Справа № 380/11208/23
Суддя: Грень Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2023-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2023 року справа № 380/11208/23
м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Грень Н.М. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, з вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 , яка перебувала на утриманні безвісно відсутнього ОСОБА_2 грошового забезпечення на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 року № 884 Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 , яка перебувала на утриманні безвісно відсутнього ОСОБА_2 з 03.12.2022 року по 29.05.2023 року нарахувати та виплатити грошове забезпечення на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 року № 884 Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх.

Крім того, позивачка просить стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 2000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що вона є матір`ю ОСОБА_2 , про якого з 03.12.2022 року були відсутні будь-які відомості про місце перебування та внесено його дані до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин. За місцем проходження служби ОСОБА_2 отримував заробітну плату, яку частково віддавав позивачці, яка витрачала її на оплату комунальних послуг, продуктів харчування, та одягу. Така допомога була для позивачки постійним і основним джерелом існування. Оскільки позивачка перебувала на утриманні безвісно відсутнього сина - ОСОБА_2 , відтак, має право на виплату грошового забезпечення відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 року № 884 Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву у якому проти позову заперечив. Зазначив, що Порядок виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців зниклих безвісти регулюється "Порядком виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх" затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України за № 884 від 30.11.2016. З пункту 7 цього Порядку слідує, що виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - неповнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 . Разом з тим, в безвісти зниклого військовослужбовця ОСОБА_2 є неповнолітня дитина, тому грошове забезпечення виплачується законному представникові неповнолітньої дитини. Ознайомившись з додатками доданими до позовної заяви, військова частина НОМЕР_1 виснувала, що позивачка не проживала разом зі своїм сином ОСОБА_2 , оскільки у копіях паспортних даних у них зазначене різне місце реєстрації, а також позивачкою не було долучено документи, які б підтверджували її непрацездатність. Оскільки, ОСОБА_1 , не було надано жодних документів, які б підтверджували факт перебування на утриманні в свого сина, ОСОБА_2 , військова частина НОМЕР_1 відповідно до абзацу 1 підпункту 3 пункту 5 Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №884 від 30 листопада 2016 року, вважає, що ОСОБА_1 не є особою, що зазначена в пункті 7 цього Порядку і не має права на виплату грошового забезпечення свого безвісти зниклого сина. З урахуванням наведеного, просить у задоволенні позову відмовити повністю.

14.06.2023 до суду надійшла заява про уточнення позовних вимог, в обґрунтування якої позивачка вказала, що у позовній заяві зазначала про те, що є матір`ю ОСОБА_2 , про якого з 03.12.2022 року були відсутні будь-які відомості про місце перебування та внесено його дані до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин. Однак, відповідно до сповіщення сім`ї № 1/3212 від 29.05.2023 року "03.12.2022 року під час ведення оборонних дій в районі н.п. Яковлівка Бахмутського району Донецької області, було втрачено зв`язок та візуальний контакт (зник безвісти) командир бойової машини - командир 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу 6 механізованої роти 2 механізованого батальйону в/ч НОМЕР_1 солдат ОСОБА_2 . В подальшому, тіло солдата було доставлено та опізнано у встановленому законом порядку в КЗКОР «Київське обласне бюро судово-медичної експертизи», Боярське відділення, м.Боярка, вул. Молодіжна".

Відповідач подав до суду відповідь на заяву про уточнення позовних вимог (вх. №56082), у якій доводи аналогічні, викладеним у відзиві на позовну заяву. Просить відмовити у задоволенні позову.

Позивачка подала до суду відповідь на відзив (вх. № 51928) у якій вказала, що рішенням про відмову у призначенні пенсії № 24 від 10.03.2023 року ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до ст.26 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки поновлення виплати пенсії особам, які отримували пенсію від органів пенсійного забезпечення російської федерації здійснюється після надходження пенсійної справи з документами про припинення виплати пенсії (Порядок 22-1 "Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"). Отже, позивачка немає постійного, сталого доходу та перебувала на утриманні свого сина ОСОБА_2 . Крім того, зазначила, що син ОСОБА_3 , під час проходження військової служби перераховував кошти позивачці для її існування, що підтверджується платіжними інструкціями.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою судді від 25.05.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Суд дослідив матеріали справи, всебічно і повно з`ясував усі фактичні обставини, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті та встановив таке.

ОСОБА_1 є матір`ю військовослужбовця ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження останнього серії НОМЕР_2 .

Відповідно до довідки № 2 від 03.05.2022 року ОСОБА_2 проходив військову службу за мобілізацією відповідно до Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" від 24.02.2022 року № 69/2022 у військовій частині НОМЕР_3 з 22.03.2022 року.

Зі змісту листа військової частини НОМЕР_3 від 15.03.2023 вих. № 127 слідує, що солдат ОСОБА_2 з 29.07.2022 вибув до нового місця служби у військову частину НОМЕР_1 .

06.04.2023 позивачка звернулася до Військової частини НОМЕР_1 із заявою про виплату грошового забезпечення на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 року № 884 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх», зниклого безвісти сина - ОСОБА_2 , у зв`язку із тим, що перебувала на його утриманні.

Листом Військової частини НОМЕР_1 від 01.05.2023 вих. № 5857 відмовлено у виплаті грошового забезпечення з тих підстав, що у ОСОБА_2 є неповнолітня дитина, відтак грошове забезпечення виплачується законному представникові неповнолітньої дитини. Відповідно до абз. 1 підпункту 3 пункту 5 Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 884 від 30 листопада 2016 р., заява подана особою, що не зазначена в пункті 7 цього Порядку.

Відповідно до сповіщення сім`ї № 1/3212 від 29.05.2023 року "03.12.2022 року під час ведення оборонних дій в районі н.п. Яковлівка Бахмутського району Донецької області, було втрачено зв`язок та візуальний контакт (зник безвісти) командир бойової машини - командир2 механізованого відділення 2 механізованого взводу 6 механізованої роти 2 механізованого батальйону в/ч НОМЕР_1 солдат ОСОБА_2 . В подальшому, тіло солдата було доставлено та опізнанно у встановленому закопом порядку в КЗКОР «Київське обласне бюро судово-медичної експертизи», Боярське відділення, м.Боярка, вул.Молодіжна".

Позивачка вважаючи протиправною бездіяльність відповідача, щодо виплати їй грошового забезпечення, оскільки, на її думку, грошове забезпечення військовослужбовця повинне у рівних частках розподілятись між нею та представником неповнолітньої дитини, звернулася із цим позовом до суду.

При вирішенні спору суд керувався наступним.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Дія цього пункту не поширюється на військовослужбовців, які добровільно здалися в полон, самовільно залишили військові частини (місця служби) або дезертирували зі Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.

Грошове забезпечення виплачується таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Виплата грошового забезпечення цим членам сімей здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців або їх звільнення, або визнання їх у встановленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини.

Для виконання абз. 1 ч. 6 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 30 листопада 2016 року № 884, якою затверджено Порядок виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх.

У цьому Порядку під терміном «безвісно відсутній військовослужбовець» слід розуміти зниклого безвісти під час захисту Вітчизни військовослужбовця, щодо якого понад 15 днів відсутні відомості про місце його перебування, крім відомостей про самовільне залишення військової частини або місця служби (п. 2 Порядку).

Згідно з п. 3 цього Порядку за військовослужбовцями зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення (далі - грошове забезпечення) з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до п. 4 зазначеного Порядку виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації).

До заяви додаються:

копії сторінок паспорта повнолітніх членів сім`ї з даними про прізвище, ім`я та по батькові і реєстрацію місця проживання (перебування);

довідка про реєстрацію місця проживання (перебування) членів сім`ї (у разі відсутності такої інформації в паспорті);

копія свідоцтва про шлюб (у разі наявності);

копії свідоцтв про народження дітей (у разі наявності);

копія документа, що засвідчує реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (для осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це контролюючому органу і мають відмітку в паспорті, - копія сторінки паспорта з такою відміткою).

Пунктом 5 зазначеного Порядку визначено, що командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) розглядає протягом 15 днів подані документи та приймає рішення щодо виплати або відмови у виплаті грошового забезпечення, про що повідомляється заявнику в письмовій формі.

У рішенні про відмову у виплаті грошового забезпечення обов`язково зазначаються підстави для такої відмови.

Командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) приймає рішення про відмову у виплаті у разі:

подання заяви особами, що не зазначені в пункті 7 цього Порядку;

подання не в повному обсязі документів, зазначених у пункті 4 цього Порядку;

подання заяви з порушенням строків, визначених абзацами шостим і сьомим пункту 6 цього Порядку;

з`ясування в установленому законодавством порядку обставин щодо добровільної здачі військовослужбовця в полон, самовільного залишення військової частини (установи, організації), місця служби або дезертирування.

Згідно з п. 6 зазначеного Порядку виплата грошового забезпечення здійснюється щомісяця на підставі наказів командирів (начальників, керівників) військових частин (установ, організацій) членам сімей:

військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, інтернованих у нейтральних державах, - до дня їх звільнення включно;

військовослужбовців, безвісно відсутніх, - до дня набрання законної сили рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми або оголошення померлими.

Виплата грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, їх інтернування або звільнення, або визнання їх в установленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця із списків особового складу військової частини (установи, організації).

Виплата грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців здійснюється у разі, коли заява про його виплату надійшла до військової частини (установи, організації):

до дня звільнення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, інтернованих у нейтральних державах;

протягом трьох років з дня набрання законної сили рішенням суду про визнання військовослужбовців безвісно відсутніми або оголошення померлими, але не пізніше ніж до дня набрання законної сили рішенням суду про скасування рішення про визнання їх безвісно відсутніми або оголошення померлими.

Відповідно до п. 7 зазначеного Порядку виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей.

У разі письмової відмови однієї з осіб від виплати грошового забезпечення її частка рівномірно розподіляється між іншими особами, які мають право на його одержання.

Виплата грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців, які добровільно здалися в полон, самовільно залишили військові частини (установи, організації), місця служби або дезертирували, не здійснюється (п. 8 Порядку).

Таким чином, виплата грошового забезпечення батькам зниклого безвісті військовослужбовця здійснюється за умови, якщо військовослужбовець не перебуває у шлюбі і не має дітей.

Натомість, у ОСОБА_2 є неповнолітня дитина, відтак першочергове право на отримання грошового забезпечення має законний представник дитини, тобто її мати.

Доводи позивачки про те, що вона перебувала на утриманні свого сина ОСОБА_2 суд вважає необґрунтованими, оскільки військовій частині, а також суду не надано доказів того, що вона перебувала на утриманні сина і він є її годувальником. Долучені до матеріалів справи три платіжні інструкції про зарахування коштів на картковий рахунок від ОСОБА_2 , а також довідка про рух коштів по картці у якій відображено одну транзакцію зарахування коштів на картковий рахунок від ОСОБА_4 не є достатнім доказом того, що ОСОБА_1 перебувала на утриманні свого сина ОСОБА_2 .

Натомість, згідно з відомостями з державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених та утриманих доходів станом на 31.03.2023 ОСОБА_1 за період з 1 кварталу 2022 по 4 квартал 2022 отримувала доходи за цивільно-правовим договором, а також інші доходи, які включаються до складу загального місячного (річного) оподатковуваного доходу.

Крім того, зі змісту рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області слідує, що ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії з тих підстав, що остання отримувала пенсію від органів пенсійного забезпечення російської федерації.

Виходячи з наведеного відповідач дійшов правомірного висновку про відсутність правових підстав для виплати позивачці грошового забезпечення її сина ОСОБА_2 .

Суб`єкт владних повноважень в спірних правовідносинах діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством, і не порушив права та законні інтереси позивача в сфері публічно-правових відносин.

З огляду на наведене правові підстави для задоволення позову відсутні.

Відповідно до статті 139 КАС України повернення судових витрат позивачу, якому відмовлено у задоволенні позову, не передбачено.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень, п.3 Розділу VI Прикінцевих положень КАС України, суд, -

вирішив :

у задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяГрень Наталія Михайлівна