Справа № ЗП/260/73/23
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2023-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у вжитті заходів забезпечення адміністративного позову

10 жовтня 2023 рокум. Ужгород№ ЗП/260/73/23

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луцович М.М., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову, -

ВСТАНОВИВ:

09 жовтня 2023 року уповноважений представник Білоцерковець Юлій Сергійович в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення до подання адміністративного позову, згідно якої просить заборонити органами, що мають право вносити відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вносити відомості про ліквідацію та припинення юридичної особи - Біловарського закладу загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, , 90562, Закарпатська область, Тячівський район, село Біловарці, вулиця Біловарська, будинок 131, до набрання судовим рішенням законної сили.

Заява про забезпечення адміністративного позову аргументована тим, що 22.09.2023 рішенням 24 сесії VIII скликання Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області №568 «Про завершення процедури реорганізації навчальних закладів, перейменування Бедевлянського опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області та затвердження Статуту Бедевлянського ліцею Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, внесення змін до Договору закріплення майна за закладом на праві оперативного управління» вирішено процедуру припинення Біловарського закладу загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, рахувати завершеною, всупереч наявному рішенню Закарпатського окружного адміністративного суду від 21.09.2023 у справі №260/1301/23, яким визнано протиправним та скасовано рішення 15 сесії VIII скликання Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області від 16 лютого 2023 року №474 «Про припинення Біловарського закладу загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області шляхом приєднання». ОСОБА_1 має намір звернутися до суду з позовом про скасування рішення 24 сесії VIII скликання Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області від 22.09.2023 №568 «Про завершення процедури реорганізації навчальних закладів, перейменування Бедевлянського опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області та затвердження Статуту Бедевлянського ліцею Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, внесення змін до Договору закріплення майна за закладом на праві оперативного управління». Невжиття заходів забезпечення позову на думку заявника може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 щодо оскарження такого рішення, а саме: завершення процедури ліквідації призведе до того, що Біловарський заклад загальної середньої освіти вже не буде існувати як юридична особа, а відновлення припиненої юридичної особи законодавством України не передбачено та не врегульовано.

Дослідивши надані заявником докази в обґрунтування заяви про забезпечення позову та матеріали справи, суд зазначає наступне.

Згідно статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до частини 2 статті 151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права.

Так, забезпечення адміністративного позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 826/8556/17.

Як вбачається із поданої заяви про забезпечення позову, заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони органам, що мають право вносити відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вносити відомості про ліквідацію та припинення юридичної особи - Біловарського закладу загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, , 90562, Закарпатська область, Тячівський район, село Біловарці, вулиця Біловарська, будинок 131, до набрання судовим рішенням законної сили.

Одночасно в тексті заяви про забезпечення позову вказує, що ефективним способом забезпечення позову буде саме заборона ліквідаційній комісії проводити дії пов`язані з реалізацією процедури припинення Біловарського закладу загальної середньої освіти.

Суд відхиляє твердження заявника про те, що при розгляді даної заяви про забезпечення позову варто враховувати висновки Верховного суду, викладені у постанові від 15 березня 2019 року у справі №0840/3025/18, так як заява про забезпечення позову у вищезазначеній справі була подана в інтересах неповнолітніх дітей і оспорювані рішення зачіпали гарантовані державою права дітей, які навчаються у школах, що підлягають ліквідації, на загальну середню освіту, яка є обов`язковою згідно чинного законодавства.

Натомість у поданій представником ОСОБА_1 заяві про забезпечення позову заявник жодним чином не обґрунтовує як рішення Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області від 22 вересня 2023 року №568 зачіпає права та інтереси такої особи.

Перевіряючи доводи заяви про вжиття заходів забезпечення позову, суд звертає увагу на те, що до заяви про вжиття заходів забезпечення позову позивачем не було надано належних і допустимих у розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України доказів, та не наведено обґрунтованих доводів, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди її правам та інтересам, унеможливлення їх захисту без вжиття відповідних заходів або ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду, а отже, й не доведено наявності будь-яких правових підстав для вжиття адміністративним судом заходів забезпечення позову, відповідно до ст. 150 КАС України.

Сам по собі факт прийняття рішення, яке до того ж не стосується прав та інтересів ОСОБА_1 , виходячи з кола прав та інтересів, що підлягають захисту в межах адміністративного судочинства, не може свідчити про те, що таке рішення є очевидно протиправним і невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду, а факт можливого порушення прав та інтересів позивача підлягає доведенню у встановленому законом порядку.

Разом з цим із змісту заяви про забезпечення позову судом не встановлено очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам заявника до прийняття у справі судового рішення, або неможливості захисту таких прав та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову, або необхідності докласти значних зусиль та витрат для відновлення таких прав та інтересів при виконанні у майбутньому судового рішення за позовом ОСОБА_1 про скасування рішення 24 сесії VIII скликання Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області від 22.09.2023 №568 «Про завершення процедури реорганізації навчальних закладів, перейменування Бедевлянського опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області та затвердження Статуту Бедевлянського ліцею Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, внесення змін до Договору закріплення майна за закладом на праві оперативного управління».

Суд зазначає, що зміст заяви про забезпечення адміністративного позову не дозволяє дійти переконливого висновку про існування обставин, які згідно з положеннями ст.150 КАС України є підставою для забезпечення позову.

Згідно Рекомендації N R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийняті Комітетом Міністрів Ради Європи 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.

Суд зазначає, що будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є надання тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявності об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування, чого у даному випадку судом не встановлено.

Викладене свідчить про непропорційність та неспівмірність заходів забезпечення позову, про застосування яких просить позивач, а отже й про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Судом враховується правова позиція Європейського суду з прав людини, викладена в рішенні від 15 листопада 2007 року по справі «Бендерський проти України», в якому Суд зазначив, що судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються.

У справі «Беєлер проти Італії» Європейський суд з прав людини зазначив, що будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні частини 1 статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, лише якщо забезпечено «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогам захисту основоположних прав конкретної особи. Питання щодо того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним.

Крім того, у рішенні від 09.01.2007 року у справі «Інтерсплав» проти України» Суд наголосив, що втручання має бути пропорційним та не становити надмірного тягаря, іншими словами воно має забезпечувати «справедливий баланс» між інтересами особи і суспільства.

Суд також враховує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (заява N 4909/04 від 10 лютого 2010 року): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.) від 09 грудня 1994 року, серія A,303-A, п. 29).

Враховуючи зазначене, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову та відсутність підстав для її задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 150, 151, 153-155, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову - відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Відповідно до ч.8 ст. 154 КАС України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя М.М. Луцович