Справа № 520/3657/23
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2023-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Котеньов О.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2023 р. Справа № 520/3657/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Катунова В.В.,

Суддів: Чалого І.С. , Ральченка І.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Фермерського господарства «ДК Агро Інвест» на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.05.2023, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022 по справі № 520/3657/23

за позовом Фермерського господарства «ДК Агро Інвест»

до Відділу державного нагляду (контролю) у Харківській області Державної служби України з безпеки на транспорті

про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

Фермерське господарство «ДК Агро Інвест» (далі - позивач, ФГ «ДК Агро Інвест») звернулось до суду з позовною заявою до Відділу державного нагляду (контролю) у Харківській області Державної служби України з безпеки на транспорті, в якій просило суд:

- визнати протиправною та скасувати Постанову Відділу Державного нагляду (контролю) у Харківській області Державної служби України з безпеки на транспорті № 335625 від 20.12.2022 про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17 000 грн;

- визнати протиправною та скасувати Постанову Відділу Державного нагляду (контролю) у Харківській області Державної служби України з безпеки на транспорті № 335728 від 24.01.2023 про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17 000 грн;

- визнати протиправною та скасувати Постанову Відділу Державного нагляду (контролю) у Харківській області Державної служби України з безпеки на транспорті №335808 від 21.02.2023 про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17 000 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.05.2023 відмовлено в задоволенні адміністративного позову.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.05.2023 по справі № 520/3657/23 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що обов`язок ведення тахокорт та встановлення цифрових тахографів зі всіма наступними наслідками покладений на водіїв, які здійснюють міжнародні перевезення, та не може бути підставою для притягнення до відповідальності перевізників, які здійснюють внутрішні перевезення. Також, просить звернути увагу, що уповноважений орган зобов`язаний забезпечити участь представника перевізника при розгляді справи та винесенні Постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, чого зроблено не було.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.05.2023 - без змін.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України), суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Учасниками по даній справі було отримано копії ухвал Другого апеляційного адміністративного суду від 09.08.2023 про відкриття апеляційного провадження та про призначення даної справи до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження, у т.ч. відповідачем отримано копію апеляційної скарги позивача, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронного документа через підсистему "Електронного суду".

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що Фермерське господарство «ДК Агро Інвест» є юридичною особою, зареєстрованою 26.02.2020, відповідно до Закону України Про державну реєстрацію юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з присвоєнням Ідентифікаційного коду юридичної особи 43534828, перебуває на обліку у ГУ ДПС у Харківській області, Шевченківська ДПІ (Шевченківський район м. Харкова), зареєстроване за юридичною податковою адресою: 61045, місто Харків, вул. Отакара Яроша, будинок 18, офіс 302.

Серед видів господарської діяльності позивача є вантажний автомобільний транспорт (код КВЕД 49.41).

ФГ «ДК Агро Інвест» має на праві власності спеціалізований вантажний сідловий тягач VOLVO FH 540 та спеціалізований напівпричіп самоскид BODEX KIS 3WA, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 від 17.09.2022 та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 23.08.2022.

На підставі Щотижневого графіку проведення рейдових перевірок Відділу державного нагляду (контролю) у Чернігівській області та направлення на перевірку № 006962 від 11.11.2022, 15.11.2022 співробітниками Відділу державного нагляду (контролю) у Чернігівській області проводилась рейдова перевірка на 97 км а/д М-01 «Київ-Чернігів-Нові Яриловичі».

Посадовими особами зупинений транспортний засіб марки VOLVO HY 540, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 з причепом марки BODEX KIS 36/KIS3WA- державний реєстраційний номер НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_1 , який обладнано тахографом.

У водія ОСОБА_1 на момент проведення перевірки був відсутній протокол про перевірку та адаптацію пристрою тахограф до транспортного засобу.

Позивачем факт відсутності таких документів не заперечувався.

В зв`язку з виявленням зазначеного вище порушення, державними інспекторами складено акт № 345297 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 15.11.2022, в якому зафіксовано відсутність на момент перевірки протоколу про перевірку та адаптацію пристрою тахограф до транспортного засобу, який відповідно до п. 21 Порядку № 1567, складаються в одному примірнику.

Водій зі змістом акту № 345297 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 15.11.2022 був ознайомлений та підписав його без зауважень та заперечень.

На підставі Щотижневого графіку проведення рейдових перевірок Відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області та направлення на перевірку № 013952 від 19.12.2022, 20.12.2022 співробітниками Відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області проводилась рейдова перевірка на 87 км а/д М-06 «Київ-Чоп».

Посадовими особами зупинений транспортний засіб марки VOLVO HУ 540, державний реєстраційний номер НОМЕР_5 з причепом марки BODEX KIS 36/KIS3WA державний реєстраційний номер НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_1 , який обладнано тахографом.

У водія ОСОБА_1 на момент проведення перевірки був відсутній протокол про перевірку та адаптацію пристрою тахограф до транспортного засобу.

У зв`язку з виявленням зазначеного вище порушення, державними інспекторами складено акт № 331831 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 20.12.2022, в якому зафіксовано відсутність на момент перевірки протоколу про перевірку та адаптацію пристрою тахограф до транспортного засобу, який відповідно до п. 21 Порядку № 1567, складаються в одному примірнику.

Водій зі змістом акту № 331831 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 20.12.2022 був ознайомлений та підписав його без зауважень та заперечень.

На підставі Щотижневого графіку проведення рейдових перевірок Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області та направлення на перевірку № 015710 від 13.01.2023, 16.01.2023 співробітниками Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області проводилась рейдова перевірка на 267 км + 100 м на а/д М-06 «Київ-Чоп».

Посадовими особами зупинений транспортний засіб марки VOLVO HY 540, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_1 , який обладнано тахографом.

В ході перевірки зазначеного транспортного засобу встановлено, що він належить та використовується позивачем.

У водія ОСОБА_1 на момент проведення перевірки був відсутній протокол про перевірку та адаптацію пристрою тахограф до транспортного засобу.

У зв`язку з виявленням зазначеного вище порушення, державними інспекторами складено акт № 345297 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 15.11.2022, в якому зафіксовано відсутність на момент перевірки протоколу про перевірку та адаптацію пристрою тахограф до транспортного засобу, який відповідно до п. 21 Порядку № 1567, складаються в одному примірнику.

Водій зі змістом акту № 345297 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 15.11.2022 був ознайомлений та підписав його без зауважень та заперечень.

Повідомленнями № 45110/40/24-22 від 06.12.2022, направленим поштою 06.12.2022 рекомендованим повідомленням №031, позивача викликано для розгляду справи на 20.01.2023 з 9.00 до 12.00.

Відповідно до даних тренінгу Укрпошти, вищевказане повідомлення про розгляд справи було відправлено позивачу 06.12.2022, 08.12.2022 відправлення знаходилось у точці видачі/доставки, 12.12.2022 відправлення не вручене під час доставки, а 09.01.2023 відправлення повернулось до відповідача.

За результатами розгляду акту № 345297 від 15.11.2022 винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 335728 від 20.12.2022 за порушення ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», п. 3.3 Інструкції №385 та відповідно до абз. З ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» застосовано адміністративно-господарський штраф в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000 грн.

Копію постанови № 335728 від 20.12.2022 направлено 20.12.2022 позивачу разом із супровідним листом від 20.12.2022 № 47979/440/24-22 та згідно рекомендованого повідомлення №112 отримано позивачем 27.01.2023.

Повідомленням № 1809/40/24-23 від 11.01.2023, направленим поштою 11.01.2023 рекомендованим повідомленням №322, позивача було викликано для розгляду справи на 24.01.2023 з 9.00 до 12.00.

Відповідно, до даних трекінгу Укрпошти, вищевказане повідомлення про розгляд справи відправлено позивачу 11.01.2023, 13.01.2023 відправлення знаходилось у точці видачі/доставки, 17.01.2023 відправлення не вручене під час доставки, а 27.01.2023 відправлення вручено за довіреністю.

За результатами розгляду акту № 331831 від 20.12.2022 винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 335728 від 24.01.2023 за порушення ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», п. 3.3 Інструкції №385 та відповідно до абз. З ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» застосовано адміністративно-господарський штраф в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000 грн.

Копію постанови № 335728 від 24.01.2023 направлено 24.01.2023 позивачу разом із супровідним листом від 24.01.2023 № 4684/40/24-23 та згідно рекомендованого повідомлення №020, отримано позивачем 27.01.2023.

Повідомленням № 7950/40/24-23 від 08.02.2023, направленим поштою 08.02.2023 рекомендованим повідомленням № 680, позивача викликано для розгляду справи на 21.02.2023 з 9.00 до 12.00.

Відповідно, до даних тренінгу Укрпошти, вищевказане повідомлення про розгляд справи було відправлено позивачу 08.02.2023, 17.02.2023 відправлення отримане.

За результатами розгляду акту винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 335808 від 21.02.2023 за порушення ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», п. 3.3 Інструкції №385 та відповідно до абз. З ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» застосовано адміністративно-господарський штраф в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000 грн. (сімнадцять тисяч гривень).

Копію постанови № 335808 від 21.02.2023 направлено 21.02.2023 позивачу разом із супровідним листом від 21.02.2023 № 10822/40/24-23 та згідно рекомендованого повідомлення № 233 отримано позивачем 24.02.2023.

Не погоджуючись із постановами про застосування адміністративно-господарських штрафів та вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем доведено вчинення позивачем порушення статей 48 та 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», отже спірні постанови є правомірними.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів зазначає, що відповідачем у справі позивачем та судом першої інстанції визначено Відділ державного нагляду (контролю) у Харківській області Державної служби України з безпеки на транспорті.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб`єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, в тому числі державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм на автомобільному транспорті.

Державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Згідно п. 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 р. № 103 (далі - Положення № 103) Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра з відновлення України - Міністра розвитку громад, територій та інфраструктури (далі - Міністр) і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Пунктом 16 Положення № 103 визначено, що Укртрансбезпека є юридичною особою публічного права, має печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, власні бланки, рахунки в органах Казначейства.

Відповідно до п. 8 Положення № 103 Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Так, до складу Державної служби України з безпеки на транспорті входить, в тому числі Відділ державного нагляду (контролю) у Харківській області згідно наказу Укртрансбезпеки від 22.02.2021 № 115.

Відповідно до ч. 3 ст.43 КАС України здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їх посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам).

Колегія суддів зазначає, що Відділ державного нагляду (контролю) у Харківській області є територіальним (структурним) підрозділом Державної служби України з безпеки на транспорті, та не являється окремою юридичної особою, а тому відповідно до ст. 43 КАС України не має адміністративної процесуальної правосуб`єктності та може виступати відповідачем по справі.

Натомість, належним відповідачем в даній справі є Державна служба України з безпеки на транспорті, що має статус юридичної особи.

З огляду на зазначене належним відповідачем по справі, рішення якого оскаржує позивач, у даній справі має бути Державна служба України з безпеки на транспорті, що має статус юридичної особи, проте остання не була визначена ні позивачем, як відповідач по цій справі, ні залучена судом першої інстанції, заміну неналежного відповідача судом також не проведено.

Таким чином, позивачем заявлено позов до неналежного відповідача.

З приводу наведеного, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні адміністративного позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави (ч. 4 ст. 48 КАС України).

Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. При цьому, обов`язком суду першої інстанції є встановлення належності відповідачів та їх заміна у разі необхідності.

Колегія суддів зазначає, що позивач не завжди спроможний правильно визначити відповідача. Звертаючись до суду з адміністративним позовом, позивач зазначає відповідачем особу, яка, на його думку, повинна відповідати за позовом, проте під час розгляду справи він може заявити клопотання про заміну неналежного відповідача належним. Заміна відповідача може відбутися за клопотанням не лише позивача, а й будь-якої іншої особи, яка бере участь у справі, у тому числі й за клопотанням самого відповідача, або навіть за ініціативою суду.

Особа, яка залучається до участі у справі у процесуальному статусі відповідача має процесуальні права та процесуальні обов`язки, визначені КАС України.

За правилами ч. 7 ст. 48 КАС України заміна відповідача допускається лише до ухвалення рішення судом першої інстанції, а суд апеляційної інстанції позбавлений процесуального права здійснювати заміну неналежної сторони по справі або залучати до участі у справі другого відповідача.

Зокрема, залучення такої особи на стадії апеляційного розгляду справи позбавило би залученого відповідача можливості користуватися своїми процесуальними правами, гарантованими КАС України в суді першої інстанції, що є порушенням принципу рівності сторін.

Така правова позиція щодо застосування норм процесуального права зокрема була висловлена Верховним Судом у постанові від 09.07.2020 у справі № 2040/5355/18.

Крім того, колегія суддів зауважує, що позовні вимоги заявляє позивач, водночас адміністративний суд може, якщо вважатиме за потрібне, застосувати інший, аніж той, який зазначив позивач, спосіб захисту його прав та інтересів, який не суперечитиме закону і забезпечуватиме їхній ефективний захист. Вибір/застосування способу захисту порушених прав та інтересів детермінується через призму суті порушеного (суб`єктивного) права в рамках правовідносин, з яких виник спір.

Тож результативним обраний спосіб захисту порушеного права (у контексті цього спору) буде тоді, коли існуватиме взаємозв`язок між порушенням (суб`єктивного права особи) та (дозволеним, прийнятним) способом його захисту, водночас останній сприятиме вичерпному його поновленню. Однією з умов для досягнення такого результату є визначення належного відповідача/відповідачів за позовом, адже від цього значною мірою теж залежить та ж таки ефективність захисту порушеного права (втілена у процедурі виконання судового рішення).

З огляду на викладене, враховуючи предмет даного позову, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, в порушення вказаних вимог процесуального закону, вирішуючи спір про визнання протиправною та скасування постанови від 10.01.2023 не з`ясував належність відповідача у справі та не вирішив питання про залучення до участі у справі належного відповідача чи співвідповідача.

Матеріали справи не містять жодних доказів того, що суд першої інстанції запропонував позивачу здійснити заміну неналежного відповідача на належного або залучити до участі у справі другого відповідача.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, не встановивши фактичні обставини, які мають значення для справи та не здійснивши заміну неналежної сторони, яка, в силу обмежень, встановлених статтею 48 КАС України, могла бути проведена виключно судом першої інстанції, допустив порушення норм процесуального права, що є підставою для зміни судового рішення з підстав та мотивів відмови в задоволенні позову.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч.4 ст.317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Колегія суддів зауважує, що відмова у задоволенні адміністративного позову, заявленого до неналежного відповідача, враховуючи неможливість його заміни на стадії перегляду судового рішення в апеляційному порядку, не позбавляє позивача права на повторне звернення до суду з тим самим позовом, проте, вже до належного відповідача.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 28 листопада 2019 року у справі №826/12172/18.

При цьому, слід звернути увагу апелянта на те, що порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що полягало у не вирішенні питання заміни неналежного відповідача або залучення другого відповідача призвело до відмови у задоволенні позову саме з вищенаведених підстав та мотивів, що в свою чергу не свідчить про відсутність порушеного права позивача у спірних відносинах.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 317, 322, 325, 326, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства «ДК Агро Інвест» - задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.05.2023 по справі № 520/3657/23 - змінити в частині мотивів відмови в задоволенні позову, виклавши його в редакції цієї постанови.

В іншій частині - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач В.В. Катунов
Судді І.С. Чалий І.М. Ральченко