Справа № 932/7117/22
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2023-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 жовтня 2023 року справа № 932/7117/22 (пров. №2-а/932/226/22)

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2023 року (суддя Овчиннікова О.С.) у справі №932/7117/22 (пров. №2-а/932/226/22) за позовом ОСОБА_1 до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - інспектор з паркування Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Мороз Валерія Володимирівна про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду із позовом до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради (далі відповідач) та просив скасувати постанову серії РАП №00082266 від 28.10.2022 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу, закрити справу про адміністративне правопорушення та стягнути на його користь витрати на правничу допомогу у сумі 4000,00 грн..

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2023 року адміністративний позов задоволено частково. Так, суд оскаржену постанову відповідача скасував, справу про адміністративне правопорушення щодо позивача закрив, стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради на користь позивача судовий збір в сумі 496,20 грн. та витрати на правничу допомогу у сумі 3500,00 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. В скарзі, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить оскаржене рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги відповідача мотивовано, зокрема тим, що факт вчинення правопорушення позивачем зафіксовано належними доказами. Є фотознімки, які відображають дату, час та місце вчинення правопорушення, розташування транспортного засобу безпосередньо в місці виїзду з прилеглої території, що є порушенням пп. «и» п. 15.9 розділу 15 ПДР.

Крім того, скаржник стверджує, що заявлені до відшкодування витрати на правничу допомогу є явно завищеними.

Позивач через свого представника подав відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому стверджує, що суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржене рішення у даній справі, дійшов правильних висновків про ненадання відповідачем належних доказів на підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП. Також у відзиві заявлено клопотання про розподіл судових витрат, а саме стягнення з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 2500 грн..

Третя особа правом на подання відзиву на апеляційну скаргу відповідача не скористалася.

В судовому засіданні представник відповідача вимоги апеляційної скарги підтримала у повному обсязі.

В судовому засіданні позивач та представник позивача проти вимог апеляційної скарги заперечили, підтримавши висновки суду першої інстанції. Просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів зазначає наступне.

Судом встановлено, що відповідно до копії постанови про накладення адміністративного стягнення серії РАП №00082266 від 28.10.2022, винесеної інспектором з паркування відділу контролю за паркуванням інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Мороз В.В., ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 680 грн. за порушення вимог п.п. «и» п. 15.9 Правил дорожнього руху, а саме: 25.10.2022 року о 14.01 год. транспортним засобом TOYOTA RAV4, реєстраційний номер НОМЕР_1 здійснено зупинку в районі будинку, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Короленка, 21, чим порушено вимоги п.п. «и» п.15.9 Правил дорожнього руху України в частині заборони зупинки транспортного засобу безпосередньо в місці виїзду з прилеглих територій.

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги та скасовуючи оскаржену постанову, вказав, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, яке передбачено ч.3 ст.122 КУпАП, є безпідставним, оскільки у даній справі відсутні докази вчинення позивачем такого правопорушення.

За наслідками перегляду судового рішення, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову, виходячи із наступного.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху (далі - ПДР), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п.1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Підпунктом «и» пункту 15.9 ПДР встановлено, що зупинка забороняється ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Частиною 3 статті 122 КУпАП встановлена відповідальність за порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, у вигляді накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, для висновку про наявність в діях особи складу адміністративного порушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, а саме порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрози дорожньому руху посадова особа, що розглянула справу про адміністративне правопорушення, мала пересвідчитись про те, що порушення правил зупинки потягло за собою створення перешкоди дорожньому руху або загрози дорожньому руху.

Інспекцією з паркування надано копії фотознімків обставин порушення правил зупинки, зафіксованого в режимі фотозйомки з зображенням транспортного засобу TOYOTA RAV4, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в момент вчинення правопорушення (а.с. 29,30, 99,100).

Проте, розглянувши надані скаржником докази, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідачем не надано належних доказів на підтвердження вчинення позивачем порушень пункту 15.9 «и» Правил дорожнього руху в частині зупинки транспортного засобу ближче 10 м від виїзду з прилеглої територій або безпосередньо в місці виїзду, а також, що таке порушення потягло за собою створення перешкоди дорожньому руху або загрози дорожньому руху.

Фотознімки із відображенням автомобілю TOYOTA RAV4, реєстраційний номер НОМЕР_1 , надані відповідачем як докази на підтвердження вчинення позивачем правопорушення, не є належними доказами, зважаючи на те, що такі фотознімки не містять інформації про відстань місця зупинки транспортного засобу від прилеглих територій або того факту, що зупинка відбулась безпосередньо в місці виїзду, а відповідачем не здійснювався замір такої відстані.

Колегія суддів зазначає, що всі долучені фотографії зроблені у проміжку 1 хв. з 14.00 год. до 14.01 год., тобто докази того, що автомобіль там був зупинений більш тривалий час відсутні.

Позивач стверджує, що здійснив зупинку автомобілю з метою надання переваги у русі та подальшого заїзду у двір, доказів на спростування таких доводів відповідач суду не надав.

За вказаних обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не доведено наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на викладене вище, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про необхідність скасування постанови та, як наслідок, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд першої інстанції зазначив, що з урахуванням наведених доводів відповідача слід зменшити суму витрат, що підлягає відшкодуванню до 3500 гривень, оскільки, на думку суду, зустріч, консультація та узгодження правової позиції, збір доказів та аналіз законодавства охоплюється процесом підготовки позову.

При цьому, суд врахував обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, та вважав за необхідне стягнути на користь позивача витрати на правничу допомогу 3500,00 гривень, а не суму в 4000грн, заявлену позивачем до відшкодування.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було вірно враховано вимоги ст. 134, 139 КАС України та стягнуто на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3500 грн..

Доводи апеляційної скарги зазначеного не спростовують.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Позивач просить стягнути на його користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2500грн., на підтвердження суми надає копію договору про надання правової допомоги від 13.10.2022, копію акту приймання-передачі послуг №2023/08/08 від 08.08.2023, розрахунок витрат на суму 2500 грн.

Колегія суддів враховує заперечення відповідача щодо розміру заявлених до відшкодування витрат на правничу допомогу,

Враховуючи вимоги ст. 134, 139 КАС України, колегія суддів вважає необхідним стягнути на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000грн. за складання відзиву на апеляційну скаргу та за участь адвоката у судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Керуючись ч.3 ст.272, ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2023 року у справі №932/7117/22 (пров. №2-а/932/226/22) - залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради () на користь ОСОБА_1 (РНОКПО НОМЕР_2 ) витрати на правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн. (дві тисячі гривень нуль копійок) у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає відповідно до ч.3 ст.272 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак