Справа № 320/17902/23
Суддя: Марич Є.В.
Дата ухвалення: 2023-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2023 року справа №320/17902/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Марич Є.В., розглянувши порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Координаційно-моніторингової митниці Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) з позовом до Координаційно-моніторингової митниці (далі відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Координаційно-моніторингової митниці від 19.04.2023 №100-О про звільнення ОСОБА_1 ;

- поновити ОСОБА_1 на державній службі на посаді головного державного інспектора оперативного відділу № 1 Управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Координаційно-моніторингової митниці з 20.04.2023;

- стягнути з Координаційно-моніторингової митниці на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 20.04.2023 по день ухвалення рішення у справі;

- допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді і стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував на те, що зміст наказу та документи, які зазначено у такому наказі як підстави його видачі, не містять детальної інформації та не описують суть і обставини недосягнення ключових показників завдань, не проаналізовано фактичний стан обставин того чи іншого показника чи умови контракту, їх вплив у період перебування на державній службі, тобто правовий підхід відповідача до вирішення питання був формальним та суб`єктивним.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 31.05.2023 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву, а також належним чином засвідчені копії документів, які послугували підставою для винесення спірного наказу.

Представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив щодо заявлених позовних вимог та зазначив, що за результатами контрольних заходів було виявлено несумлінне виконання службових обов`язків ОСОБА_1 . Позивач не виконав завдання та не досягнув якісного виконання показників результативності, ефективності та якості завдань, які передбачені умовами Контракту про проходження державної служби, у зв`язку з чим відповідачем ініційовано припинення дії контракту та звільнення позивача із займаної посади. На думку відповідача, оскаржуваний наказ виданий правомірно, в межах компетенції, у порядок і спосіб, визначених чинним законодавством України, що вказує на відсутність підстав для задоволення позову.

Суд за згодою сторін перейшов до розгляду справи по суті в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами і доказами.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Відповідно до наказу Координаційно-моніторингової митниці від 30.06.2021 № 22-о «Про призначення працівників» ОСОБА_1 призначено з 30 червня 2021 року на посаду головного державного інспектора оперативного відділу № 1 Управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Координаційно-моніторингової митниці, шляхом укладання контракту про проходження державної служби.

30 червня 2021 року між Координаційно-моніторингововою митницею, як відокремленим підрозділом Державної митної служби України, та ОСОБА_1 укладено контракт про проходження державної служби № 12 (далі Контракт).

Відповідно до п. 26 цього контракту, строк його дії з 30.06.2021 по 29.06.2024.

Наказом Координаційно-моніторингової митниці від 19.04.2023 №100-0 вирішено, зокрема:

1. Звільнити ОСОБА_1 , з посади головного державного інспектора оперативного відділу № 1 Управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Координаційно-моніторингової митниці, 19 квітня 2023 року, за неналежне виконання ключових показників завдань, визначених контрактом про проходження державної служби, відповідно до частини першої статті 88-1 Закону України «Про державну службу».

Підстава: частина перша статті 88-1 Закону України «Про державну службу»; абзац четвертий пункту 21 контракту про проходження державної служби від 30 червня 2021 року №12; повідомлення про припинення від 11.04.2023 №7.9-1/12/10/975.

2. Припинити дію контракту про проходження державної служби від 30 червня 2021 року №12, укладеного з ОСОБА_1 .

Підстава: абзац четвертий пункту 21 контракту про проходження державної служби від 30 червня 2021 року №12.

Вважаючи наказ про його звільнення протиправним, позивач звернувся за захистом порушених, на його думку, прав з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, визначено Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VІІІ (далі - Закон № 889-VІІІ).

Частиною першою статті 1 Закон № 889-VІІІ визначено, що державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави.

Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби (ч. 2 ст. 1 Закон № 889-VІІІ).

Основні обов`язки державного службовця визначені в статті 8 Закону № 889-VІІІ.

Відповідно до п.п. 6-8 частини першої статті 8 Закону № 889-VІІІ державний службовець зобов`язаний, зокрема: забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки та умови контракту про проходження державної служби (у разі укладення); виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України.

Державні службовці виконують також інші обов`язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах, та контракті про проходження державної служби (у разі укладення).

Відповідно до частини першої статті 569 Митного кодексу України працівники митних органів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами.

Посадові особи митних органів є державними службовцями.

Частиною третьою статті 569 Митного кодексу України встановлено, що правове становище посадових осіб митних органів визначається цим Кодексом, а в частині, не врегульованій ним, - законодавством про державну службу та іншими актами законодавства України.

Згідно з частиною п`ятою статті 570 Митного кодексу України з особами, які призначаються на службу до митних органів на посади державної служби, можуть укладатися контракти про проходження державної служби відповідно до законодавства про державну службу з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Рішення про віднесення посади державної служби до посад, призначення на які здійснюється з укладанням контракту про проходження державної служби, приймається до проведення конкурсу керівником центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, або керівником митниці у разі делегування йому відповідних повноважень.

Контракт про проходження державної служби укладається з особами у разі необхідності забезпечення організації та виконання завдань, що мають як тимчасовий, так і постійний характер.

Чисельність посад державної служби в митному органі, на які здійснюється призначення з укладанням контракту про проходження державної служби, не обмежується.

Контракт про проходження державної служби укладається на строк до трьох років.

Дія контракту про проходження державної служби за умови належного його виконання державним службовцем може бути продовжена за угодою сторін на той самий або більший строк, але не більше ніж на три роки шляхом підписання сторонами відповідних змін до контракту.

Поряд з цим, порядок укладення контракту про проходження державної служби з особою, яка призначається на посаду державної служби, регламентований статтею 31-1 Закону № 889-VІІІ.

Відповідно до частини першої статті 31-1 Закону № 889-VІІІ з особою, яка призначається на посаду державної служби, може бути укладено контракт про проходження державної служби відповідно до пункту 3 частини другої статті 34 цього Закону в порядку, що затверджується Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Згідно з частиною другою статті 31-1 Закону № 889-VІІІ порядок призначення на посади державної служби з укладанням контракту про проходження державної служби, зокрема, визначає: 1) умови, за яких призначення на посаду державної служби може здійснюватися на умовах, передбачених контрактом; 2) обчислення строку проходження державної служби за контрактом та порядок набрання контрактом чинності; 3) види і порядок узгодження додаткових умов контракту; 4) порядок укладання контрактів; 5) відповідальність сторін та порядок вирішення спорів; 6) порядок продовження строку, зміни умов, припинення дії та розірвання контракту; 7) особливості укладання окремих контрактів.

До істотних умов контракту, як передбачено частиною п`ятою статті 31-1 Закону № 889-VІІІ, належать: 1) місце роботи і посада державної служби; 2) спеціальні вимоги до осіб, які претендують на посаду державної служби; 3) дата набрання чинності та строк дії контракту; 4) права та обов`язки сторін; 5) завдання і ключові показники результативності, ефективності та якості їх виконання, строки їх виконання; 6) режим праці та відпочинку; 7) умови оплати праці; 8) відповідальність сторін та вирішення спорів; 9) підстави зміни умов, припинення дії та розірвання контракту.

За взаємною домовленістю сторони можуть визначити додаткові умови контракту про проходження державної служби.

При укладанні контракту про проходження державної служби не допускається звуження обсягу прав державного службовця, визначених цим Законом.

Відповідно до частини восьмої статті 31-1 Закону № 889-VІІІ контракт про проходження державної служби укладається на строк до трьох років.

Згідно з частиною дев`ятою статті 31-1 Закону № 889-VІІІ контракт про проходження державної служби підписується державним службовцем та суб`єктом призначення або керівником державної служби і є невід`ємною частиною акта про призначення на посаду.

Контракт про проходження державної служби набирає чинності з дати, визначеної в акті про призначення на посаду як дата початку виконання посадових обов`язків (ч. 10 ст. 31-1 Закону № 889-VІІІ).

Згідно з частиною 12 статті 31-1 Закону № 889-VІІІ дія контракту про проходження державної служби припиняється:

1) у разі закінчення строку, на який укладено контракт;

2) за ініціативою державного службовця або за угодою сторін;

3) за ініціативою суб`єкта призначення або керівника державної служби - у разі невиконання або неналежного виконання державним службовцем умов контракту;

4) у разі припинення державної служби з підстав, визначених частиною першою статті 83 цього Закону.

Однією з підстав, визначених частиною першою статті 83 цього Закону, є: державна служба припиняється з підстав, передбачених контрактом про проходження державної служби (у разі укладення) (стаття 88-1 цього Закону).

Відповідно до статті 88-1 Закону № 889-VІІІ контрактом про проходження державної служби можуть бути встановлені додаткові, крім передбачених цим Законом, підстави припинення державної служби.

Аналіз наведених вище правових норм, надає суду підстави для висновку, що однією з підстав припинення державної служби, у тому числі, є підстави, передбачені контрактом про проходження державної служби (у разі укладення).

Судом встановлено, що між Координаційно-моніторингововою митницею, як відокремленим підрозділом Державної митної служби України, та ОСОБА_1 , який призначається на посаду державної служби - головного державного інспектора оперативного відділу № 1 Управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Координаційно-моніторингової митниці, укладено контракт про проходження державної служби № 12 від 30.06.2021.

Предмет контракту визначений у п. 5, згідно з яким особа відповідно до контракту зобов`язується виконати завдання та досягти визначених показників результативності, ефективності та якості їх виконання. А саме:

проведення заходів та операцій (у тому числі спільних з правоохоронними органами) із запобігання, виявлення та припинення незаконного переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, наркотичних засобів, зброї та інших предметів контрабанди, виявлення митних правопорушень;

здійснення аналізу інформації з відкритих та відомчих інформаційних джерел з метою встановлення осіб/підприємств, причетних до контрабанди та порушень митних правил;

моніторинг та аналіз «ризикових» митних оформлень та попередніх декларацій з використанням АСМО «Інспектор» (АСМО), ЄАІС Держмитслужби, програмного забезпечення портового співробітництва посадовими особами підрозділу;

виконання доручень, наданих керівником відділу, Управління, зокрема щодо опрацювання результатів моніторингу митних оформлень товарів та транспортних засобів комерційного призначення, а також оперативної інформації щодо можливих порушень законодавства України з питань митної справи;

здійснювати контроль за виконанням посадовими особами митниць митних формальностей, визначених за результатами застосування системи правління ризиками.

Відповідно до п. 21 Контракту дія цього контракту припиняється:

- у разі закінчення строку, на який укладено цей контракт;

- за ініціативою особи або за згодою сторін;

- за ініціативою державного органу - у разі невиконання або неналежного виконання особою умов цього контракту;

- у разі припинення державної служби з підстав, визначених ч. 1 ст. 83 Закону України «Про державну службу», та з інших підстав, визначених законодавством;

- у разі невиконання або неналежного виконання особою умов цього контракту державний орган повідомляє особі про припинення цього контракту не пізніше ніж за сім календарних днів до такого припинення.

В даному випадку, оскаржуваний наказ виданий на підставі: частини першої статті 88-1 Закону № 889-VІІІ, абз.4 п. 21 контракту про проходження державної служби № 12 від 30.06.2021 та повідомлення про припинення від 11.04.2023 №7.9-1/12/10/975.

Разом з тим, зміст наказу та документи, які зазначено у такому наказі як підстави його прийняття, не містять детальної інформації та не описують суть і обставини недосягнення ключових показників завдань та невиконання додаткових умов контракту, відсутня обґрунтована оцінка формулювань таких показників, не отримано від особи пояснень і не проаналізовано фактичний стан обставин того чи іншого показника чи умови контракту, їх вплив у період перебування на державній службі.

Як вбачається із повідомлення про припинення від 11.04.2023 №7.9-1/12/10/975, окрім викладених положень Контракту, відповідачем зазначено, що за результатами аналізу виконання ключових показників завдань у І кварталі 2023 року встановлено, що позивач не виконував їх належним чином.

До відзиву відповідачем додано копії протоколів № 4 від 13.02.2023 щодо результатів роботи оперативного відділу № 1 за період 02.01.2023 - 10.02.2023; № 6 від 08.03.2023 щодо результатів роботи оперативного відділу № 1 за період 13.02.2023 - 03.03.2023, зі змісту яких вбачається, що було заслухано результати роботи посадових осіб відділу, за наслідками яких виконання роботи ОСОБА_1 визнано незадовільним.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджували б проведення аналізу виконання позивачем завдань відповідно до умов контракту, з яких було б видно в чому полягає неналежне виконання ключових показників позивачем.

Також відповідачем не надано доказів проведення оцінки рівня виконання тих завдань, що передбачені Контрактом, а також не визначила у цифровому виразі відсоток досягнення позивачем ключових показників виконання такого завдання з урахуванням допустимих відхилень.

Слід зазначити, що як свідчать матеріали справи, на виконання умов Контракту позивачем 03.04.2023 подавався звіт щодо результатів виконання завдань та досягнення показників результативності, ефективності та якості їх виконання за І квартал 2023 року.

Однак, посадовими особами відповідача не погоджено вказаний звіт позивача без зазначення зауважень та причин такого непогодження.

В контексті викладеного, суд вважає також зазначити, що вказуючи на недосягнення ключових показників завдань та невиконання додаткових умов контракту відповідач не зазначив доказів які це підтверджують, обставин та періоду, у якому приймались ключові показники завдань, їх оцінку і наслідки, в тому числі і в умовах воєнного стану.

Оцінка досягнення/недосягнення ключових показників завдань та виконання/невиконання додаткових умов контракту мала місце на час надзвичайних і невідворотних обставин через військову агресію російської федерації і введення воєнного стану в Україні, що суд вважає об`єктивними обставинами, які унеможливлюють для суб`єктів господарської діяльності, які формують ключові показники надходження до бюджету митних платежів, а не від дій посадових осіб митниці.

Відповідач додав до відзиву копію доповідної записки від 11.04.2023 №7.9-08/7.9-20/301, в якій зазначив, що за результатами проведених заслуховувань результати роботи ОСОБА_1 визнано незадовільним, жодних результатів проведення оперативних заходів контролю, аналітично-пошукової роботи та моніторингу ризикових операцій ОСОБА_1 не показав, проявив низьку самостійність та недостатність знань. А подані позивачем результати виконання завдань були не погоджені керівництвом підрозділу. Посилаючись на пункти 21 та 22 Контракту начальник Управління пропонував розглянути питання щодо припинення дії Контракту з ОСОБА_1 за ініціативи державного органу.

В той час, суд звертає увагу, що вказана доповідна записка від 11.04.2023 №7.9-08/7.9-20/301 не була підставою для видачі оскаржуваного наказу про звільнення ОСОБА_1 , що вчергове підтверджує необґрунтованість та безпідставність його видачі.

Крім того, як зазначалось вище, підставою для видачі оскаржуваного наказу був лише пункт 21 Контракту.

Також, суд зазначає, що матеріали, на підставі яких прийнято оскаржуваний наказ, не містили відомостей, що характеризують позивача за період його роботи у митному органі, а також відсутні відомості щодо наявності чи відсутності дисциплінарних стягнень у позивача.

Таким чином, видаючи наказ про звільнення відповідач обмежився лише загальним поняттям неналежне виконання умов контракту без зазначенням конкретних підстав і без встановлення на підставі належних і допустимих доказів допущених конкретних порушень.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 травня 2019 року у справі №452/970/172 дійшла висновку, що звільнення працівника на підставі пункту 8 статті 36 КЗпП України з формулюванням причини - невиконання чи неналежне виконання обов`язків, передбачених контрактом, - не може вважатися законним без визначення конкретних умов контракту, які не виконував чи неналежним чином виконував працівник, і без встановлення на підставі належних і допустимих доказів допущених ним конкретних порушень.

Враховуючи вищевикладене, оскільки зміст оскаржуваного наказу та документи, які зазначено у такому наказі, як підстави його прийняття, не містять детальної інформації та не описують суть і обставини неналежного виконання умов контракту про проходження державної служби, суд приходить до висновку, що наказ Координаційно-моніторингової митниці від 19.04.2023 №100-О про звільнення ОСОБА_1 є протиправним, не ґрунтується на вимогах законодавства, прийнятий без урахування усіх обставин, що мали значення для його прийняття, тому підлягає скасуванню, а позивач - поновленню на посаді.

Відповідно до частини першої статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Зазначена норма права вказує на те, що суд, встановивши факт звільнення без законної на те підстави, зобов`язаний поновити працівника на раніше займаній посаді.

Зважаючи на висновок суду про протиправність оскарженого наказу та його скасування, позивач підлягає поновленню на тій посаді та у тому органі, з якого його було звільнено, а саме - па посаді головного державного інспектора оперативного відділу № 1 Управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Координаційно-моніторингової митниці з 20.04.2023.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу по день ухвалення судового рішення, то суд зазначає наступне.

Статтею 235 КЗпП України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Середній заробіток працівника відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року №108/95-ВР визначається за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 (далі - Порядок №100).

Згідно з підпунктом «з» пункту 1 розділу І Порядку №100 він підлягає застосуванню для розрахунку середньої заробітної плати і у випадку вимушеного прогулу.

Відповідно до абзаців першого, третього, четвертого пункту 2 розділу ІІ Порядку №100 обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток або для виплати компенсації за невикористані відпустки проводиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.

За правилами пункту 5 розділу IV Порядку №100 нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Відповідно до пункту 8 розділу IV Порядку №100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні 2 календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, установленим із дотриманням вимог законодавства.

Пунктом 3 розділу ІІІ Порядку №100 визначено, що при обчисленні середньої заробітної плати враховуються всі суми нарахованої заробітної плати згідно із законодавством та умовами трудового договору, крім визначених у пункті 4 цього Порядку.

За правилами підпункту «б» абзацу першого пункту 4 розділу ІІІ Порядку №100 при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження згідно з чинним законодавством не враховуються: одноразові виплати (компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсію, вихідна допомога тощо).

Згідно довідки Координаційно-моніторингової митниці від 11.05.2023 № 9 середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 складає 892,80 грн.

Час вимушеного прогулу за період з 20.04.2023 (наступний день після звільнення) по 10.10.2023 (день ухвалення рішення у справі) (з урахуванням частини шостої статті 6 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15.03.2022 року № 2136-IX) становить 124 робочих днів.

Отже, середній заробіток за час вимушеного прогулу становить 110 707,20 грн (892,80*124), з яких відповідач відрахує загальнообов`язкові податки та збори.

Відповідно до пунктів 2, 3 частини першої статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

З урахуванням цих положень рішення підлягає негайному виконанню в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць, що складає 20 534,40 грн.

Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд вважає, що відповідачем не надано належних, у розумінні статей 73-76 Кодексу адміністративного судочинства України, доказів, які підтверджували б правомірність прийняття оскаржуваних рішень.

Натомість, позивачем надано достатньо доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги.

Враховуючи вищевикладене, системно проаналізувавши норми законодавства, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі зазначених положень, оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, на користь позивача підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача здійсненні ним судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 72-77, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Координаційно-моніторингової митниці (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11Г; ) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, - задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Координаційно-моніторингової митниці (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11Г; ) від 19.04.2023р. №100-О про звільнення ОСОБА_1 .

3. Поновити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на державній службі на посаді головного державного інспектора оперативного відділу №1 Управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Координаційно-моніторингової митниці з 20.04.2023р.

4. Стягнути з Координаційно-моніторингової митниці (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11Г; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за весь час вимушеного прогулу у розмірі 110 707 (сто десять тисяч сімсот сім) грн. 20 (двадцять) коп.

5. Допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення на посаді ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) і стягнення на його користь середнього заробітку у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 20 534 (двадцять тисяч п`ятсот тридцять чотири) грн. 40 (сорок) коп.

6. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 (шістдесят) коп. за рахунок бюджетних асигнувань Координаційно-моніторингової митниці (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11Г; ).

7. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

8. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

9. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Марич Є.В.