Справа № 420/4985/23
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2023-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4985/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Василяки Д.К., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Фермерського господарства «ПРОМІНЬ» (вул. Кутузова, 98, с.Холмське, Болградський район, Одеська область, 68443, ) до Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Успенська 4, м.Одеса, 65014, ) про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Фермерського господарства «ПРОМІНЬ» (вул. Кутузова, 98, с.Холмське, Болградський район, Одеська область, 68443, ) до Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті в якому позивач просить суд:

визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно- господарського штрафу №355043 від 09.01.2023р. про стягнення з Фермерського господарства «ПРОМІНЬ» 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень 00 коп.);

стягнути на користь Фермерського господарства «ПРОМІНЬ» за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті суму судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 01.12.2022 року на підставі Акта №338740 від 01.12.2023 року Відділом державного нагляду (контрою) в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті винесено постанову №355043, якою на ФГ ПРОМІНЬ накладено адміністративно-господарський штраф у сумі 17 000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок).

Із вказаною постановою позивач не погоджується та, зважаючи на те, що адміністративне оскарження не призвело до позитивних результатів, звернувся до суду з позовом щодо її скасування.

Позивач вказує, що вимірювання транспортного засобу ФГ «ПРОМІНЬ» порушення вимог ч. 3 ст. 7 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» вчинено без використання нормативно затвердженої методики таких вимірювань, внаслідок чого отримані показники не можуть вважатися достовірними, а оскаржувана Постанова №355043 від 09.01.2023р. не може вважатися законною та обґрунтованою. Постанову винесено на підставі акту перевірки, який складено з порушеннями вимог до змісту цього документа. Позивач вказує, що акт перевірки не відповідає п. 20 Порядку №1567, оскільки не містить посиланням на порушену норму. Положення ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» є лише нормою, якою встановлено відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт. Постанова №355043 від 09.01.2023 року, яка є актом індивідуальної дії та актом правозастосування, не містить обґрунтованого опису складу правопорушення та його правової кваліфікації, що суперечить принципам «належного урядування» та «правової визначеності». У графі щодо допущеного правопорушення зазначено « 01.12.2022р., Черкаська обл., (Підстава: Акт від 01.12.22р. №338740)». На підставі викладеного, позивач вважає, що постанова не може вважатися законною та обґрунтованою та підлягає скасуванню.

Ухвалою суду відкрито провадження у цій справі та вирішено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідачі заперечують проти задоволення позовних вимог. Відповідач зазначає, що 01.12.2022 посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті проводилась рейдова перевірка транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення пасажирів та вантажів. Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2013 № 422 було зупинено транспортний засіб марки RENAULT/KING, державний номерний знак НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , власником якого є ФГ "Промінь".

Під час здійснення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом встановлено, що загальна маса транспортного засобу склала 43,81 тонн при допустимих 40 тонн (відсоток перевищення склав 9,52%), навантаження на одиночну ось склало 13,09 тонн при допустимих 11,5 тонн (відсоток перевищення склав 13,82%), довжина транспортного засобу склала 25,25 м при допустимих 24 м (відсоток перевищення склав 5,20%), чим порушено абзац 15 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт": перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10% але не більше 20% при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу. Зазначене порушення знайшло своє відображення в акті від 01.12.2022 №338740.

На підставі Акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом № 338740 від 01.12.2022 начальником відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області винесено постанову про застосування адміністративно- господарського штрафу № 355043 від 09.01.2023, якою до ФГ "Промінь" застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 17 000 грн.

У даному випадку, форма оскаржуваної постанови повністю відповідає вимогам законодавства, містить посилання на акт № 338740 від 01.12.2022, який містить як норми законодавства про автомобільний транспорт, порушені автомобільним перевізником, так і ретельний опис допущених порушень.

Відповідач зазначає, що матеріали перевірки про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів складені за формою, встановленою додатком 3 Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної служби з безпеки на транспорті та її територіальних органів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2013 року № 422 "Деякі питання автомобільних перевезень пасажирів та вантажів".

Крім того, видача результатами габаритно-вагового контролю за на стаціонарному або пересувному пункті довідки про здійснення габаритно-вагового контролю, передбачена пунктом 18 Порядку № 879, відповідно до якого у ній зазначається час і місце здійснення габаритно-вагового контролю.

Форма довідки такої довідки передбачена Додатком 1 до Порядку № 1007/1207, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 04.02.2014 за № 215/24992. Згідно затвердженої форми, довідка про здійснення габаритно-вагового контролю містить графу з прізвищем, ініціалами та підписом оператора вагового комплексу.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши доводи сторін та надані ними докази на підтримку своїх вимог та заперечень, суд встановив таке: працівниками Відділу держаного нагляду (контролю) у Черкаській області Державної служби України з безпеки на транспорті на ділянці автодороги Київ-Одеса 210 км+450 м проведено рейдову перевірку транспортного засобу марки Renault номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом KING номерний знак НОМЕР_2 , на додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

За результатами здійснення габаритно-вагового контролю складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю, якою зафіксовано наступні результати вагового контролю: навантаження на осі 1) 7620, 2) 13090, 3) 8290, 4) 7590, 5) 7220, загальна вага 43810.

За результатами проведення габаритно-вагового контролю транспортного засобу складено Довідку №0053499 від 01.12.2022 року про результати здійснення габаритно-вагового контролю у якій зафіксована ширина транспортного засобу 3,85м, довжина 25,25м; навантаження на осі:

1. 7,62т

2. 13,09т

3. 8,29т

4. 7,59т

5. 7,22т.

Надалі, посадовими особами Відділу держаного нагляду (контролю) у Черкаській області Державної служби України з безпеки на транспорті складено Акт №0004353 від 01.12.2022 року про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, у якому вказані наступні результати габаритного контролю транспортного засобу: довжина допустима 24м, фактична 25,25м; ширина допустима 3,49м, фактична 3,85м.

01.12.2022 року посадовими особами Відділу держаного нагляду (контролю) у Черкаській області Державної служби України з безпеки на транспорті складено Акт №0063577 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, у якому вказані наступні результати габаритно-вагового контролю транспортного засобу: нормативна допустима 40 т, фактична 43,81 т.

01.12.2022 року, за результатами проведених заходів габаритно-вагового контролю, посадовими особами Відділу держаного нагляду (контролю) у Черкаській області Державної служби України з безпеки на транспорті складено Акт №338740 від 01.12.2022 року проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

В акті зафіксовано, що водієм транспортного засобу є ОСОБА_1 ; транспортний засіб належить ФГ «ПРОМІНЬ» (Одеська обл., Арцизький р-н, село Холмське, вул.Кутузова, 98).

З акту вбачається, що під час перевірки виявлено порушення: перевезення вантажу (комбайн зернозбиральський) з перевищенням габаритно-вагових норм, а саме: загальна маса 43,810кг, допустима 40,000кг, становить 9,52% від встановленої норми; одиночна вісь о 13.090кг, допустима 4.500кг, становить 13,82% від встановленої норми; довжина 25,25м, допустима 24м, становить 5,20% від встановленої норми; ширина 3,85м, допустима 3,49м, становить 10,31% від норми - відповідальність за яке передбачена абз.15 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10% але не більше 20% при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу. У графі пояснення водій ОСОБА_1 зазначив, що перевозив комбайн повною масою 43810кг, одиночна вісь13095, довжина 25,25, ширина 3,85 без відповідного дозволу.

Постановою Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті від 09.01.2023 року №355043 за результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на підставі Акту перевірки №338740 від 01.12.2022 року притягнуто ФГ «ПРОМІНЬ» до відповідальності за порушення абз.15 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» та застосовано до нього адміністративно-господарський штраф у розмірі 17000,00 грн..

Позивач, не погоджуючись із вказаною постановою, оскаржив її до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) скаргу на постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №355043 від 09.01.2023 року.

Листом від 08.02.2023 року Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) повідомила позивача, що постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу №355043 від 09.01.2023 року залишена без змін, а скарга без задоволення.

Позивач, вважаючи протиправною оскаржувану постанову звернувся з даним позовом до суду.

Частиною 2 ст.19 Конституції України, визначено обов`язок органів держаної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015р. затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (далі Укртрансбезпека).

Відповідно до п. 1 вказаного Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №103 від 11.02.2015 (далі - Положення №103), Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно з п. 8 Положення №103, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 (далі - Порядок №1567), визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами.

Згідно з пунктами 3, 4 Порядку № 1567, органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Згідно з п. 8 Положення №103 Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдові перевірки можуть проводитися із залученням посадових осіб відповідного підрозділу Національної поліції, Укравтодору, органу місцевого самоврядування та/або місцевої держадміністрації, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Укртрансбезпеки, та власників (балансоутримувачів) пунктів габаритно-вагового контролю (за погодженням з їх керівниками).

Згідно з п. п. 14, 15 Порядку № 1567, рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода); відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; оснащення таксі справним таксометром; відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення; додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Приписами п. п. 20, 21 Порядку № 1567 передбачено, що виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Положеннями п.16 Порядку № 1567 визначено, що під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) можливе:

використання спеціалізованих автомобілів, на яких розміщений напис Укртрансбезпека;

використання спеціального обладнання, призначеного для перевірки дотримання водіями норм режиму праці та відпочинку, встановлених законодавством України та Європейською угодою;

здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів;

використання засобів фото- і відеофіксації процесу перевірки, у тому числі в автоматичному режимі;

використання пристроїв для копіювання, сканування з метою збору інформації, що свідчить про правопорушення;

здійснення опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення адміністративного правопорушення, свідками якого вони були або могли бути.

Статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначені документи, на підставі яких виконуються вантажні перевезення, зокрема автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування визначає Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 (далі Порядок № 879).

Згідно пп.пп. 2, 3, 4 п. 2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, терміни, що вживаються у цьому Порядку, мають таке значення:

вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології;

великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (Офіційний вісник України, 2001 р., № 41, ст. 1852). При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки;

габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Згідно п. 12 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Згідно п. 15 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.

Абзацом 15 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як встановлено судом, оскаржуваною постановою на позивача накладено адміністративно-господарський штраф за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм при перевезенні вантажу, а саме перевезення вантажу (комбайн зернозбиральський) з перевищенням габаритно-вагових норм, а саме: загальна маса 43,810кг, допустима 40,000кг, становить 9,52% від встановленої норми; одиночна вісь о 13.090кг, допустима 4.500кг, становить 13,82% від встановленої норми; довжина 25,25м, допустима 24м, становить 5,20% від встановленої норми; ширина 3,85м, допустима 3,49м, становить 10,31% від норми - відповідальність за яке передбачена абз.15 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10% але не більше 20% при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу. У графі пояснення водій зазначив, що перевозив комбайн повною масою 43810кг, одиночна вісь13095, довжина 25,25, ширина 3,85 без відповідного дозволу.

Відповідно до ч.2 ст.29 Закону України «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, шагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» визначено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. № 30 затверджені Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами (далі - Правила проїзду №30).

Ці Правила встановлюють єдині вимоги до проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів з вантажем або без нього автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.

Якщо міжнародним договором України встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цими Правилами, застосовуються правила міжнародного договору.

Пунктом 2 Правил проїзду №30 визначено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306.

Пунктом 2 Правил проїзду №30 визначено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Згідно з п.22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306, визначено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6м, за висотою від поверхні дороги 4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах 4,35м), за довжиною 22м (для маршрутних транспортних засобів 25м), фактичну масу понад 40т (для контейнеровозів понад 44т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах до 46т), навантаження на одиночну вісь 11т (для автобусів, тролейбусів 11,5т), здвоєні осі 16т, строєні 22т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь 11т, здвоєні осі 18т, строєні 24т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2м.

Так, відповідно до пункту 4 Правил проїзду №30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу здійснюється відповідно до Закону України Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності через центри надання адміністративних послуг.

Дозвіл оформлюється уповноваженим підрозділом Національної поліції на підставі погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства, служб міського електротранспорту, електромереж, електрифікації, електрозв`язку, в яких визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Рух транспортних засобів та їх составів загальною масою до 40 тонн включно, якщо вони не є великогабаритними і контейнеровозів загальною масою до 46 тонн включно та заввишки від поверхні дороги до 4,35 метра включно (на встановлених Укравтодором, Укртрансбезпекою і Національною поліцією маршрутах, які погоджено з організаціями, зазначеними в пунктах 9-13 цих Правил), здійснюється без дозволу (п.5 Правил проїзду №30).

Згідно п.6 Правил проїзду №30, дозвіл видається: уповноваженим підрозділом Національної поліції - у разі виїзду за межі України або в`їзду на територію України виключно великогабаритними транспортними засобами; уповноваженими підрозділами Національної поліції в областях, м. Києві, а також Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, - якщо маршрут пролягає в межах Автономної Республіки Крим, області, між областями або між Автономною Республікою Крим, мм. Києвом і Севастополем та іншими адміністративно-територіальними одиницями.

Пунктом 7 Правил проїзду №30 передбачено, що дозвіл видається на одноразовий проїзд великогабаритного та великовагового транспортного засобу. У разі здійснення постійних проїздів по одному маршруту тим самим транспортним засобом дозвіл може видаватися на кілька проїздів, але не більше ніж на три місяці.

Забороняється проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів без дозволу, зазначеного у пункті 4 цих Правил, або документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, що повинні знаходитися у водія і пред`являтися на вимогу уповноважених осіб (п.25 Правил проїзду №30).

Отже, як вбачається з вищезазначеного, участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.

За порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи.

Як передбачено ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення, у т.ч. дозвіл на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Як встановлено судом та не спростовано позивачем, зазначений дозвіл у позивача відсутній, а тому відповідач правомірно застосував до позивача штрафні санкції відповідно до абз. 15 ч. 1 ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт».

Щодо посилань позивача на відсутність методики здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів.

Пунктом 19 Порядку № 879, у редакції чинній на час прийняття такого Порядку, встановлювалося, що регламент проведення вимірювання і зважування та технічні параметри вимірювального і зважувального обладнання визначаються Укравтодором згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2013 №385 «Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 і від 27.06.2007 №879» пункт 19 Порядку №879 викладено в такій редакції: «Під час проведення габаритно-вагового контролю Укртрансінспекція або її територіальні органи керуються методикою, затвердженою Мінекономрозвитку».

У подальшому, постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №671 «Про внесення змін до Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні» пункт 19 Порядку № 879 виключено.

Отже, на момент виникнення спірних питань дана методика вже не була чинною.

Проте, оскільки за змістом статей 4 і 29 Закону України Про дорожній рух, статті 33 Закону України Про автомобільні дороги визначення порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України, і такий механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів визначено Порядком №879, яким керувався орган Укртрансбезпеки, суд вважає, що ним правомірно проведений габаритно-ваговий контроль транспортного засобу.

Крім того, позивачем не наведено жодних обґрунтувань порушення його права у спірних правовідносинах внаслідок проведення габаритно-вагового контролю без використання методики Мінекономрозвитку.

У постанові Верховного Суду України від 02 серпня 2018 року у справі №820/1420/17 зазначено, що відсутність методики проведення габаритно-вагового контролю, затвердженої Міністерством економічного розвитку, не є підставою, яка звільняє перевізників від відповідальності за перевищення вагових та габаритних параметрів транспортного засобу та від обов`язку по внесенню плати за таке перевищення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 819/1381/16.

Таким чином, суд вважає необґрунтованими доводи позивача про те, що вимірювання транспортного засобу ФГ «ПРОМІНЬ» вчинено без використання нормативно затвердженої методики таких вимірювань, внаслідок чого отримані показники не можуть вважатися достовірними, а оскаржувана постанова не може вважатися законною та обґрунтованою.

Щодо зауважень позивача до акту перевірки, який на його переконання складено з порушеннями вимог до змісту цього документа, а відтак, оскаржувана постанова не може вважатися законною та обґрунтованою і підлягає скасуванню, суд зазначає наступне: відповідно до п.п. 20-24 Порядку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 р. № 1567 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), виявлені під час рейдової перевірки (перевірки на дорозі) порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

У разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).

У разі відмови водія від підписання акта рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу посадова особа (особи), що провела перевірку, вносить про це запис.

Акти, зазначені у пунктах 20, 21 цього Порядку, реєструються в журналі обліку.

Як встановлено судом, за результатами заходів габаритно-вагового контролю посадовими особами Відділу держаного нагляду (контролю) у Черкаській області Державної служби України з безпеки на транспорті складений Акт №338740 від 01.12.2022 року проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом в якому зафіксовано порушення перевезення вантажу з перевищенням габаритних параметрів, що описані судом вище та посилання на абз. 15 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» (за якою позивача притягнуто до відповідальності).

Позивач вказує, що акт перевірки не відповідає п. 20 Порядку №1567, оскільки не містить посиланням на порушену норму.

Відповідно до абз. 15 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 відсотків, але не більше 20 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, дана норма закону містить опис порушення, наслідки такого порушення та вид відповідальності за вчинення такого порушення.

З урахуванням зазначеного, суд вважає такі обґрунтування позивача безпідставними, адже Акт №338740 від 01.12.2022 року проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом в якому зафіксовано порушення позивачем перевезення вантажу з перевищенням габаритних параметрів містить посилання на абз. 15 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», яким, в свою чергу, визначено опис порушення, наслідки такого порушення та вид відповідальності за вчинення такого порушення.

Також, суд не погоджується з доводами позивача стосовно того, що постанова №355043 від 09.01.2023 року не містить обґрунтованого опису складу правопорушення та його правової кваліфікації, що суперечить принципам «належного урядування» та «правової визначеності».

Суд зазначає, що акт перевірки є документом, в якому зафіксовані виявлені при проведенні перевірки порушення, він є носієм доказової інформації про виявлені порушення.

Отже, посилання в постанові про застосування адміністративно-господарського штрафу №355043 від 09.01.2023 року в графі «допущено порушення законодавства про автомобільний транспорт» на Акт №338740 від 01.12.2022 року проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, не свідчить про необґрунтованість цієї постанови та відсутність опису складу правопорушення та його правової кваліфікації.

Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Перевіривши правомірність прийняття відповідачем оскаржуваної постанови згідно до вимог ч.2 ст.2 вказаного Кодексу, суд приходить до висновку, що при прийнятті вищевказаної постанови відповідач як суб`єкт владних повноважень діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, обґрунтовано, з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на вищевикладене, суд робить висновок, що адміністративний позов не належить до задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку з відмовою у позові, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви Фермерського господарства «ПРОМІНЬ» (вул. Кутузова, 98, с.Холмське, Болградський район, Одеська область, 68443, ) до Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Успенська 4, м.Одеса, 65014, ) про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.К. Василяка

.