Справа № 990/250/23
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2023-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

10 жовтня 2023 року

м. Київ

справа №990/250/23

адміністративне провадження № П/990/250/23

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Уханенка С.А., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до Держави Україна, Вищої ради правосуддя, Президента України, Верховного Суду України про встановлення фактів та обставин, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування шкоди,

У С Т А Н О В И В:

05 жовтня 2023 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду як суду першої інстанції адміністративний позов до Держави Україна, Вищої ради правосуддя, Президента України, Верховного Суду України, в якому просить:

1) визнати той факт, що судом не було розглянуто жодного його позову та порушено його право на суд;

2) установити такі факти: наявності в нього права на пенсію у зв`язку з втратою годувальника; перебування на утриманні його батька двох осіб (його і матері); неможливості матері самостійно себе обслуговувати; потреби матері у допомозі; неможливості утримувати матір без отримання допомоги по догляду за нею; недостатності суми в розмірі 2520,00 грн для прожиття, оплати послуг юриста та лікування в місті Києві; відсутності інституту безоплатної правової допомоги; порушення судом статті 160 КАС України в частині ненадання бланків для написання позовної заяви; завдання судом шкоди його здоров`ю;

3) відшкодувати завдану судом шкоду за витрачений ним час на суд в розмірі 100000000,00 грн;

4) зобов`язати Президента України вчинити дії, передбачені статтею 102 Конституції України, щодо захисту його прав та подати до Конституційного Суду України позов про невідповідність Конституції України статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

5) зобов`язати Верховний Суд України захистити його право на суд та на безоплатну правову допомогу;

6) зобов`язати Вищу раду правосуддя провести комісію та звільнити суддів, які ухвалювали неправосудні рішення за його позовами.

На обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що після смерті батька він неодноразово звертався до суду за захистом порушеного права на отримання пенсії по втраті годувальника. Проте суди, на його думку, не вирішували це питання належним чином, внаслідок чого він не отримує пенсію в належному розмірі та витрачає свій час на марні спроби отримати судовий захист. Оскільки суддя призначається Президентом України за поданням Вищої ради правосуддя, то, за доводами позивача, саме ці суб`єкти владних повноважень мають нести відповідальність за судові рішення та за завдану йому судами матеріальну шкоду.

Частиною першою статті 171 КАС України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви, зокрема, з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу, та чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 160 КАС України у позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

За загальним правилом, позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою (частина перша статті 21 КАС України).

У частині першій статті 172 КАС України встановлено, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Згідно з частинами четвертою і п`ятою статті 172 КАС України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом, а також кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

Відповідно до частини четвертої статті 22 КАС України Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи за позовом про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, рішень, дій чи бездіяльності органів, які обирають (призначають), звільняють членів Вищої ради правосуддя, щодо питань обрання (призначення) на посади членів Вищої ради правосуддя, звільнення їх з таких посад, оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів призначення суддів Конституційного Суду України у процесі конкурсного відбору кандидатів на посаду судді Конституційного Суду України, а також Дорадчої групи експертів щодо оцінювання таких кандидатів на посаду судді Конституційного Суду України, бездіяльності Кабінету Міністрів України щодо невнесення до Верховної Ради України законопроекту на виконання (реалізацію) рішення Українського народу про підтримку питання загальнодержавного значення на всеукраїнському референдумі за народною ініціативою.

Отже, інші категорії адміністративних справ, у тому числі з вимогами до інших суб`єктів владних повноважень, які не зазначені у частині четвертій статті 22 КАС України, Верховному Суду як суду першої інстанції не підсудні.

Як убачається з позовної заяви, позивачем заявлені переважно вимоги про встановлення судом певних фактів, що не узгоджується із визначеними КАС України способами судового захисту, предметом публічно-правових спорів та повноваженнями суду за результатом їх розгляду (статті 5, 19, 245, 266 КАС України).

Крім того, посилаючись на протиправність дій і рішень судів, які розглядали справи за його позовами, ОСОБА_1 водночас просить зобов`язати відновити його порушені права Верховний Суд України, Вищу раду правосуддя і Президента України, рішення, дії або бездіяльність яких ним не оскаржуються.

Таким чином, зміст обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, свідчить про те, що заявлені ним позовні вимоги не пов`язані між собою, оскільки мають різні підстави виникнення та не залежать одні від інших.

При цьому позовні вимоги до судів України, в тому числі Верховного Суду України, не підсудні Верховному Суду як суду першої інстанції.

Отже, позивачем заявлені позовні вимоги, щодо яких процесуальним законом визначена виключна підсудність різним судам, що становить порушення правил об`єднання позовних вимог.

Відповідно до пункту 6 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

З огляду на викладене та враховуючи відсутність підстав для застосування правил об`єднання і роз`єднання позовів, визначених у статті 172 КАС України, позовна заява підлягає поверненню позивачеві.

Керуючись статтями 22, 169, 248, 256, 266, 295 КАС України,

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Держави Україна, Вищої ради правосуддя, Президента України, Верховного Суду України про встановлення фактів та обставин, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування шкоди - повернути позивачеві.

2. Ухвала може бути оскаржена до Великої Палати Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів із дня її прийняття.

3. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

4. У разі подання апеляційної скарги судове рішення Верховного Суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.А. Уханенко