Справа № 333/3012/23
Суддя: Михайлова А. В.
Дата ухвалення: 2023-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/3012/23
Провадження № 2-а/333/48/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Михайлова А.В., за участю секретаря судового засідання Панченко К.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, Батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕАС № 6806689 від 09.04.2023 року у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, Батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕАС № 6806689 від 09.04.2023 року у справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21.04.2023 у справі № 333/3012/23 (провадження № 2-а/333/48/23) прийнято вказану позовну заяву, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 19 травня 2023 року об 09 год. 30 хв. в приміщенні Комунарського районного суду м. Запоріжжя.

В обґрунтування позову зазначили, що 09.04.2023 року інспектором старшим лейтенантом поліції БПП у Київській області Управління патрульної поліції у Київській області Снігур Олександром Васильовичем (далі за текстом - Відповідач) винесено постанову серії EAC №6806689 відносно ОСОБА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 121-3 ч. 1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у сумі 1190, 00 грн.

Позивач вважає, що дії відповідача щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення і винесення постанови серії EAC №6806689 про накладення на нього адміністративного стягнення, передбаченого ст. 121-3 ч. 1 КУпАП є протиправними та постанова від 09.04.2023 є необґрунтованою та незаконною, оскільки під час розгляду адміністративної справи взагалі відстань у 20 метрів інспектор не вимірював ні якими вимірювальними засобами, його припущення, що номерний знак неможливо розпізнати з відстані 20 метрів зробив безпосередньо стоячи біля автомобіля. Жодних дій щодо визначення або здійснення відповідних замірів з відстані 20 метрів зі сторони інспектора не здійснювалось. Зазначає, що номерний знак не є покритий чи закритий ніякими сторонніми предметами, які б впливали на його зображення, його видно чітко та можливо доступно прочитати без будь-яких перешкод на підтвердження чого надано відповідні фото. Вважає, що інспектором не доведено належними засобами доказування того, що чітко визначити символи номерного знаку транспортного засобу Volkswagen Touareg НОМЕР_1 з відстані 20 метрів є неможливим. На підставі викладеного, позивач просить суд скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення EAC №6806689 від 09.04.2023 року.

Позивач ОСОБА_2 до суду не з`явилася , на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує просить позов задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідачів в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

В матеріалах справи міститься письмовий відзив на позовну заяву від 10.05.2023, згідно якого представник відповідачів заперечив проти задоволення позову. Зазначив, що постанова інспектора поліції є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування не має. Вважає, що позивачем на підтвердження того, що номерний знак не був закритий будь-якими предметами, які б впливали на його зображення та його добре видно були надані фото, на яких на транспортному засобі відсутній вказаний предмет (пластикова накладка), яка була розміщена на номерному знаку під час вчинення правопорушення. Отже, одне з доданих фото, зроблено на місці зупинки, не має часових позначок, тобто неможливо встановити коли зроблено дане фото, а друга фото зроблено взагалі не зрозуміло де та не зрозуміло через який час. При порівнянні зображення номерного знаку на відеозаписах з нагрудного відео-реєстраторя інспектора поліції та кадрів із вказаного відеозапису є очевидним, що між фіксацією на нагрудну камеру інспектора та фото зробленими позивачем, номерний знак зазнав змін, а саме предмет яким номерний знак був закритий був прибраний. На відеозаписі з нагрудного відео-ресєтратора інспектора поліції добре видно, що номерний знак транспортного засобу закритий стороннім предметом (напівпрозорою тонуючою пластиковою накладкою чорного кольору). На відеозаписі зафіксовано, що навіть в притул розрізнити символи на номерному знаку і вищезазначеного авто є ускладненим на підтвердження чого надано фото. Крім того, на відеозаписі зафіксовано, як інспектор поліції відходить від автомобіля на певну відстань, з якої видно, що символи на номерному розрізними неможливо, коли в той же час, повз рухаються інші транспортні засоби, на номерних знаках яких, сторонніх предметів нема, що дозволяє беззаперечно дійти висновку, про те що на номерному знаку транспортного засобу Volkswagen Touareg НОМЕР_1 встановлені сторонні предмети (напівпрозора тонуюча пластикова накладка чорного кольору), на підтвердження чого надано фото.

Щодо здійснення зупинки ближче 30м від посадкового майданчику представником відповідачів зазначено, що на записі з нагрудного відео-реєстратора інспектора поліції так і на фото, що додається позивачем до матеріалів справи зафіксовано, що транспортний засіб Volkswagen Touareg НОМЕР_1 стоїть безпосередньо на виїзді з посадкового майданчику. На записі з нагрудного відео-реєстратора інспектора поліції так і на фото, що додаються Позивачем до позову зафіксований знак 5.45.1 "Пункт зупинки автобуса", разом із знаком 5.21.1 "Кінець додаткової смуги руху". Також зазначено, що представником відповідачів було здійснено виїзд на місце вчинення правопорушення за адресою м. Бориспіль, вул. Київський шлях, 84, та було здійснено відповідні заміри. Так, беручи за сталий орієнтир характерне пошкодження на дорожньому покритті; безпосередньо біля якого здійснила зупинку Позивач, представником відповідачів було здійснено заміри до знаку 5.45.1 «Пункт зупинки автобуса». За результатами замірів було встановлено, що відстань від місця розміщення транспортного засобу Volkswagen Touareg НОМЕР_1 до знаку 5.45.1 «Пункт зупинки автобуса» становить 19 метрів. Такими відомостями підтверджується той факт, що позивач 09.04.2023 здійснила зупинку ближче 30м від зупинки для маршрутних транспортних засобів. Крім того, вищезазначеними відомостями так само і підтверджується той факт, що номерний знак на транспортному засобі Volkswagen Touareg НОМЕР_1 не було можливо розрізнити з відстані 19 м (саме на таку відстань відходив інспектор поліції під час оформлення адміністративних матеріалів 09.04.2023), що в свою чергу підтверджує, що і з 20 м розрізнити символи номерного знаку було б так само неможливо.

Щодо здійснення зупинки в межах дії знаку 3.34 представників відповідачів зазначив, що дія знаку 3.34, заборону якого було порушено позивачем, поширюється до перехрестя, перед яким позивач і здійснила зупинку. Відтак, в вимірюваннях відстані до знаку не існує жодного сенсу, оскільки зона дії знаку є чітко встановлена відповідно до конструкції дороги на якій він встановлений. Крім того, в якості доказів надано фото вищезазначеного знаку. На підставі викладеного, представник відповідачів просить суд у задоволенні позову відмовити в повному обсязі; долучити до матеріалів справи диск з відеозаписами з нагрудного відео-реєстратора інспектора поліції; долучити до матеріалів справи фото зроблені шляхом здійснення стоп-кадрів із запису з нагрудного відео-реєстратора інспектора поліції із умовними позначками; долучити до матеріалів справи фото замірів із умовними позначками; долучити до матеріалів справі, фото із зафіксованим знаком 3.34.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та проаналізувавши чинне законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд встановлено наступне.

Згідно з постановою, складеною інспектором старшим лейтенантом поліції БПП у Київській області Управління патрульної поліції у Київській області Снігур Олександром Васильовичем серії EAC №6806689, 09.04.2023р. о 15-19 у м. Бориспіль по вул. Київський шлях, 84 водій керував транспортним засобом Volkswagen Touareg НОМЕР_1 у якому держаний номерний знак був закритий сторонніми предметами, а саме пластиковою накладкою, також водій здійснив зупинку в зоні дії 3.34 зупинка стоянка заборонена та ближче 30 метрів від зупинки маршрутних ТЗ, чим порушив п. 2.9 в ПДР керування водієм Т/З з номерним знаком закритим ін. предметами чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знаку з відстані 20 метрів, ст. 121-3 ч. 1 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративне правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про адміністративне правопорушення (стаття 8 КУпАП).

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (частина 1 статті 9 КУпАП).

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху.

Відповідно до пункту 1.1 Правил дорожнього руху (далі ПДР), ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно з пунктом 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Положеннями статті 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху (в тому числі визначені ч. 1 ст. 121-3 Кодексу).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на" них повноважень.

Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» - судам слід звернути увагу на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.Зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ч. 4 ст. 77 КАС України докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Відповідно до п. 2.9в Правил дорожнього руху: Водієві забороняється: в) керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий;

Частиною першою статті 121-3 КУпАП передбачено, що керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Як вбачається з положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Суд зазначає, що предметом розгляду даної справи є скасування постанови серії EAC №6806689 від 09.04.2023 року, яка складена за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 121-3 ч. 1 КУпАП.

Таким чином, в цій справі не розглядаються порушення інших правил дорожнього руху або інші постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, а отже пояснення відповідача, які викладені у відзиві на позовну заяву щодо здійснення зупинки ближче 30м від посадкового майданчика та щодо здійснення зупинки в межах дії значку 3.34 не є предметом дослідження та розгляду у цій справі.

Разом з тим, суд критично відноситься до доказів, а саме: фото замірів із умовними позначками та фото із зафіксованим знаком 3.34 (фото №3, 4, 5), наданих представником відповідачів, оскільки вказані докази, як і зазначає сам представник відповідачів у відзиві, ним були отримані вже після розгляду справи про адміністративне правопорушення (розгляд справи про адміністративне правопорушення проводився 09.04.2023), тобто в іншій проміжок часу, що є неприпустимим, а отже вказані докази не є належними та допустимими в розумінні статей 73, 74 КАС України, не стосуються предмету доказування у цій справі та не підлягають розгляду судом.

Згідно статті 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, належним доказом правопорушення п. 2.9в Правил дорожнього руху, є замір відстані на місці вчинення правопорушення під час його вчинення, що і могло підтверджувати факт неможливості визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів.

На підтвердження викладених у постанові обставин вчинення ОСОБА_1 порушення п.2.9в ПДР представником відповідачів до матеріалів адміністративної справи надано відеозаписи з нагрудного відео-реєстратора інспектора поліції та фото зроблені шляхом здійснення стоп-кадрів із запису з нагрудного відео-реєстратора інспектора поліції із умовними позначками.

Суд дослідивши відеозапис з нагрудного відео-реєстратора інспектора поліції зазначає, що інспектором поліції належним чином не було зафіксовано того, що номерний знак на автомобілі, яким керував позивач, закритий іншими предметами (саме пластиковою накладкою) чи забруднений, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знаку з відстані 20 метрів, відповідних замірів інспектором не здійснювалось, відстань від автомобіля визначалась приблизно. Жодної фотофіксації щодо проведених замірів відстані з якої не проглядається номерний знак на автомобілі, яким керував позивач інспектором не здійснювалось та до протоколу про адміністративне правопорушення не долучалось.

Твердження представника відповідачів про те, що позивачем надані фото, на яких на транспортному засобі відсутній вказаний предмет (пластикова накладка), яка була розміщена на номерному знаку під час вчинення правопорушення, тобто номерний знак зазнав змін та те, що на фото відсутня дата та часові позначки, що дозволяються встановити час та дату коли воно було зроблено є безпідставним, оскільки на першому фото, яке роздруковано позивачем з власного мобільного телефону у чорно-білому кольорі, вбачається, що біля автомобіля Volkswagen Touareg НОМЕР_1 безпосередньо стоїть інспектор поліції, який здійснював розгляд справи.

У постанові серії EAC №6806689 від 09.04.2023 зазначено, що розгляд справи було здійснено в період з 15 год. 19 хв. по 15 год. 49 хв.

Також позивачем на підтвердження створення першого фото, доданого до позову у відповідний час та дату, надано скріншот з власного мобільного телефону, з якого вбачається, що фото здійснено 09.04.2023 об 15 год. 29 хв. із зазначенням геолакації позивача, що свідчить про створення вказаного фото саме під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Оригінал цього фото та відомості щодо його створення позивачем надані до суду.

Отже, дослідивши вказане фото, додане до позову та відеозапис з нагрудного відео-реєстратора інспектора поліції, суд встановив, що номерний знак Volkswagen Touareg НОМЕР_1 є чітким, символи та буквено-числову комбінацію добре видно, тобто ні з фотознімків, ні з відеозапису, не вбачається факту того, що номерний знак неможливо визначити з відстані 20 метрів.

Якщо порівняти фото №1, №2, №6, які надано представником Відповідачів до відзиву з фото №1, яке надано Позивачем до позову, то можливо встановити, що вказані фото відповідачів є дуже низької якості, оскільки номерний знак не тільки автомобіля, яким керував позивач, не видно, а й тих автомобілів, які проїжджають повз. Крім того, з фото №7 навпаки вбачається, що номерний знак Volkswagen Touareg НОМЕР_1 є чітким, літерні і цифрові позначки гарно читаємі у порівнянні з автомобілями, які знаходяться в кадрі, у яких взагалі не можливо ідентифікувати номерні знаки.

Отже, фактично окрім винесеної постанови, факт вчинення ОСОБА_1 порушення ПДР за викладених у ній обставин, будь-якими іншими доказами інспектором не підтверджений.

Відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі «Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 06.12.1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 07.10.1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15.05.2008 року зазначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення(п. 21 рішення).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13.02.1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Отже, суд вважає, що зазначені принципи і положення Закону при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не були дотримані, оскільки докази вини позивача в матеріалах справи відсутні.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Складення самої постанови про адміністративне правопорушення не може бути належним та допустимим доказом вчинення особою правопорушення.

Аналізуючи норми вище приведеного законодавства, суд зазначає, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності і встановлення її вини, необхідна наявність відповідних доказів.

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, відповідачами не доведено, оскільки жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 09.04.2023р. о 15-19 у м. Бориспіль по вул. Київський шлях, 84 транспортним засобом Volkswagen Touareg НОМЕР_1 з держаним номерним знаком закритим іншими предметами (пластиковою накладкою) чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знаку з відстані 20 метрів, суду не представлено.

Відповідно до ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності адміністративний суд має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, зважаючи на відсутність належних та допустимих доказів порушення позивачем п. 2.9 ПДР, за викладених в оскаржуваній постанові у справі про адміністративне правопорушення обставин, враховуючи те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях та всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху складену інспектором старшим лейтенантом поліції БПП у Київській області Управління патрульної поліції у Київській області Снігур Олександром Васильовичем EAC №6806689 від 09.04.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 121-3 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 190,00 грн., із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Щодо витрат зі сплати судового збору, понесених позивачем при поданні цього позову до суду, суд зазначає наступне.

Згідно із ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків,спеціалістів,перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду із позовом сплачено судовий збір у розмірі 536,80 грн., що підтверджується копією квитанції доданої до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 1ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь позивача понесених витрат зі сплати судового збору у розмірі 536,80 грн.

Щодо клопотання позивача про відшкодування витрат понесених на правничу допомогу в сумі 3 500,00 грн., суд зазначає наступне.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою(п. 1 ч. 3 ст. 134 КАС України).

Відповідно до ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 134 КАС України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 7 ст. 134 КАС України).

Згідно з п. 4 ч. 1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 22.12.2018 року у справі №826/856/18.

З матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_1 та адвокатом Юсубовим Едуардом Сергійовичем, який діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю від 21.01.2019 року, серія ЗП № 001994, виданого Радою адвокатів Запорізької області, 16.04.2023 укладено договір про надання правової допомоги згідно з п.1.1. якого Замовник доручає, а Адвокат приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу Замовнику в обсязі та на умовах, передбачених даним договором та відповідно до законодавства України про адвокатуру та адвокатську діяльність.

Відповідно до п. 1.2. договору сторони погодили, що Адвокат надає Позивачу консультації щодо оскарження у суді першої інстанції постанови про накладення адміністративного стягнення, готує відповідну позовну заяву, буде представляти інтереси Позивача під час судового розгляду.

На підтвердження надання позивачу адвокатських послуг до позовної заяви надано: копію договору про надання правової допомоги від 16.04.2023, копію ордеру на надання правової допомоги серії АР №1112221 від 18.04.2023, Акт №1 приймання-передачі виконаних робіт від 18.04.2023, Акт №2 приймання-передачі виконаних робіт від 17.05.2023.

За надання правової допомоги, позивач сплатив адвокату гонорар в розмірі 3 500,00 грн., що підтверджується платіжними інструкціями №0.0..1 від 18.04.2023 на суму 2 500,00 грн. та №0.0..1 від 22.05.2023 на суму 1 000,00 грн.

Разом з тим, представником відповідачів у відзиві на позовну заяву заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 1 000,00 грн. В обґрунтування вказаного клопотання посилається на те, що враховуючи незначну складність предмету позову по цій адміністративній справі, що в даному випадку є неспівмірними вартість наданої юридичної послуги зі складністю справи та необхідної стратегії захисту позивача, оскільки за складністю справа № 333/3012/23 відноситься до малозначної, та враховуючи відносно простий склад предмету оскарження, характер наданої правової допомоги повинен мати розумну оцінку вартості даної послуги. Вважає, що розмір вартості за надану правничу допомогу є абсолютно необгрунтованим та штучно завищеним з огляду на контекст і суть позовної заяви.

Відповідно до практики ЄСПЛ, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України", пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України", пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" , заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим .

Вказана вище позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц від 19.02.2020.

З огляду на обставини справи, її складність, предмет та підстави позову, надаючи оцінку наведеному позивачем переліку витрат на правову допомогу, з урахуванням наданих доказів та фактичного обсягу наданих послуг правничої допомоги у суді, враховуючи принципу диспозитивності та змагальності сторін, суд дійшов висновку, що сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3 500,00 грн. не відповідає критеріям розумності, вважає за можливе клопотання представника відповідачів задовольнити частково та зменшити суму витрат на правничу допомогу до 2 500,00 грн., яка підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 72-74, 77, 139, 241-246, 257, 262, 286, 295 КАС України, ст.ст. 121, 247, 251, 258, 268, 280, 288, 289, 293 КУпАП , суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, Батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕАС № 6806689 від 09.04.2023 року у справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху складену інспектором старшим лейтенантом поліції БПП у Київській області Управління патрульної поліції у Київській області Снігур Олександром Васильовичем EAC №6806689 від 09.04.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності зач. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 190,00 грн.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, відкрите відносно ОСОБА_1 постановою по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху EAC №6806689 від 09.04.2023, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121-3 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (03048, м. Київ, Солом`янський район, вул. Федора Ернста, буд. 3, код ЄДРПОУ 40108646) на користь ОСОБА_1 (місце проживання (реєстрації): АДРЕСА_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ; паспорт: № НОМЕР_2 , орган, що видав: 2312, дата видачі: 05.04.2019; РНОКПП НОМЕР_3 ; рахунок НОМЕР_4 ; IBAN НОМЕР_5 , АТ КБ «ПриватБанк», м. Київ, МФО 305299) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 536,80 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (03048, м. Київ, Солом`янський район, вул. Федора Ернста, буд. 3, код ЄДРПОУ 40108646) на користь ОСОБА_1 (місце проживання (реєстрації): АДРЕСА_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ; паспорт: № НОМЕР_2 , орган, що видав: 2312, дата видачі: 05.04.2019; РНОКПП НОМЕР_3 ; рахунок НОМЕР_4 ; IBAN НОМЕР_5 , АТ КБ «ПриватБанк», м. Київ, МФО 305299) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 500,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В.Михайлова