177 встановлено, що ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 08 березня 2023 року по 17 березня 2023 року до 16:00 та у день звернення йому проведено медичне обстеження. У вказаному медичному документі також міститься інформація, що при зверненні ОСОБА_1 скаржився на різкі болі у серці, загальну слабкість, віддишку (а.с. 10, 11).

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що у даному випадку ОСОБА_1 не допустив дисциплінарного проступку, оскільки невчасне повернення до розташування підрозділу після відпустки було зумовлене незадовільним станом здоров`я позивача, що підтверджено належними та достатніми доказами по справі.

Суд вважає необґрунтованими доводи представника відповідача, що встановити дійсність інформації про те, що ОСОБА_1 після звернення до лікарні одразу повідомив начальника медичної служби засобами електронного зв`язку, не вбачається можливим, оскільки з поданого рапорту того ж начальника медичної служби № 552-р видно, що позивач станом на 09 березня 2023 року 12:00 перебуває в лікарні (а.с. 60-62). До того ж, суд враховує, що в межах службового розслідування уповноваженою особою відповідача не було допитано чи отримано письмові пояснення від начальника медичної служби про обставини вказаних подій.

Також суд вважає неприйнятними доводи відповідача, що за обставин справи, які склалися, ОСОБА_1 спочатку повинен був отримати направлення у лікаря медичного пункту військової частини, а вже потім направлятися на лікування. Помилковість такого твердження полягає у тому, що захворювання відбулося поза межами несення позивачем військової служби та за наявними медичними документами видно, що стан здоров`я позивача був незадовільним, а надання медичної допомоги було невідкладним.

Водночас, з урахуванням того, що матеріали службового розслідування не містять пояснень начальника медичної служби ОСОБА_6 та яку позивач інформував про погіршення стану здоров`я та звернення до лікарні, суд вважає, що відповідач під час проведення службового розслідування не вжив всіх заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин, що в деякій мірі призвело до помилкового висновку стосовно наявності в діях позивача складу дисциплінарного проступку.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин та наявного правового регулювання, суд приходить висновку, що притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності є протиправним, а відтак оскаржуваний наказ підлягає скасуванню. При цьому, суд вважає, що достатнім для повного й ефективного захисту порушених прав позивача є скасування наказу в частині, а саме пунктів 1 та 2, позаяк пункти 3-5 фактично вже реалізовані та безпосередньо не впливають на відновлення прав позивача.

Частиною 1 ст.72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши докази, які наявні у справі щодо їх належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає що позов підлягає частковому задоволенню.

Судові втрати розподілити відповідно до вимог ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 21, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати пункти 1 та 2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 04.04.2023 року №19 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності».

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.255 КАС України.

Відповідно до ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 (адреса: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).

Суддя П.П. Марин