Справа № 300/6898/23
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2023-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
"11" жовтня 2023 р. справа № 300/6898/23
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Чуприна О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними щодо відмови у підготовці та видачі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії станом на 01.01.2022, 01.01.2023 та зобов`язання підготувати і надати до органу пенсійного забезпечення такі довідки станом на 01.01.2022 та 01.01.2023 для здійснення перерахунку пенсії з 01.02.2022 та з 01.02.2023, -
ОСОБА_1 (надалі по тексту також - позивач, ОСОБА_1 ), в інтересах якого діє адвокат Єрьоміна Вікторія Анатоліївна (надалі по тексту - представник позивача), 06.10.2023 звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області (надалі по тексту також - відповідач, уповноважений орган), в якому просить:
- визнати протиправною відмову Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області у виготовленні та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Іван-Франківській області нової довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , розрахованого відповідно до вимог статей 9, 43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 за №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу та окладу за військове (спеціальне) звання, які розраховані шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 481,00 гривень), встановленого законом на 01.01.2022 року, шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684,00 гривень), встановленого законом на 01.01.2023 на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1, 14 до Постанови №704, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, які встановлені на 2022 та 2023 роки для проведення з 01.02.2022 та з 01.02.2023 перерахунку основного розміру пенсії;
- зобов`язати Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області нову довідку про розміри грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 01.01.2022 та 01.01.2023 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 за №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу та окладу за військове (спеціальне) звання, які розраховані шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 481,00 гривень), встановленого законом на 2022 рік, шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684,00 гривень), встановленого законом на 2023 рік, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1, 14 до Постанови №704, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, які встановлені на 2022 та 2023 роки для здійснення обчислення перерахунку пенсії з 01.02.2022 та 01.02.2023.
Пунктами 3, 5 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту також - КАС України) встановлено, що суддя після одержання позовної заяви, серед іншого, з`ясовує:
- чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу;
- чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).
Вивчення змісту адміністративного позову та долучених до нього документів свідчить, що позовна заява не відповідає вимогам встановленим статтями 160, 161, 172 КАС України з наступних підстав.
З`ясовуючи відповідність адміністративного позову вимогам, визначених в КАС України, необхідно вказати, що за змістом частини 3 статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Із змісту позовної заяви слідує, що ОСОБА_1 як на підставу звільнення від сплати судового збору посилається на норми пункту 8 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір".
На підтвердження звільнення від сплати судового збору позивач долучив до матеріалів адміністративного суду пенсійне посвідчення №550 від 11.06.2018, в якому внесено відомості про вид пенсії: "по інвалідності, 3 група інвалідності внаслідок війни, СБУ".
Однак, як свідчить зміст такого посвідчення, термін його дії закінчився 31.01.2021.
Відтак, в даному випадку, правових підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за звернення до суду із вимогою про скасування наказу про звільнення на підставі пункту 8 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" немає.
Таким чином, за подання даного адміністративного позову, в якому заявлено одну вимогу немайнового характеру, судовий збір, що підлягає сплаті позивачем, становить 1 073,60 гривень.
Як свідчать матеріали позовної заяви позивач не надав суду документ про сплату судового збору в розмірі 1 073,60 гривень, що є недоліком оформлення позовної заяви.
Так, судові витрати за приписами частин 1 та 2 статті 132 КАС України складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Згідно частини 1 статті 1 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.
В силу вимог частини 1 статті 4 коментованого Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Абзацом 6 підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання фізичною особою до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру встановлена ставка судового збору - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб в розрахунку на місяць з 01.01.2023 складає 2 684,00 гривні.
Виходячи зі змісту прохальної частини позовної заяви, суддя вважає, що ОСОБА_1 заявив одну вимогу немайнового характеру, тому сплаті підлягає судовий збір за подання даної позовної заяви в розмірі 1 073,60 гривень.
Крім того, згідно з частиною 1 статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно з частиною 3 статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Відтак, чинне законодавство обмежує строк звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.
Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Суд звертає увагу на те, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.
Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 за №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, наявність яких унеможливило своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Крім цього, при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 у справі №340/1019/19).

Так, в адміністративному позові представник ОСОБА_2 вказала про поновлення строку звернення до суду, на переконання позивача, на переконання позивача, з 29.01.2020 розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за спеціальним (військовим) званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є саме розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, що є підставою для перерахунку його пенсії.

В заяві також зазначено, що відповідно до частини другої статті 87 Закону України "Про пенсійне забезпечення" суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Як вважає представник, в даному випадку слід застосовувати спеціальні строки встановлені частиною 3 статті 51 Закону України від 09.04.1992 за №2262-ХIІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", а не шестимісячний строк звернення до адміністративного суду, встановлений частиною 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту також - КАС України).

Так, відповідно до частини 3 статті 51 Закону №2262-ХIІ, перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Вказані висновки відповідають правовим позиціям, викладеним у постановах Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01.08.2023 у справі №120/542/23, від 31.07.2023 року у справі №120/775/23 та Другого апеляційного адміністративного суду від 15.05.2023 року у справі №440/9612/22.

Також, Верховний Суд у постанові від 02.03.2021 по справі №758/7700/17 зазначив, що у спорах, які виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, з моменту отримання грошових виплат, при отриманні від органу Пенсійного фонду України повідомлення про призначення пенсії, відповіді на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів, на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

В даному випадку позивач дізнався про порушення своїх прав відповідачем з моменту отримання позивачем відмови відповідача у видачі довідки для перерахунку пенсії.

Окрім цього, Верховний Суд у постанові від 06.12.2022 у справі №711/8648/17 дійшов висновку, що право позивача щодо перерахунку пенсії є абсолютним та не може бути обмежено будь-яким строком у силу вимог частини третьої статті 51 Закону України №2262-ХІІ.

З огляду на викладене, дата, з якої у позивача виникли підстави для перерахунку пенсії, а саме 1 січня відповідного року, жодним чином не впливає на факт порушення прав позивача шляхом відмови відповідача у видачі та направленні відповідної довідки, тобто строк звернення до суду не є пропущеним.

Крім того, Верховний Суд в ухвалах від 25.07.2023 року по справі №400/751/23 та від 14.07.2023 у справі №400/1896/23, відмовляючи у відкритті касаційного провадження зауважив, що Верховний Суд у постанові від 02.08.2022 у справі №440/6017/21 сформулював правову позицію у питанні підстав для видачі суб`єктом владних повноважень довідки про грошове забезпечення військовослужбовців для перерахунку пенсії у зв`язку з щорічною зміною розміру прожиткового мінімуму.

Також, у постанові Верховного Суду від 29.06.2023 у справі №380/7813/22 суд касаційної інстанції, зазначивши, що позивач звернувся до суду у травні 2020 року не застосовував наслідки пропущення процесуального строку звернення до суду та дійшов висновку про наявність підстав для задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання уповноваженого органу підготувати та надати до пенсійного органу довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020, 01.01.2021 та станом на 01.01.2022 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ з врахуванням положень Постанови № 704 щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення і премії, для здійснення обчислення та перерахунку відповідно з 01.02.2020, з 01.02.2021, з 01.02.2022 пенсії позивача.

Вказана позиція відповідає висновкам Другого апеляційного адміністративного суду, викладеним у постанові від 12.07.2023 року по справі №440/4482/22.

При розгляді вказаної справи судом апеляційної інстанції взято до уваги висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 року по справі №755/10947/17, відповідно до якого суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду, якою у даному випадку є позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 29.06.2023 у справі №380/7813/22.

Окрім цього, за аргументами представника позивача, обов`язковому застосуванню підлягає остання правова позиція Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20.07.2023 року по справі №420/8355/22 суд зазначив, що право на соціальний захист відноситься до основоположних прав і свобод, які гарантуються державною і за жодних умов не можуть бути скасовані, а їх обмеження не допускається, крім випадків, передбачених Конституцією України (статті 22 та 64), обмеження права пенсіонера на отримання належної йому пенсії певними строками є неприпустимим.

Дослідивши подані представником ОСОБА_1 письмові пояснення у адміністративному позові та матеріали адміністративного позову, суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів позивача, що свідчить про наявність підстав для визнання причин пропуску шестимісячного строку звернення до суду неповажними, зважаючи на таке.

Так, позивач просить визнати протиправними дії та зобов`язати підготувати і надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2022 та 01.01.2023 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 за №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 за №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2023, з 01.02.2023 пенсії ОСОБА_1 .

У даному випадку, позивач, формуючи такі вимоги, доводить до відома суду про ймовірне порушення його права на належний розмір пенсії, оскільки з 01.01.2022, та з 01.01.2023 положення пункту 4 Постанови №704 в частині визначення посадових окладів з розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, не відповідає правовим актам вищої юридичної сили.

До матеріалів позовної заяви позивач додав заяву від 21.08.2023, з якою звертався до Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області з проханням видати довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2022 та 01.01.2023 з визначенням посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2022, та з 01.02.2023 пенсії.

На таке звернення уповноважений орган листом за №60/Є-389/7/21-3252 від 04.09.2023 повідомив позивача, що умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу діючих військовослужбовців затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 за №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб". Відповідно до пункту 4 Постанови №704 розмірі посадових окладів, окладів за військовим (спеціальним) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт. Вказана норма Постанови №704 є чинною та зміни до неї Кабінетом Міністрів України не вносились.

Суддею, із відомостей Автоматизованої системи діловодства Івано-Франківського окружного адміністративного суду та публічних даних Єдиного державного реєстру судових рішень (із повним доступом) стало відомо, що в провадженні Івано-Франківського окружного адміністративного суду в 2021 році за позовом ОСОБА_1 , перебували справи за №300/3039/21.

Резолютивною частиною рішення від 30.09.2021 у справі №300/3039/21, серед іншого, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі оновленої довідки Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області №227 від 19.05.2021, із врахуванням проведених платежів.

Відтак, у спірних правовідносинах має місце видача Управлінням Служби безпеки України в Івано-Франківській області у відношенні до позивача довідки №227 від 19.05.2021 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, за нормами чинними станом на 05.03.2019.

Таким чином, суддя вказує на те, що позивачу було відомо станом на 30.09.2021 (день ухвалення судового рішення) про розмір грошового забезпечення та його складові, які враховані при видачі відповідачем довідки про розмір грошового забезпечення за №227 від 19.05.2021, оскільки останні внесені до довідки за показниками станом на 05.03.2019.

В контексті вирішення питання наявності достатніх підстав для відкриття провадження у справі суддею з`ясовано, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, станом на 1 січня 2022 та 1 січня 2023 встановлено Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" від 02.12.2021 за №1928-IX та Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" від 03.11.2022 за №2710-IX.

Ці закони вперше опубліковано 14.12.2021 та 30.11.2022 (https://zakon.rada.gov.ua/laws/main/b8 та https://zakon.rada.gov.ua/laws/main/b9).

Закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування (частина 5 статті 94 Конституції України).

В силу вимог пункту 1 Прикінцевих положень Законів №1928-IX та №2710-IX вказані нормативно правові акти набирають чинності з 1 січня 2022 року та з 1 січня 2023 року відповідно.

Також постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 за №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", якою, в свою чергу, змінено (викладено в новій редакції) пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 за №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" щодо врахування при визначенні посадового окладу військовослужбовців прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, повний текст постанови Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №826/6453/18 оприлюднений 03.02.2020 (https://reestr.court.gov.ua/Review/87266939).

Таким чином:

- з 03.02.2020 - дати оприлюднення повного тексту постанови Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №826/6453/18 - позивач повинен був дізнатися про втрату чинності пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 за №704 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 за №103;

- з 14.12.2021 - дати першої публікації Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" від 02.12.2021 за №1928-IX - позивач повинен був дізнатися про розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, станом на 1 січень 2022 року;

- з 30.11.2022 - дати першої публікації Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" від 03.11.2022 за №2710-IX - позивач повинен був дізнатися про розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, станом на 1 січня 2023 року.

Разом з цим, спірні правовідносини після наповнилися новим правовим регулюванням в питанні дотримання строків звернення до суду із позовними заявами аналогічного змісту.

Так, Верховний Суд у складі колегії Касаційного адміністративного у постанові від 12.04.2023 у справі №380/14933/22 дійшов наступних висновків:

"Згідно вимог статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, законодавством регламентовано шестимісячний строк звернення особи до суду за захистом її прав, свобод та законних інтересів, що обумовлено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванням учасників адміністративного судочинства щодо своєчасної реалізації їх права на суд.

Строк звернення до суду обчислюється за загальним правилом з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали близькі їй особи.

День, коли особа дізналася про порушення свого права - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргами обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічні правові висновки були висловлені Верховним Судом у постановах від 28.03.2018 у справі № 809/1087/17 та від 22.11.2018 у справі №815/91/18.

Оскільки початок шестимісячного строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права, при визначенні початку цього строку суд має з`ясувати момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом 20.10.2022, заявив позовні вимоги щодо оскарження бездіяльності відповідача, яка полягає у невидачі довідок для перерахунку пенсії із 01.02.2020, із 01.01.2021 та із 01.01.2022 про розмір грошового забезпечення станом на 29.01.2020, 01.01.2021 та 01.01.2022.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України:

"…для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Відтак, Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про те, що отримання позивачем листа відповідача від 08.11.2019 у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку, оскільки такі дії позивач почав вчиняти більш ніж через 5 років після отримання пенсії за серпень 2014 року.".

Згідно частини 4 статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 за №2262-XII, з наступними змінами та доповненнями, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

На виконання даної норми Кабінет Міністрів України Постановою від 13.02.2008 за №45, з наступними змінами та доповненнями, затвердив Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (надалі по тексту також - Порядок №45).

Пунктом 1 Порядку №45 пенсії, призначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (надалі по тексту також - Закон), у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

За змістом пунктів 2 та 3 Порядку №45, видача довідки, як елемент в системній послідовності алгоритму дій визначених Порядком №45, пов`язується з моментом визначення Урядом України умов та розмірів перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 за №704, з наступними змінами та доповненнями, розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Наведена норма вказує на те, що грошове забезпечення військовослужбовці повинно змінюватись щороку з 1 січня, у разі зміни прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як наслідок, саме з цією датою пов`язується визначення Кабінетом Міністрів України умов та розмірів перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що позивач повинен був дізнався про порушення свого права на перерахунок пенсії, в тому числі і відсутності сформованої довідки, як складової в алгоритмі згаданого перерахунку, 1 січня відповідного року.

При цьому, як вже було зазначено вище, позивач звернувся до суду 20.10.2022 з порушенням шестимісячного строку звернення до суду, визначеного частиною 2 статті 122 КАС України.

Крім того, посилання позивача на отримання листа відповідача від 19.09.2022 у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого він повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права на отримання довідки і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку (Постанова Верховного Суду від 31.03.2021 у справі №240/12017/19).

За загальним правилом поважними причинами визнаються ті обставини, існування яких є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду з даним позовом.

Позивач, обґрунтовуючи причини пропуску строку звернення до суду, посилається на день оприлюднення постанови Верховного Суду від 02.08.2022 року №440/6017/21, а саме 05.08.2022, який на його думку пов`язується із днем, коли особа дізналася про порушення своїх прав та законних інтересів.

При цьому, в заяві про поновлення строку від 02.11.2022 зазначав, що "До цього часу подібні правові висновки були відсутні, а адміністративні суди в справах подібної категорії відмовляли у задоволенні позовних вимог, які заявлені у даному адміністративному позові".

Суди попередніх інстанцій надали оцінку таким доводам заявника та правильно вказали, що неоднозначність судової практики у певних правовідносинах, відсутність такої чи її сформованість не є обставинами, з якими позивач пов`язує виникнення у нього права та підстав для судового захисту, тому не можуть вважатись поважними причинами пропуску строку.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності відповідача, формування судової практики і таке інше. Нереалізація цього права зумовлена власною пасивною поведінкою позивача.

Позивачем не надано жодних належних доказів наявності об`єктивних перешкод для звернення до адміністративного суду та не наведено поважних обставин, які не залежали від його волевиявлення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами, що перешкоджали звернутись до суду в межах встановленого строку.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої та апеляційної інстанцій, що наведені у заяві підстави пропущення строків звернення до адміністративного суду є неповажними та не підтверджені належними доказами.

Суд критично оцінює доводи заявника, наведені в касаційній скарзі, та наголошує на тому, що за умови виявлення належної активності та небайдужості, існувала об`єктивна можливість реалізувати своє право на оскарження у встановлений законом строк".

Частиною 5 статті 242 КАС України, передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду

З цих процесуальних підстав суд не може врахувати правову оцінку, надану Шостим апеляційним адміністративним судом 20.06.2023 по справі №640/14223/22, і на застосування якої як й інших постанов судів апеляційної інстанцій наполягає у спірному випадку представник позивача.

Також, суд звертає увагу ОСОБА_1 на те, що пенсійні виплати здійснюються йому щомісяця з 2019 року, у зв`язку із цим позивач мав можливість помісячно отримувати від пенсійного органу відповідну інформацію щодо розміру його пенсії та розміру грошового забезпечення, з якого вона обрахована.

Отже, з 1 січня 2022 року та 1 січня 2023 році позивач знав або щонайменше - мав за можливість дізнатися про обрахунок власної пенсії з грошового забезпечення станом на 05.03.2019 (визначеного окремих його складових шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року), і мав би знати, що його пенсія не обраховувалася з грошового забезпечення станом на 01.01.2022 та на 01.01.2023.

Натомість позивач звернувся до відповідача про видачу йому довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 01.01.2022 та 01.01.2023 лише 06.10.2023, на що отримав відмову 04.09.2023.

Позивач не вказав в позовній заяві жодних аргументів і доводів щодо того, які об`єктивні обставини перешкоджали йому, починаючи з 01.01.2022 та з 01.01.2023 до 04.09.2023 звернутися до відповідача в цій справі про видачу йому довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2022 та на 01.01.2023 для перерахунку його пенсії з 01.02.2022 та з 01.02.2023 відповідно.

На переконання суду, право на звернення в суд (ініціювання вирішення спору) може ґрунтуватися на тому чи іншому судовому рішенні Верховного Суду (сформованій у ній позиції щодо застосування норм матеріального права), втім такі адміністративні позови повинні бути подані в строки, встановлені процесуальним законом, а у випадку пропущення таких строків - із наведенням обґрунтованих причини, які перешкоджали чи обмежували звернення до суду.

У даному випадку, суд наголошує, що позивач, який ініціював судовий розгляд у адміністративній справі, по якій Верховний Суд, розглядаючи касаційні скарги, ухвалив постанову від 02.08.2022 у справі №440/6017/21, і на застосування яких наполягає ОСОБА_1 - звернулися до суду першої інстанції в межах строків звернення до суду.

Не підлягають застосуванню в цій справі правові висновки, викладені Верховним Судом у постанові від 02.03.2021 у справі №758/7700/17, так як у вказаній справі предметом спору були неправомірні дії відповідача щодо відмови у переведенні позивача на пенсію по втраті годувальника з 01.10.2013, які врегульовані Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 за №796-XII та Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування" від 09.07.2003 за №1058-IV.

Також, висновок Верховного Суду у постанові від 02.12.2022 у справі №711/8648/17 не стосується даних правовідносин, оскільки суд касаційної інстанції формував висновки у справі в котрій уповноваженим органом довідка вже була видана, на відміню від цієї справи.

У справах №400/751/23 №400/1896/23, № 440/6017/21, 380/7813/22 (із схожим предметом спору) Верховний Суд не перевіряв і не вирішував питання дотримання строків, а тому, такі є не і не можуть бути релевантними до справи №33/5451/23.

Суд вкотре наголошує, що висновки у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20.07.2023 року по справі №420/8355/22 стосуються не виплати пенсії на підставі вже існуючих вихідних даних пенсійної справи. На відміну від вказаного за позовними матеріалами у даному випадку предметом спору є наявність чи відсутності у відповідача обов`язку видати довідку про розмір грошового забезпечення за показниками станом на 01.01.2021 для наступного ймовірного вирішення питання про скерування її органу пенсійного забезпечення. У коментованій справі Верховний Суд також не перевіряв питання дотримання строків звернення до суду при ініціювання питання отримання колишнім військовослужбовцем нової довідки, зважаючи на зміну регулювання правовідносин на підставі не рішення Уряду України чи законодавчого акту Верховної Ради України, а виходячи із постанови Верховного Суду від 02.08.2022 у справі №440/6017/21 та наступних ідентичних постанов такого суду, ухвалених після 02.08.2022.

Крім того, саме по собі формування правової позиції Другим окружним адміністративним судом, Шостим окружним адміністративним судом, Сьомим окружним адміністративним судом в аналогічних справах, жодним чином не впливає на формування висновків суду першої інстанції, оскільки суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію виключно Верховного Суду.

Для акцентування уваги представника позивача - останньою постановою саме в питаннях дотримання строків звернення до суду по ідентичних (не аналогічних, не схожих, а саме - ідентичних) відносинах є постанова Верховного Суду у складі колегії Касаційного адміністративного від 12.04.2023 у справі №380/14933/22.

Зважаючи на зміст адміністративного позову та мотивів поновлення строку звернення до суду вказаних в поданому адміністративному позові, суд не може вважати обґрунтованими доводи ОСОБА_1 , оскільки позивач не вказав жодних аргументів і доводів щодо того, які об`єктивні обставини перешкоджали йому, починаючи з 01.01.2022 до 21.08.2023 звернутися до відповідача в цій справі про видачу довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2022 і 01.01.2023 для перерахунку його пенсії з 01.02.2022 та з 01.02.2023.

З огляду на встановлені обставини позивачем не надано суду пояснень щодо причин пропуску ним строків звернення до суду, зокрема:

- з 03.02.2020 - дати оприлюднення повного тексту постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18 у Єдиному державному реєстрі судових рішень;

- з 14.12.2021 - дати публікації Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" від 02.12.2021 за №1928-IX - позивач повинен був дізнатися про розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, станом на 1 січень 2022 року;

- з 30.11.2022 - дати публікації Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" від 03.11.2022 за №2710-IX - позивач повинен був дізнатися про розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, станом на 1 січня 2023 року.

Будь-які докази про поважність причин пропуску відповідного строку представник позивача також суду не подала.

У позовній заяві позивач не навів жодних об`єктивних і непереборних обставин, що перешкоджали вчасно реалізувати своє право на звернення до суду.

Крім того, суд враховує, що у поданій до суду позовній заяві позивач наполягає на наявності підстав для складення Управлінням Служби безпеки України в Івано-Франківській області довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2022 та на 01.01.2023.

Позовну заяву подано до суду 06.10.2023, що є підставою для висновку про пропуск позивачем шестимісячного строку звернення до суду з цим позовом.

При цьому, отримання представником позивачем листа Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області за №60/Є-389/7/21-3252 від 04.09.2023 у відповідь на його заяву від 21.08.2023 не змінює момент, з якого віна мала довідатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли ОСОБА_1 почав вчиняти дії щодо реалізації свого права.

Вказані висновки суду відповідають позиції Верховного Суду, що наведена, зокрема, у постановах від 06.02.2018 у справі №607/7919/17, від 16.05.2018 у справі №521/9634/17, від 31.03.2021 у справі №240/12017/19, від 12.04.2023 у справі №380/14933/22.

Таким чином, позивачем пропущений встановлений шестимісячний строк на звернення до суду.

За приписами частини 6 статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

За приписами частини 1 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Зважаючи на вказане, позовну заяву подано без додержання вимог частини 6 статті 161, частини 1 статті 123 КАС України.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі наведеного, керуючись статями 122, 123, 160, 161, 169, 171 та 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними щодо відмови у підготовці та видачі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії станом на 01.01.2022, 01.01.2023 та зобов`язання підготувати і надати до органу пенсійного забезпечення такі довідки станом на 01.01.2022 та 01.01.2023 для здійснення перерахунку пенсії з 01.02.2022 та з 01.02.2023, - залишити без руху.

2. Надати позивачу десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліків шляхом:

- долучення до позовної заяви платіжного доручення про оплату судового збору в розмірі 1 073,60 гривень;

- подання обґрунтованої заяви про поновлення строку на звернення до суду з цим позовом та доказів поважності причин його пропуску.

У разі неможливості долучення певних доказів, повідомити про причини неможливості подання таких доказів.

Роз`яснити, що в разі бездіяльності щодо усунення недоліків у вище зазначений строк, позовна заява буде повернена позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя Чуприна О.В.