Справа № 420/26599/23
Суддя: Білостоцький О.В.
Дата ухвалення: 2023-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

09 жовтня 2023 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Білостоцький О.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державне підприємство Національні інформаційні системи Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державне підприємство Національні інформаційні системи Міністерства юстиції України, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) стосовно внесення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату Міністерства юстиції України подання з пропозицією про анулювання належного позивачу свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю №7299, виданого Міністерством юстиції України 25.03.2009 року;

- визнати протиправним та скасувати наказ Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 20.09.2023 року №1691/13.1-03 про тимчасове зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу - ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі (частина 2 ст. 171 КАС України).

Розглянувши зміст позовної заяви та доданих до неї матеріалів, суд встановив наявність підстав для залишення позову без руху, оскільки позов поданий із порушенням вимог, встановлених КАС України.

За п.4 ч.1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Відповідно до ч.1 ст. 25 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Згідно п.2 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві позивачем повинні бути зазначені повні найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання (перебування) особи - внесення за заявою про реєстрацію місця проживання (перебування), поданою особою в паперовій формі, до реєстру територіальної громади інформації про місце проживання (перебування) особи.

Таким чином, надання позивачем документів для підтвердження зареєстрованого місця проживання/перебування особи необхідно для визначення судом територіальної підсудності розгляду справи.

Позивач в якості своєї адреси в адміністративному позові вказує: м. Одеса Одеської області без зазначення конкретної адреси.

Водночас, позивачем разом із позовною заявою не було надано документів, які б підтверджували зареєстроване у встановленому законом порядку місце її проживання (перебування, знаходження).

Суд зазначає, що учасниками справи за статтею 42 Кодексу адміністративного судочинства України визначені сторони та треті особи.

Правові підстави залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, визначені частиною 2 ст. 49 КАС України, якими, зокрема, є можливість впливу судового рішення на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі.

Як вбачається з адміністративного позову, позивач вказує третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державне підприємство Національні інформаційні системи Міністерства юстиції України.

Водночас, у мотивувальній частині позовної заяви позивач не зазначає на яких підставах належить залучити до участі у справі вказану третю особу, та на які обов`язки Державного підприємства Національні інформаційні системи Міністерства юстиції України може вплинути рішення по даній справі.

Відповідно до п.п. 4, 5 та 9 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, із зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, а у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу згідно ч.1 ст.5 КАС України, який має бути сформульований максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильного змісту позовних вимог, зазначення способу судового захисту залежить швидкий і ефективний розгляд справи.

За ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Так, в межах адміністративного позову позивач просить суд визнати протиправними дії Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) стосовно внесення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату Міністерства юстиції України подання з пропозицією про анулювання належного позивачу свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю №7299, виданого Міністерством юстиції України 25.03.2009 року.

Суд зазначає, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Тобто, рішення суб`єкта владних повноважень можуть бути сформовані у вигляді нормативно-правових актів або індивідуальних актів.

Відповідно до ч.4 КАС України нормативно-правовий акт це акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; а індивідуальний акт це акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

На підставі положень КАС України можливо зробити висновок, що обов`язковою ознакою нормативно-правового акта чи правового акта індивідуальної дії, а також відповідних дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є створення, зміна або припинення ними юридичних наслідків у формі прав та обов`язків.

Згідно п.8 ст. 29-1 Закону України «Про нотаріат» №3425-XII нотаріальна діяльність приватного нотаріуса тимчасово зупиняється на час дії таких обставин: у разі направлення територіальним органом до Міністерства юстиції України подання про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю - до вирішення питання по суті, але не більш як на шість місяців.

Відповідно до абз. 2 ст. 29-2 Закону України «Про нотаріат» рішення про тимчасове зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса у випадках, передбачених частиною першою статті 29-1 цього Закону, приймає керівник відповідного територіального органу Міністерства юстиції України.

Наказ про зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса може бути оскаржений ним до Міністерства юстиції України або до суду. Приватний нотаріус зобов`язаний зупинити нотаріальну діяльність з моменту отримання копії наказу про тимчасове зупинення його нотаріальної діяльності (абз. 3-4 ст. 29-2 Закону України №3425-XII).

На підставі вищевказаного можливо зробити висновок, що подання територіального органу Міністерства юстиції України про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю окремо від наказу не породжує для нотаріуса виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків, а тому таке подання не є актом індивідуальної дії в розумінні КАС України, що, у свою чергу, не передбачає окремого порядку його оскарження в судовому порядку.

У зв`язку з викладеним, позивачу необхідно надати до суду уточнений адміністративний позов із уточненим змістом позовних вимог, або надати до суду належні обґрунтування щодо відповідності вказаного подання до ознак індивідуального акта суб`єкта владних повноважень, що передбачає його оскарження окремо від наказу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 20.09.2023 року №1691/13.1-03.

Крім того, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (ч. 4 ст. 161 КАС України).

Згідно ст.77 КАС України суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.1 ст. 80 КАС України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Так, у адміністративному позову позивачем зазначено вимогу про визнання протиправними дії Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) стосовно внесення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату Міністерства юстиції України подання з пропозицією про анулювання належного позивачу свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю №7299, виданого Міністерством юстиції України 25.03.2009 року.

Водночас, позивач не надає копію оскаржуваного подання з пропозицією про анулювання належного позивачу свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю №7299 разом із позовною заявою, підстав щодо неможливості надання вказаного подання також не зазначено.

Також, позивачем в порушення п. 8 ч. 5 ст. 160 КАС України не було зазначено щодо наявності у нього або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до позовної заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч. 10 ст. 169 КАС України заяви, скарги, клопотання, визначені цим Кодексом, за подання яких передбачено сплату судового збору, залишаються судом без руху також у випадку, якщо на момент відкриття провадження за відповідною заявою, скаргою, клопотанням суд виявить, що відповідна сума судового збору не зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України. Правила цієї частини не застосовуються до заяв про забезпечення доказів або позову.

Відповідно до ч. 1 та пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року №3674-VI (далі Закон №3674-VI), судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 9 Закону №3674-VI судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Підпунктом 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону №3674-VI встановлено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, встановлюється ставка судового збору 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини 3 ст. 6 Закону №3674-VI у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2023 рік від 03.11.2022 року №2710-IX, з 01 січня 2023 року встановлено прожитковий мінімум працездатних осіб на місяць у розмірі 2 684,00 гривень.

Визначаючи кількість вимог немайнового характеру, що були заявлені позивачем, судом було встановлено, що предметом оскарження в адміністративному позові є дії Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), що виражені у наступних формах:

- дії Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) стосовно внесення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату Міністерства юстиції України подання з пропозицією про анулювання належного позивачу свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю №7299, виданого Міністерством юстиції України 25.03.2009 року;

- дії щодо видання наказу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 20.09.2023 року №1691/13.1-03 про тимчасове зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу - ОСОБА_1 .

Враховуючи зазначення позивачем позовних вимог у вищевказаній редакції, їй необхідно сплатити за подання адміністративного позову у справі №420/26599/23 судовий збір у розмірі 2 147,20 грн. із розрахунку: 2 (дві) немайнові вимоги * 1073,60 грн.

Водночас, позивачем при зверненні до суду з адміністративним позовом у справі №420/26599/23 було надано квитанцію про сплату судового збору лише у розмірі 1073,60 грн.

Згідно частини 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі вищевикладеного суд зазначає, що недоліки адміністративного позову повинні бути усунені шляхом надання до суду належним чином оформленого та обґрунтованого адміністративного позову із коректним викладенням позовних вимог; надання доказів та обгрунтувань, зазначених в ухвалі суду, а також доказів сплати судового збору у повному обсязі.

Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу (ч. ч. 2 та 3 ст. 169).

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що у разі своєчасного виконання ухвали суду та направлення необхідних документів засобами поштового зв`язку, позивачу, з метою попередження повернення судом позовної заяви позивачеві з підстав невиконання вимог ухвали суду про залишення адміністративного позову без руху, необхідно завчасно повідомити суд відповідними засобами зв`язку (телефон, факс, електронна пошта, тощо) про надіслання матеріалів, оскільки згідно з п.1 розділу ІІ Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України №958 від 28 листопада 2013 року, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 28.01.2014 року за №173/24950, нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку) складають: місцевої - Д+2; у межах області та між обласними центрами України - Д+3, пріоритетної - Д+1, де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об`єкті поштового зв`язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання; 1, 2, 3 кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення.

Керуючись приписами ст.ст. 5-12, 122, 123, 160, 161, 169, 171, 241, 243, 248, 256, 294 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державне підприємство Національні інформаційні системи Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування наказу - залишити без руху.

Встановити позивачу для усунення недоліків позовної заяви 10-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі неусунення у визначений судом строк недоліків, позов буде повернуто відповідно до приписів ч. 4 п. 1 ст. 169 КАС України.

Ухвалу суду окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 256 КАС України.

Головуючий суддя Білостоцький О.В.