Справа № 200/16897/21
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2023-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 року справа №200/16897/21

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Блохіна А.А., Геращенка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 січня 2022 р. у справі № 200/16897/21 (головуючий І інстанції Смагар С.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності, стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач, ГУПФУ), в якому просив: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу в призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 09.08.2020; визнати частково протиправним та скасувати рішення № 46 від 02.02.2021 в частині дати призначення пенсії з 25.01.2021; зобов`язати відповідача здійснити позивачу призначення, перерахунок та виплату призначеної позивачу пенсії за віком відповідно до ст. 26, п.1 ч. 1 ст. 45 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 09.08.2020 з урахуванням фактично виплачених сум; визнати протиправними дії відповідача щодо не зарахування до спеціального стажу роботи позивача за Списком № 1: з 16.07.1982 по 04.07.1987 на посаді вальцювальника стану гарячої прокатки 4 розряду на ПрАТ Маріупольський комбінат Азовсталь, проходження військової служби з 11.04.1980 по 15.04.1982 та щодо не врахування до загального стажу період роботи: з 10.05.1987 по 01.10.1987 у радгоспі Павловський, з 15.10.1987 по 15.04.1988 у Безименському ясла-сад, з 25.04.1988 по 25.06.1988 у радгоспі Бешевський, з 01.12.1988 по 16.04.1989, з 10.10.1989 по 16.04.1990 у Безименському ясла-сад, з 15.10.1990 по 16.04.1991 у Безименській амбулаторії, з 28.05.1991 по 17.06.1992 у Військовій частині, з 11.08.1992 по 02.03.1993 у Новоазовському РОВД; зобов`язати відповідача зробити перерахунок пенсії позивачу з урахуванням до пільгового стажу за Списком №1 періодів: з 16.07.1982 по 04.07.1987 на посаді вальцювальника стану гарячої прокатки 4 розряду на ПрАТ Маріупольський комбінат Азовсталь, проходження військової служби з 11.04.1980 по 15.04.1982 та з урахуванням до загального стажу період роботи: з 10.05.1987 по 01.10.1987 у радгоспі Павловський, з 15.10.1987 по 15.04.1988 у Безименському ясла-сад, з 25.04.1988 по 25.06.1988 у радгоспі Бешевський, з 01.12.1988 по 16.04.1989, з 10.10.1989 по 16.04.1990 у Безименському ясла-сад, з 15.10.1990 по 16.04.1991 у Безименській амбулаторії, з 28.05.1991 по 17.06.1992 у Військовій частині, з 11.08.1992 по 02.03.1993 у Новоазовському РОВД з моменту набуття права на призначення пенсії, тобто з 09.08.2020.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 25 січня 2022 року позовні вимоги задоволено частково, а саме суд: визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3) щодо відмови ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 9 серпня 2020 року; визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3) № 46 від 2 лютого 2021 року в частині дати призначення пенсії з 25 січня 2021 року; зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3) здійснити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) призначення, перерахунок та виплату призначеної позивачу пенсії за віком відповідно до статті 26, п.1 ч. 1 ст. 45 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 9 серпня 2020 року з урахуванням фактично виплачених сум; стягнув за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3) судовий збір у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят гривень) 00 копійок на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ). В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовив.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволені позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в цій частині.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд зробив помилково висновок, щодо позовних вимог в частині визнання протиправними дії відповідача щодо не зарахування до спеціального стажу роботи позивача за Списком № 1 спірних періодів роботи з моменту набуття права на призначення пенсії, тобто з 09.08.2020, є передчасними, через не прийняття відповідачем жодного рішення з приводу не зарахування та підстав не зарахування цих періодів.

Так, позивач з позовною заявою було надано докази не включення зазначених періодів, що підтверджено розрахунком по стажу з пенсійного кабінету позивача. Суд не надав правової оцінки даного розрахунку по стажу, який сформований відповідачем та знаходиться в матеріалах пенсійної справи позивача.

Щодо зарахування до пільгового стажу позивача за Списком №1 періоду строкової військової служби з 11.04.1980 по 15.04.1982, скаржник зазначає, що враховуючи те, що періоди після проходження військової служби відносяться до пільгового стажу за Списком № 1, є підстави для зарахування до пільгового стажу періоду проходження військової служби в рядах Радянської армії на підставі п. "к" ч. 1 та ч. З п. 109 Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затверджене Радою Міністрів СРСР від 03.08.1972 № 590.

Щодо неврахування позивачу до пільгового стажу за Списком №1 періоду роботи з 16.07.1982 року по 04.07.1987 року на посаді «вальцювальника стану гарячої прокатки» 4 розряду на ПрАТ «Маріупольський комбінат «Азовсталь»», що складає 4 роки 11 місяців 19 днів, скаржник зазначає, що період роботи підтверджується записами трудової книжки, довідками про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 03.03.01/50 від 12.08.2020, виданими підприємством ПрАТ «Маріупольський комбінат «Азовсталь»» підтверджено.

Скаржник наголошує, що дії відповідача щодо неврахування в пільговий стаж за Списком №1 періодів роботи позивача: з 16.07.1982 по 04.07.1987 на посаді вальцювальника стану гарячої прокатки 4 розряду на ПрАТ «Маріупольський комбінат «Азовсталь»», що складає 4 роки 11 місяців 19 днів та проходження військової служби з 11.04.1980 по 15.04.1982, що складає 2 роки 5 днів, та неврахування в загальний стаж періоди роботи: з 10.05.1987 р. по 01.10.1987 р. у радгоспі «Павловський», з 15.10.1987 р. по 15.04.1988 р. у Безименському ясла-сад, з 25.04.1988 р. по 25.06.1988 р. у радгоспі «Бешевський», з 01.12.1988 р. по 16.04.1989 р., з 10.10.1989 р. по 16.04.1990 р. у Безименському ясла-сад, з 15.10.1990 р. по 16.04.1991 р. у Безименській амбулаторії, з 28.05.1991 р. по 17.06.1992 р. у Військовій частині, з 11.08.1992 р. по 02.03.1993 р. у Новоазовському РОВД є протиправними.

Відповідач мав можливість, враховуючи наявність записів в трудовій книжці про періоди навчання та військової служби, перевірити їх дійсність у відповідних установах, що передбачено ч. 3. ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку у відповідача як отримувач пенсії за віком з 25 січня 2021 року.

27 серпня 2020 року позивачем була надана до відповідача анкета на автоматичне призначення пенсії за віком згідно Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

З листа відповідача від 12 жовтня 2021 року позивач довідався, що йому відмовлено у призначені пенсії за віком, у зв`язку з тим, що згідно наданих документів страховий стаж складав 26 років 06 місяців 15 днів. Відповідно до ч.1 ст.26 Закону №1058, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років. У зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу позивач не мав права на призначення пенсії за віком за нормами ч.1 статті 26 Закону № 1058.

25 січня 2021 року позивач через засоби Веб-Порталу Пенсійного фонду України надав до управління заяву про призначення пенсії за віком відповідно за Закону України Про загальнообов`язкове держане пенсійне страхування. За матеріалами справи позивачу призначено пенсію за віком. Загальний страховий стаж на 25.01.2021 складає 32 роки 01 місяців 10 днів. Про зазначений факт свідчить рішення відповідача від 2 лютого 2021 року № 46.

09 лютого 2021 року позивач звернувся з заявою до відповідача та просив роз`яснити чому не була призначена пенсії 27 серпня 2020 року, оскільки як вбачається з матеріалів пенсійної справи стаж складав 32 роки, значить на момент звернення 27.08.2020 р. у позивача був стаж 30 років.

Листом від 24 лютого 2021 року відповідач повідомив позивача, що відповідно до р. ІІ ч.1 ст.24 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Відповідно до п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Відповідно до п.3 цього Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Трудовий стаж до 01.01.2004 року обчислюється на підставі трудової книжки, або інших документів, які містять відомості про періоди роботи (або навчання, військової служби та ін.). Починаючи з 01.01.2004 обчислюється за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку (так як Закон №1058 набрав чинності з 01.01.2004) на дату звернення. Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок. Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок. З 01.07.2020 р. Пенсійний фонд України запровадив нову послугу - автоматичне призначення пенсії засобами Веб-порталу. Користувачу потрібно авторизуватись на порталі за допомогою електронно-цифрового підпису, завантажити анкету, додати скановані копії документів, підписати заяву та відправити до ПФУ. 27.08.2020 через засоби Веб-порталу Пенсійного фонду України надали заяву № 15965 на автоматичне призначення пенсії за віком. Згідно наданої заяви страховий стаж склав 26 років 06 місяців 15 днів, що недостатньо для призначення пенсію за віком відповідно до Закону №1058 про що було сповіщено. 25.01.2021 через засоби Веб-порталу Пенсійного фонду України заявник надав заяву № 745 про призначення пенсії за віком. Згідно наданої заяви призначено пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV з 25.01.2021. Відповідно до матеріалів пенсійної справи загальний страховий стаж враховано за період з 01.09.1975 по 31.07.2020 та складає 32 роки 01 місяць 10 днів. Коефіцієнт стажу складає 0,32083.

Відмовляючи у задоволені частини позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги в частині визнання протиправними дії відповідача щодо не зарахування до спеціального стажу роботи позивача за Списком № 1: з 16.07.1982 по 04.07.1987 на посаді вальцювальника стану гарячої прокатки 4 розряду на ПрАТ Маріупольський комбінат Азовсталь, проходження військової служби з 11.04.1980 по 15.04.1982 та щодо не врахування до загального стажу період роботи: з 10.05.1987 по 01.10.1987 у радгоспі Павловський, з 15.10.1987 р. по 15.04.1988 р. у Безименському ясла-сад, з 25.04.1988 р. по 25.06.1988 р. у радгоспі Бешевський, з 01.12.1988 р. по 16.04.1989 р., з 10.10.1989 р. по 16.04.1990 р. у Безименському ясла-сад, з 15.10.1990 р. по 16.04.1991 р. у Безименській амбулаторії, з 28.05.1991 р. по 17.06.1992 р. у Військовій частині, з 11.08.1992 р. по 02.03.1993 р. у Новоазовському РОВД, зобов`язання відповідача зробити перерахунок пенсії позивачу з урахуванням до пільгового стажу за Списком №1 періодів: з 16.07.1982 року по 04.07.1987 року на посаді вальцювальника стану гарячої прокатки 4 розряду на ПрАТ Маріупольський комбінат Азовсталь, проходження військової служби з 11.04.1980 року по 15.04.1982 року та з урахуванням до загального стажу період роботи: з 10.05.1987 р. по 01.10.1987 р. у радгоспі Павловський, з 15.10.1987 р. по 15.04.1988 р. у Безименському ясла-сад, з 25.04.1988 р. по 25.06.1988 р. у радгоспі Бешевський, з 01.12.1988 р. по 16.04.1989 р., з 10.10.1989 р. по 16.04.1990 р. у Безименському ясла-сад, з 15.10.1990 р. по 16.04.1991 р. у Безименській амбулаторії, з 28.05.1991 р. по 17.06.1992 р. у Військовій частині, з 11.08.1992 р. по 02.03.1993 р. у Новоазовському РОВД з моменту набуття права на призначення пенсії, тобто з 09.08.2020 року, є передчасними, оскільки відповідачем не було прийнято жодного рішення з приводу не зарахування та підстав не зарахування даних періодів.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 92 Конституції України визначено, що виключно законами України визначаються, зокрема,:1) права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; 6) основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки; 12) організація і діяльність органів виконавчої влади, основи державної служби, організації державної статистики та інформатики.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлений обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03.05.1996, ратифікована Законом України від 14.09.2006 № 137-V, яка набрала чинності з 01.02.2007 (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058).

Закон № 1058-IV розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Частина 3 статті 4 Закону № 1058-IV визначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Відповідно до статті 1 Закону № 1058, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Відповідно до статті 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац 1 частини 4 статті 24 Закону № 1058-IV).

Згідно з абзацом 9 частини 3 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.

За бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону (абзац 1 частини 2 статті 27 Закону № 1058-IV).

Закон №1058-IV набрав чинності 1 січня 2004 року. До цього моменту пенсійні відносини врегульовувалися Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-XII (далі - Закон №1788-XII).

Відповідно до п. «а» ст. 56 Закону №1788-ХІІ, до стажу роботи зараховується будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків.

Згідно з частиною 1 статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 45 років - які народилися по 31 березня 1970 року включно; 45 років 6 місяців - з 1 квітня 1970 року по 30 вересня 1970 року; 46 років - з 1 жовтня 1970 року по 31 березня 1971 року; 46 років 6 місяців - з 1 квітня 1971 року по 30 вересня 1971 року; 47 років - з 1 жовтня 1971 року по 31 березня 1972 року; 47 років 6 місяців - з 1 квітня 1972 року по 30 вересня 1972 року; 48 років - з 1 жовтня 1972 року по 31 березня 1973 року; 48 років 6 місяців - з 1 квітня 1973 року по 30 вересня 1973 року; 49 років - з 1 жовтня 1973 року по 31 березня 1974 року; 49 років 6 місяців - з 1 квітня 1974 року по 30 вересня 1974 року; 50 років - з 1 жовтня 1974 року по 31 грудня 1975 року.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 20 років 6 місяців у чоловіків і не менше 15 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 21 року у чоловіків і не менше 16 років у жінок; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 21 року 6 місяців у чоловіків і не менше 16 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 22 років у чоловіків і не менше 17 років у жінок; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 22 років 6 місяців у чоловіків і не менше 17 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 23 років у чоловіків і не менше 18 років у жінок; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 23 років 6 місяців у чоловіків і не менше 18 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 24 років у чоловіків і не менше 19 років у жінок; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 24 років 6 місяців у чоловіків і не менше 19 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом 1 частини 1 статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Зазначене зменшення пенсійного віку для жінок застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року;

За частиною 5 статті 114 Закону № 1058-IV, у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин 2 і 3 цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

Відповідно до частини 6 статті 114 Закону № 1058-IV, контроль за правильністю застосування списків на пільгове пенсійне забезпечення і якістю проведення атестації робочих місць на підприємствах та в організаціях, підготовка пропозицій щодо вдосконалення таких списків покладаються на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

Відповідно до п.2 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказ Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 № 383 (далі Порядок № 383), під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків

Пунктом 3 Порядку № 383 передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Комплексний аналіз норми дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах за п.1 ч.2 статті 114 Закону №1058 є досягнення особою відповідного віку, перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 1, з урахуванням проведеної атестації робочих місць за час виконання роботи після 21 серпня 1992 року, а також документальне підтвердження зайнятості працівника повний робочий день за відповідною професією.

Відповідно до ст. 62 Закону № 1788-XII та ч. 1 ст. 48 Кодексу Законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (п.1 Порядку).

Відповідно до п.3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5).

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п.23, 24 Порядку № 637, документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності).

Для підтвердження трудового стажу приймаються лише ті відомості про період роботи, які внесені в довідки на підставі документів.

Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі № 234/13910/17 та від 7 березня 2018 року у справі №233/2084/17, від 16 травня 2019 року в справі № 161/17658/16-а, від 27 лютого 2020 року в справі № 577/2688/17, від 31 березня 2020 року в справі № 446/656/17, від 21 травня 2020 року в справі № 550/927/17, від 10 грудня 2020 року в справі № 195/840/17.

Адміністративний суд під час перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, повинен надати правову оцінку тим обставинам, які стали підставою для його прийняття та наведені безпосередньо у цьому рішенні, а не тим, які в подальшому були виявлені суб`єктом владних повноважень для доведення правомірності («виправдання») свого рішення.

Аналогічна правова позиція міститься у п. 75 постанови Верховного Суду від 17.12.2018 по справі №509/4156/15-а (адміністративне провадження №К/9901/7504/18).

Суд враховує, що з наданого позивачем розрахунку його стажу вбачається, що не зараховано спірні періоди роботи.

Проте, як встановлено судами рішення та листи відповідача не містять відмови у зарахуванні цих періодів роботи та підстав їх не зарахування.

Частиною 1 статті 44 Закону № 1058 передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до частини 2, 4, 5 статті 45 Закону № 1058, пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону.

Перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною 1 статті 35, частиною 2 статті 38, частиною 3 статті 42 і частиною 5 статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Статтею 58 Закону №1058 визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року N 22-1, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за N 1566/11846.

Пунктом 2.7 Порядку № 22-1 визначено, що до заяви про перерахунок пенсії у зв`язку з урахуванням страхового стажу (заробітної плати) після призначення пенсії, у зв`язку зі зміною кількості членів сім`ї, а також в інших випадках, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії, надаються документи, передбачені підпунктами 2-4 пункту 2.1, пунктом 2.6 цього розділу.

Підпунктом 2 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку № 22-1 визначено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи, зокрема: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, орган, що призначає пенсію, додає довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

За п. 3.3 Порядку, орган, що призначає пенсію, надає: роз`яснення підприємствам, установам, організаціям та особам з питань призначення та виплати пенсій; у разі необхідності - бланки документів; допомогу особам щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії; у разі необхідності - допомогу щодо визначення права на пенсію до звільнення особи з посади, яка дає право на її призначення.

Відповідно до п. 4.1, 4.3 Порядку № 22-1, заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

Заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії приймається без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Відповідно до пункту 4.7 Порядку № 22-1, право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

У разі звернення пенсіонера видається виписка з розпорядження про призначення (перерахунок) пенсії з інформацією про періоди страхового стажу та заробітної плати (доходу), яка врахована при розрахунку пенсії (абзац 2 пункту 4.9 Порядку № 22-1).

Аналіз наведених норм права дозволяє дійти висновку, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок (призначення) пенсії, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані до уповноваженого органу ПФУ.

За результатом розгляду заяви особи про призначення пенсії пенсійний орган має прийняти відповідне рішення.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач звернувся до відповідача із заявою.

Суд звертає увагу, що матеріали справи свідчать, що позивачем при подачі заяви були надані додаткові документи в підтвердження наявного стажу, у тому числі спірного.

Відповідач за приписами Закону № 1058 та Порядку № 22-1 має можливість витребувати у позивача додаткові докази що підтверджують стаж та витребувати необхідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб для оформлення пенсії, однак суду не надано інформації щодо витребування таких доказів, чим, на думку суду, відповідач порушив права позивача на належне підтвердження стажу для отримання пенсії.

Отже, матеріали справи свідчать, що позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням документів які містять інформацію необхідну для здійснення перерахунку пенсії, яка була прийнята та зареєстрована відповідачем.

Відповідач за результатом розгляду заяви не прийняв відповідне рішення, щодо відмови у зарахуванні спірних періодів роботи та підстав їх не зарахування.

Суд зазначає, що після отримання заяви позивача про призначення пенсії, відповідач повинен був розглянути її та прийняти вмотивоване рішення із наданням оцінки всіх періодів роботи позивача.

Пенсійний Фонд України, як орган державної влади, в силу вимог частини 2 статті 19 Конституції України, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зазначене свідчить про протиправність дій відповідача, та те, що відповідач діяв необґрунтовано, та без додержання вимог до відповідного рішення органу, уповноваженого на призначення пенсії.

З урахуванням вимог Порядку № 22-1 відповідачем неналежно виконано вимоги вказаного Порядку та порушено права позивача на належне підтвердження спірних періодів роботи.

Отже, матеріали справи не містять доказів прийняття відповідачем належного рішення за результатом розгляду заяви позивача щодо спірних періодів та вчинення усіх дій передбачених Законом № 1058 та Порядком № 22-1.

Суд враховує, що на сьогодні у праві існують три основні стандарти доказування (standards of proof): «баланс імовірностей» (balance of probabilities) або «перевага доказів» (preponderance of the evidence), «наявність чітких та переконливих доказів» (clear and convincing evidence) та «поза розумним сумнівом» (beyond reasonable doubt).

У справах, де суб`єкт владних повноважень доводить правомірність своїх рішень щодо відмови фізичній особі у реалізації її права на соціальний захист, гарантованого, зокрема, статтею 46 Конституції України, за загальним правилом, повинні відповідати критерію «поза розумним сумнівом».

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 14 листопада 2019 року у справі № 822/863/16, від 21 листопада 2019 року у справі № 826/5857/16, 16 червня 2020 року у справі № 756/6984/16-а та 11 лютого 2020 року у справі № 816/502/16, від 18 листопада 2022 року у справі № 560/3734/22

На підставі викладеного, суд погоджується з судом першої інстанції, що позовні вимоги в цій частині є передчасними, оскільки, як вже зазначалось, у даному випадку відповідачем не розглянуто та не прийнято належне рішення щодо зарахування або відмову у зарахуванні спірних періодів до стажу, з обґрунтуванням свого рішення.

З практики Європейського суду витікає наступне: в національному праві має бути передбачено засіб правового захисту від довільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Будь-яка законна підстава для здійснення дискреційних повноважень може створити юридичну невизначеність, що є несумісною з принципом верховенства права без чіткого визначення обставин, за яких компетентні органи здійснюють такі повноваження, або, навіть, спотворити саму суть права. Отже, законом повинно з достатньою чіткістю бути визначено межі дискреції та порядок її здійснення, з урахуванням легітимної мети певного заходу, аби убезпечити особі адекватний захист від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Конкретна норма закону повинна містити досить чіткі положення про рамки і характер здійснення відповідних дискреційних повноважень, наданих органам державної влади. У разі, якщо ж закон не має достатньої чіткості, повинен спрацьовувати принцип верховенства права.

Згідно з частиною 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Велика Палата Верховного Суду в постановах від 29 травня 2018 року у справі № 800/341/17 (9991/944/12) і від 12 листопада 2019 року у справі № 9901/21/19 зазначила, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до КАС України, у межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин, про захист яких вони просять, від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд зазначає, що належними є способи захисту, які прямо передбачені законом або спеціальною нормою, аналіз якої дає змогу обрати такий спосіб захисту, який забезпечує виконання її приписів. Визначення ефективного судового захисту пов`язане з відповідним змістом заявлених позовних вимог, тобто з визначенням належного способу захисту порушених прав, свобод та інтересів особи.

Як зазначалось, відповідачем належного рішення щодо не зарахування спірних періодів роботи не приймалось, мотивів не зарахування спірних періодів роботи з урахуванням документів наданих позивачем та наявних в матеріалах справи, не зазначалось.

З огляду на встановлені обставини справи, наведені норми законодавства, вимоги позивача, суд дійшов до висновку, що належним способом захисту, необхідним для поновлення порушеного прав позивача, є:

-визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області щодо не зарахування до спеціального стажу роботи позивача за Списком № 1: з 16.07.1982 по 04.07.1987 на посаді вальцювальника стану гарячої прокатки 4 розряду на ПрАТ Маріупольський комбінат Азовсталь, проходження військової служби з 11.04.1980 по 15.04.1982 та щодо не врахування до загального стажу період роботи: з 10.05.1987 по 01.10.1987 у радгоспі Павловський, з 15.10.1987 р. по 15.04.1988 р. у Безименському ясла-сад, з 25.04.1988 р. по 25.06.1988 р. у радгоспі Бешевський, з 01.12.1988 р. по 16.04.1989 р., з 10.10.1989 р. по 16.04.1990 р. у Безименському ясла-сад, з 15.10.1990 р. по 16.04.1991 р. у Безименській амбулаторії, з 28.05.1991 р. по 17.06.1992 р. у Військовій частині, з 11.08.1992 р. по 02.03.1993 р. у Новоазовському РОВД, з моменту набуття права на призначення пенсії, з 09.08.2020,

- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області повторно розглянути питання зарахування до пільгового стажу за Списком №1 періодів: з 16.07.1982 року по 04.07.1987 року на посаді вальцювальника стану гарячої прокатки 4 розряду на ПрАТ Маріупольський комбінат Азовсталь, проходження військової служби з 11.04.1980 року по 15.04.1982 року, до загального стажу період роботи: з 10.05.1987 р. по 01.10.1987 р. у радгоспі Павловський, з 15.10.1987 р. по 15.04.1988 р. у Безименському ясла-сад, з 25.04.1988 р. по 25.06.1988 р. у радгоспі Бешевський, з 01.12.1988 р. по 16.04.1989 р., з 10.10.1989 р. по 16.04.1990 р. у Безименському ясла-сад, з 15.10.1990 р. по 16.04.1991 р. у Безименській амбулаторії, з 28.05.1991 р. по 17.06.1992 р. у Військовій частині, з 11.08.1992 р. по 02.03.1993 р. у Новоазовському РОВД з моменту набуття права на призначення пенсії, з 09.08.2020.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

Отже, суд першої інстанції внаслідок порушення норм матеріального права, частково неправильно вирішив справу що суті спору, внаслідок чого рішення суду підлягає скасуванню в частині відмови у задоволені вимог, з прийняттям нової постанови в цій частині про їх часткове задоволення.

Керуючись ст. 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 січня 2022 р. у справі № 200/16897/21 - скасувати в частині відмови у задоволені позовних вимог про визнання протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не зарахування до спеціального стажу роботи позивача за Списком № 1: з 16.07.1982 по 04.07.1987 на посаді вальцювальника стану гарячої прокатки 4 розряду на ПрАТ Маріупольський комбінат Азовсталь, проходження військової служби з 11.04.1980 по 15.04.1982 та щодо не врахування до загального стажу період роботи: з 10.05.1987 по 01.10.1987 у радгоспі Павловський, з 15.10.1987 р. по 15.04.1988 р. у Безименському ясла-сад, з 25.04.1988 р. по 25.06.1988 р. у радгоспі Бешевський, з 01.12.1988 р. по 16.04.1989 р., з 10.10.1989 р. по 16.04.1990 р. у Безименському ясла-сад, з 15.10.1990 р. по 16.04.1991 р. у Безименській амбулаторії, з 28.05.1991 р. по 17.06.1992 р. у Військовій частині, з 11.08.1992 р. по 02.03.1993 р. у Новоазовському РОВД, зобов`язання Головне Управління Пенсійного фонду України Донецької області зробити перерахунок пенсії позивачу з урахуванням до пільгового стажу за Списком №1 періодів: з 16.07.1982 року по 04.07.1987 року на посаді вальцювальника стану гарячої прокатки 4 розряду на ПрАТ Маріупольський комбінат Азовсталь, проходження військової служби з 11.04.1980 року по 15.04.1982 року та з урахуванням до загального стажу період роботи: з 10.05.1987 р. по 01.10.1987 р. у радгоспі Павловський, з 15.10.1987 р. по 15.04.1988 р. у Безименському ясла-сад, з 25.04.1988 р. по 25.06.1988 р. у радгоспі Бешевський, з 01.12.1988 р. по 16.04.1989 р., з 10.10.1989 р. по 16.04.1990 р. у Безименському ясла-сад, з 15.10.1990 р. по 16.04.1991 р. у Безименській амбулаторії, з 28.05.1991 р. по 17.06.1992 р. у Військовій частині, з 11.08.1992 р. по 02.03.1993 р. у Новоазовському РОВД з моменту набуття права на призначення пенсії, тобто з 09.08.2020 року.

Прийняти в цій частині нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області щодо не зарахування до спеціального стажу роботи ОСОБА_1 за Списком № 1: з 16.07.1982 по 04.07.1987 на посаді вальцювальника стану гарячої прокатки 4 розряду на ПрАТ Маріупольський комбінат Азовсталь, проходження військової служби з 11.04.1980 по 15.04.1982 та щодо не врахування до загального стажу період роботи: з 10.05.1987 по 01.10.1987 у радгоспі Павловський, з 15.10.1987 р. по 15.04.1988 р. у Безименському ясла-сад, з 25.04.1988 р. по 25.06.1988 р. у радгоспі ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 01.12.1988 р. по 16.04.1989 р., з 10.10.1989 р. по 16.04.1990 р. у Безименському ясла-сад, з 15.10.1990 р. по 16.04.1991 р. у Безименській амбулаторії, з 28.05.1991 р. по 17.06.1992 р. у Військовій частині, з 11.08.1992 р. по 02.03.1993 р. у Новоазовському РОВД, з моменту набуття права на призначення пенсії, з 09.08.2020,

Зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області повторно розглянути питання зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №1 періодів: з 16.07.1982 року по 04.07.1987 року на посаді вальцювальника стану гарячої прокатки 4 розряду на ПрАТ Маріупольський комбінат Азовсталь, проходження військової служби з 11.04.1980 року по 15.04.1982 року, до загального стажу період роботи: з 10.05.1987 р. по 01.10.1987 р. у радгоспі Павловський, з 15.10.1987 р. по 15.04.1988 р. у Безименському ясла-сад, з 25.04.1988 р. по 25.06.1988 р. у радгоспі ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 01.12.1988 р. по 16.04.1989 р., з 10.10.1989 р. по 16.04.1990 р. у Безименському ясла-сад, з 15.10.1990 р. по 16.04.1991 р. у Безименській амбулаторії, з 28.05.1991 р. по 17.06.1992 р. у Військовій частині, з 11.08.1992 р. по 02.03.1993 р. у Новоазовському РОВД з моменту набуття права на призначення пенсії.

В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 січня 2022 р. у справі № 200/16897/21 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст складений та підписаний 12 жовтня 2023 року.

Суддя-доповідач Е.Г. Казначеєв

Судді А.А. Блохін

І.В. Геращенко