Справа № 591/9053/23
Суддя: Сидоренко А. П.
Дата ухвалення: 2023-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/9053/23
Провадження № 2-а/591/96/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2023 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді - Сидоренко А.П.

з участю секретаря судового засідання Міняйло З.Б.

перекладача Дядченко Г.В.

представника позивача Паливоди І.Є.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи справу за адміністративним позовом Управління Державної міграційної служби України в Сумській області до громадянина російської федерації ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України,

в с т а н о в и в :

Управління Державної міграційної служби України в Сумській області звернулося до суду з вказаним адміністративним позовом до ОСОБА_1 та свої вимоги обґрунтовує тим, що 11 жовтня 2023 року працівниками УДМС у Сумській області виявлено громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця рф, станиця Губська, Мостовського району, Краснодарського краю, який порушив правила перебування в Україні.

Проведеними перевірками встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином російської федерації, на підтвердження чого надав копію паспорта НОМЕР_1 , та складена довідка про особу, яка незаконно перебуває на території України.

За інформацією, отриманою з інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон (система «Аркан») встановлено, що відомості про перетин відповідачем державного кордону відсутні (інформація наявна за останні 5 років).

За результатами перевірки, проведеної за наявними обліками територіальних органів ДМС та відомчої інформаційної системи «Оформлення документів, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» ЄІАС УМП установлено, що відповідач на території України зареєстрованим не значиться, громадянства не набував, посвідкою на постійне проживання та тимчасове проживання не документувався.

Відповідач знаходячись без документів на право проживання в Україні, перевищив дозволений термін перебування іноземця, який є громадянином держави з безвізовим порядком в`їзду 90 днів протягом 180 днів.

Відтак, 11 жовтня 2023 року відносно відповідача складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МСМ № 001472 за частиною 2 статті 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення (перевищення терміну перебування) та заступником начальника УДМС у Сумській області застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн., відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення серії ПН МСМ № 001480 від 11 жовтня 2023 року.

Накладений на відповідача штраф не сплачено.

З тексту подання ГУНП в Сумській області за вих. № 706/07/16-2023 від 04 жовтня 2023 року вбачається, що відповідач відбував покарання в ДУ «Сумська виправна колонія № 116» за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187 КК України (крадіжка та розбій).

Враховуючи викладене, а також ту обставину, що на момент виявлення відповідача на території України останній документів, які б посвідчували його особу або надавали право на виїзд за межі з України, не має, посвідками на тимчасове або постійне проживання в Україні не документувався, подальших законних підстав перебування, як і законних джерел існування не має, 11 жовтня 2023 УДМС у Сумській області в порядку визначеному ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» прийнято рішення про його примусове видворення з України.

Виконання прийнятого УДМС у Сумській області рішення ускладнюється відсутністю у відповідача документів, які б надавали право на виїзд з України, що в свою чергу обумовлює необхідність здійснення затримання таких громадян.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить суд затримати відповідача строком на 6 місяців з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 11 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі, вирішено справу розглянути за правилами спрощеного позовного провадження за обов`язкової участі сторін, призначено справу до розгляду на 11 жовтня 2023 року о 15 год. 45 хв.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення заявленого до нього позову, зазначивши, що він не мав можливості оформити своє перебування в Україні в зв`язку з відбуванням покарання, починаючи з 2016 року. Вказав, що має сестру, яка проживає в Криворізькому районі Дніпропетровської області, до якої має намір їхати.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши подані суду докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11 жовтня 2023 року працівниками УДМС у Сумській області виявлено громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця рф, станиця Губська, Мостовського району, Краснодарського краю, який порушив правила перебування в Україні.

Проведеними перевірками встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином російської федерації, на підтвердження чого наявна копію паспорта НОМЕР_1 , та складена довідка про особу, яка незаконно перебуває на території України (а.с. 10, 16).

За інформацією, отриманою з інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон (система «Аркан») встановлено, що відомості про перетин відповідачем державного кордону відсутні (інформація наявна за останні 5 років) (а.с. 11-12).

Відповідач знаходячись без документів на право проживання в Україні, перевищив дозволений термін перебування іноземця, який є громадянином держави з безвізовим порядком в`їзду 90 днів протягом 180 днів.

Відтак, 11 жовтня 2023 року відносно відповідача складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МСМ № 001472 за частиною 2 статті 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення (перевищення терміну перебування) та заступником начальника УДМС у Сумській області застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн., відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення серії ПН МСМ № 001480 від 11 жовтня 2023 року (а.с. 6).

Постановою серії ПН МСМ № 001480 заступником начальника УДМС у Сумській області відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 203 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. (а.с. 9), який ним не сплачено.

З тексту подання ГУНП в Сумській області за вих. № 706/07/16-2023 від 04 жовтня 2023 року, вбачається, що відповідач відбував покарання в ДУ «Сумська виправна колонія № 116» за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187 КК України (крадіжка та розбій) (а.с. 7).

Враховуючи викладене, а також ту обставину, що на момент виявлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території України останній документів які б посвідчували його особу або надавали право на виїзд за межі з України немає, посвідками на тимчасове або постійне проживання в Україні не документувався, подальших законних підстав перебування, як і законних джерел існування не має, 11 жовтня 2023 УДМС у Сумській області в порядку визначеному ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» прийнято рішення про його примусове видворення з України (а.с. 13-14).

Вказані обставини відповідач не заперечував і в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України.

Частинами 1, 2 ст. 16 цього ж Закону визначено, що реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в`їжджають в Україну, здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону. Відмітка про реєстрацію іноземця або особи без громадянства в паспортному документі та/або імміграційній картці або інших передбачених законодавством України документах дійсна на всій території України незалежно від місця перебування чи проживання іноземця або особи без громадянства на території України.

Відповідно до частини 1 статті 23 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» нелегальні мігранти та інші іноземці та особи без громадянства, які вчинили злочин, адміністративні або інші правопорушення, несуть відповідальність відповідно до закону.

Пунктом 2 статті 25 цього Закону передбачено що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов`язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв`язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій.

Частиною першою ст. 26 зазначеного Закону передбачено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України). У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Статтею 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальні органи та територіальні підрозділи, органи охорони державного кордону або органи Служби безпеки України можуть приймати рішення про примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, якщо такі особи затримані за незаконне перетинання (спробу незаконного перетинання) державного кордону України або є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, або якщо така особа не виконала у встановлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, а також в інших передбачених законом випадках.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про порушення відповідачем законодавства України, яке визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства в Україні, що виражається в знаходженні на території України із порушенням строку тимчасового перебування на території України.

Згідно з ч. 1 ст. 289 КАС України, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення або реадмісію, ухилятиметься від виконання рішення про його (її) примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик його (її) втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення, документа, що дає право на виїзд з України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальний орган чи підрозділ, орган охорони державного кордону, орган Служби безпеки України подає до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням зазначених органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовну заяву про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення за межі території України; 2) затримання з метою забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття на поруки підприємством, установою чи організацією; 4) зобов`язання внести заставу.

Згідно з ч. 11 ст. 289 КАС України, строк затримання іноземців та осіб без громадянства у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства, такий строк може бути продовжено, але не більш як на вісімнадцять місяців..

У підпункті «f» п.1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказано, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

Європейський суд з прав людини у справі «Ливада проти України» (рішення від 26 червня 2014 року) зазначив, що проголошуючи право на свободу, пункт статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має на увазі фізичну свободу особи, і мета цього положення полягає в не допущенні свавільного позбавлення такої свободи. Перелік винятків із права на свободу, яке гарантує пункт 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є вичерпним, і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідатиме меті положення пункту 1 статті 5 про захист прав людини і основоположних свобод. Застосування адміністративного затримання для забезпечення доступності особи для подальшого кримінального провадження становить свавільне позбавлення свободи.

Європейський суд з прав людини у справі «Амюр проти Франції» (рішення від 25 червня 1996 року) та у справі «Дугуз проти Греції» (рішення від 06 березня 2001 року) вказав, що у разі, якщо національне законодавство передбачає можливість позбавлення волі - особливо стосовно іноземного громадянина - шукача притулку - таке законодавство повинно бути максимально чітким і доступним для того, щоб уникнути ризику свавілля.

З огляду на це, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Згідно з правовою позицією Конституційного Суду України затримання треба розуміти і як тимчасовий запобіжний кримінально-процесуальний, і як адміністративно-процесуальний заходи, застосування яких обмежує право на свободу та особисту недоторканність людини (абзац п`ятий пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 26 червня 2003 року №12-рп/2003).

Суд не може погодитися з доводами відповідача, який заперечував проти позову, оскільки належних та допустимих доказів на підтвердження обставин здійснення дій щодо легалізації свого перебування в Україні суду не надано.

З огляду на відсутність у відповідача, який вчинив порушення законодавства про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд України, наявні підстави для застосування до нього затримання з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України.

З урахуванням вищенаведеного вказаний адміністративний позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 8, 9, 77, 241-246, 272, 289 КАС України,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Управління Державної міграційної служби України в Сумській області задовольнити.

Затримати строком на 6 місяців громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Оскарження рішення про затримання іноземця або особи без громадянства не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Управління Державної міграційної служби України в Сумській області, місцезнаходження: м. Суми, вул. Г.Кондратьєва, 27, .

Відповідач: ОСОБА_1 , останнє відоме місце перебування: ДУ «Сумська виправна колонія №116», м. Суми, вул. Роменська, буд. 110.

Суддя А.П.Сидоренко