Справа № 260/1572/23
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2023-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2023 року Справа № 260/1572/23 пров. № А/857/11302/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Качмара В.Я.,

суддів Довгополова О.М., Затолочного В.С.,

при секретарі судового засідання Юрченко М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м.Львові справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛКТЕКС» до Закарпатської митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості та карток відмови в прийнятті митної декларації, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛКТЕКС» на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 31 травня 2023 року (суддя Маєцька Н.Д., м.Уєжгород, повний текст складено 12 червня 2023 року),

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛКТЕКС» (далі ТОВ) звернулося до суду із позовом до Закарпатської митниці (далі Митниця) в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог (т.2, а.с10-11), просило визнати протиправними та скасувати:

рішення про коригування митної вартості товарів від:

25.01.2023 №UA305000/2023/000003/1;

27.01.2023 №UA305000/2023/000004/1;

31.01.2023 №UA305000/2023/000005/1;

03.02.2023 №UA305000/2023/000006/1;

09.02.2023 №UA305000/2023/000008/1;

11.02.2023 №UA305000/2023/000011/1;

15.02.2023 №UA305000/2023/000013/1;

17.02.2023 №UA305000/2023/000015/1;

22.02.2023 №UA305000/2023/000019/1;

08.03.2023 №UA305000/2023/000023/1;

16.03.2023 №UA305000/2023/000024/1;

20.03.2023 №UA305000/2023/000025/1;

22.03.2023 №UA305000/2023/000027/1;

24.03.2023 №UA305000/2023/000028/1;

27.03.2023 №UA305000/2023/000031/1;

31.03.2023 №UA305000/2023/000033/1;

01.04.2023 №UA305000/2023/000034/1;

05.04.2023 №UA305000/2023/000035/1 (далі Рішення №№03, 04, 05, 06, 08, 11, 13, 15, 19, 23, 24, 25, 27, 28, 31, 33, 34, 35 відповідно);

картки відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від:

25.01.2023 №UA305130/2023/000018;

27.01.2023 №UA305130/2023/000023;

31.01.2023 №UA305130/2023/000028;

03.02.2023 №UA305130/2023/000032;

09.02.2023 №UA305130/2023/000049;

12.02.2023 №UA305130/2023/000058;

15.02.2023 №UA305130/2023/000062;

17.02.2023 №UA305130/2023/000064;

22.02.2023 №UA305130/2023/000076;

08.03.2023 №UA305130/2023/000088;

16.03.2023 № UA305130/2023/000099;

20.03.2023 № UA305130/2023/000104;

22.03.2023 № UA305130/2023/000106;

24.03.2023 № UA305130/2023/000109;

27.03.2023 № UA305130/2023/000113;

31.03.2023 № UA305130/2023/000119;

01.04.2023 № UA305130/2023/000123;

05.04.2023 № UA305130/2023/000128 (далі Картка відмови №№18, 23, 28, 32, 49, 58, 62, 64, 76, 88, 99, 104, 106, 109, 113, 119, 123, 128 відповідно).

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 31 травня 2023 року у задоволені позову відмовлено.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив позивач, який із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить таку скасувати та прийняте нове рішення, яким позо задовольнити.

В доводах апеляційної скарги вказує, що для підтвердження митної вартості товару позивачем одночасно з митними деклараціями подано документи, відповідно до переліку, визначеного у статті 53 Митного кодексу України (далі МК). Зазначає, що твердження відповідача про те, що пункт поставки згідно умов FCA (ІНКОТЕРМС-2020) повинен бути вказаний у рахунку-фактурі є хибним, оскільки рахунок-фактура є розрахунково-платіжним документом, що передбачає виставлення певних сум до оплати за поставлений (відвантажений) товар, а факт відправлення (відвантаження) такого товару підтверджується міжнародною автомобільною накладною (CMR), яка у свою чергу, є первинним документом. Ті обставини, що рівень задекларованої митної вартості значно нижчий за рівень митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, сам собою не може бути підставою витребування додаткових документів, та цей факт є лише підставою для поглибленої перевірки повноти та достовірності документів. Вказує, що відтермінування платежу, загальна сума контракту та використання торгових знаків продавця жодним чином не впливають на визначення вартості товару. Надані документи підтверджують числові значення складових митної вартості, відомості в них не мають протиріч та розбіжностей, відтак дозволяють провести обчислення такої.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Позивач у відповіді на відзив заперечує доводи відповідача та підтримує вимоги, що наведені ним в апеляційній скарзі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що документи, подані позивачем до митного органу, не є належними та достатніми для підтвердження та визначення митної вартості товару за ціною контракту, а, отже, не підтверджують заявлені позивачем відомості про митну вартість товарів.

Такі висновки суду першої інстанції, не відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з не правильним застосуванням норм матеріального права і порушенням норм процесуального права, з таких міркувань.

Апеляційним судом, з урахуванням встановленого судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що 24.01.2023, 27.01.2023, 30.01.2023, 03.02.2023, 08.02.2023, 11.02.2023, 14.02.2023, 17.02.2023, 22.02.2023, 07.03.2023, 16.03.2023, 20.03.2023, 22.03.2023, 24.03.2023, 27.03.2023, 31.03.2023, 01.04.2023, 05.04.2023 позивачем до митного оформлення було задекларовано за митними деклараціями № UA305130/2023/001732, UA305130/2023/002040, UA305130/2023/002331, UA305130/2023/002647, UA305130/2023/003122, UA305130/2023/003436, UA305130/2023/003662, UA305130/2023/003914, UA305130/2023/004383, UA305130/2023/005591, UA305130/2023/006621, UA305130/2023/006969, UA305130/2023/007270, UA305130/2023/007441, UA305130/2023/007836, UA305130/2023/008304, UA305130/2023/008500, UA305130/2023/008814 (далі МД №№1732, 2040, 2331, 2647, 3122, 3636, 3662, 3914, 4383, 7270, 7441, 6969, 8304, 8500, 8814 відповідно, спірні МД) наступні товари:

Товар № 1: «Одяг та додаткові речі до одягу, що були у користуванні, для подальшого використання, не сортований, дезинфікований, з текстильних матеріалів (Second Hand) - 3-ї категорії. Ступінь зношеності не перевищує 30%». Товар № 2: «Вироби, що були у використанні: Взуття вживане дезинфіковане, несортоване (до 30% зносу) - 3-ї категорії». Товар № 3: «Вироби, що були у використанні: Постільна білизна, тюлі, скатертини та інші текстильні вироби, вживані, дезинфіковані, несортовані (до 30% зносу) - 3-ї категорії». Фактурна вартість 0,35 євро/кг.

За результатами митних процедур та перевірки оскаржуваних МД та поданих до них документів відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товару від 25.01.2023, 27.01.2023, 31.01.2023, 03.02.2023, 09.02.2023, 11.02.2023, 15.02.2023, 17.02.2023, 22.02.2023, 08.03.2023, 16.03.2023, 20.03.2023, 22.03.2023, 24.03.2023, 27.03.2023, 31.03.2023, 01.04.2023, 05.04.2023 №№UA305000/2023/000003/1, UA305000/2023/000004/1, UA305000/2023/000005/1, UA305000/2023/000006/1, UA305000/2023/000008/1, UA305000/2023/000011/1, UA305000/2023/000013/1, UA305000/2023/000015/1, UA305000/2023/000019/1, UA305000/2023/000023/1, UA305000/2023/000024/1, UA305000/2023/000025/1, UA305000/2023/000027/1, UA305000/2023/000028/1, 305000/2023/000031/1, UA305000/2023/000033/1, UA305000/2023/000034/1, UA305000/2023/000035/1 (далі Рішення №№03, 04, 05, 06, 08, 11, 13, 15, 19, 23, 24, 25, 27, 28, 31, 33, 34, 35 відповідно), оскаржувані Рішення) та за датами прийняття оскаржуваних Рішень складено Картки відмови №№18, 23, 28, 32, 49, 58, 62, 64, 76, 88, 99, 104, 106, 109, 113, 119, 123, 128 відповідно.

Митним органом при коригуванні митної вартості товарів було застосовано 6 (резервний) метод визначення митної вартості; позивачем основний метод (за ціною договору).

В оскаржуваних Рішеннях зазначено, що заявлена декларантом митна вартість товару не може бути визнана з наступних причин:

предметом контракту від 04.01.2023 №1-23 (далі Контракт) є передача продавцем вживаного текстилю та взуття у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити за нього певну грошову суму. Загальна сума Контракту становить 5 млн євро, при цьому умови платежів відтермінування платежу на 360 днів. Що викликає обґрунтований сумнів у своїй достовірності, оскільки для продавця післяплата з таким значним відтермінуванням (фактично кредитом) на товари такої низької цінової категорії становить певний ризик;

розділ 9 Контракту передбачає права використання торгових знаків Продавця. Що являють собою торгові знаки Продавця в Контракті не уточнено, особливо зважаючи на те, що продавець не являється виробником товарів та відповідно можливим власником торгового знака чи марки;

вантаж заявлений таким, що був у використанні, імпортуються товари різних категорій (одяг, взуття, текстиль) при цьому, фактурна вартість всіх товарів є однаковою (0,35 євро за кг);

пунктом 4.1 Контракту передбачено, що товар поставляється на умовах FCA Tiszabezded відповідно до правил Інкотермс-2020, при цьому, у рахунку-фактурі пункт поставки не вказано, зазначено тільки «FCA згідно інкотермс»;

відповідно до автотранспортної накладної, перевізником товару є фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП). Для підтвердження витрат на транспортування декларантом надано договір про перевезення та довідку вказаного перевізника про транспорті витрати. При цьому платіжні, документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг (зокрема, заявка, рахунок тощо) до митного оформлення не надані.

Також зазначено, що максимально наближений час з оформленням товарів на адресу ТОВ тим же декларантом , яким відповідно до договору про надання послуг митного брокера виступає підприємство Товариство з обмеженою відповідальністю «Порто Франко» (далі ТОВ-1) здійснено декларування митному органу подібних товарів від тієї ж фірми-продавця LLCWESTTEXT-2022 на адресу іншого імпортера за вищою вартістю.

При визначенні числового значення митної вартості товарів за основу взята наявна в ЄАІС Держмитслужби інформація щодо митної вартості оформлень подібних товарів на ідентичних комерційних умовах від ідентичного відправника (МД № UA305160/2023/000113 від 04.01.2023, UA305160/2023/000292 від 05.01.2023), з урахуванням заявлених транспортних витрат. Отже, визначена митна вартість товарів становить (в еквіваленті валюти контракту).

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 51 МК (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) передбачено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 52 МК заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою..

Частиною першою статті 53 МК визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення..

Згідно з частиною другою статті 53 МК документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною третьою статті 53 МК встановлено обов`язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами першою та третьою статті 54 МК контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частини шостої статті 54 МК митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

За частиною першою статті 55 МК рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до статті 57 МК визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 МК за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю, відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до частин одинадцятої та дванадцятої статті 264 МК митний орган відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав:

1) митна декларація не містить усіх відомостей або подана без документів, передбачених статтею 335 цього Кодексу;

2) електронна митна декларація не містить встановлених законодавством обов`язкових реквізитів;

3) митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених цим Кодексом.

У разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Верховний Суд неодноразово у своїх рішеннях звертав увагу щодо такого застосування судом статей 53, 54 МК у подібних правовідносинах, зокрема у постанові від 23 жовтня 2021 року у справі №815/4821/16, 25 серпня 2023 року у справі № 810/3516/16 тощо.

Оцінюючи вказані вище обставини, а також мотиви, що наведені в оскаржуваних Рішеннях апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Щодо обґрунтованого сумніву відповідача у достовірності укладення Контракту між позивачем та LLC. WESTTEXТ-2022 (Угорщина) на загальну суму 5 млн євро з відтермінуванням на 360 днів та відсутністю уточнення у Контракті торгових знаків продавця, то слід вказати, що відповідно до статей 627 і 628 Цивільного кодексу України (далі ЦК) сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту,вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять: умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати будь-які види зовнішньоекономічних договорів (контрактів), крім тих, які прямо та у виключній формі заборонені законами України.

Тобто, ціна договору, відтермінування розрахунку за поставлений товар, використання торгових знаків за умови погодження сторонами здійснюється ними шляхом укладання певного договору. При цьому, сторони вільні у визначенні умов договору.

Апеляційний суд погоджується з доводами скаржника про те, що відтермінування платежу, загальна сума контракту та використання торгових знаків Продавця жодним чином не впливають на визначення вартості товару.

Верховний Суд у постанові від 22 грудня 2020 року в справі №1.380.2019.001438 дійшов висновку про те, що строк оплати за товар не може впливати на визначення митної вартості товару і це покликання не стосується неможливості визнання задекларованої митної вартості за ціною договору, та не може бути обґрунтуванням для прийняття рішення про коригування митної вартості, оскільки не містить відомостей, які б свідчили про розбіжності в поданих документах, ознаки їх підробки, відсутності відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни.

У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Умови, на яких повинна здійснюватися оплата за товар, якщо вони безпосередньо не впливають на ціну товару, останньої не стосуються. У зв`язку з цим розбіжності щодо умов оплати товару у документах, доданих до митної декларації на підтвердження митної вартості, не є тими розбіжностями (суперечностями), які є підставою для коригування митної вартості товару, а тим більше витребування контролюючим органом додаткових документів.

Такий висновок зробив Верховний Суд у постанові від 29 липня 2020 року у справі № 420/1709/19.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що згідно пункту 2.5 Контракту загальна сума Контракту (5000000 євро) є орієнтовною.

А позивачем зважаючи на те, що умовами Контракту передбачено відтермінування плати за товар виконуються такі умови Контракту про що свідчать платіжні інструкції в іноземній валюті або банківських металах від 25.08.2023, 30.06.2023, 05.07.2023, 12.07.2023 про здійснення оплати відповідно до Контракту.

Щодо твердження відповідача про те, що фактурна вартість всіх товарів (одяг, взуття, текстиль), які постачаються є однаковою, то як видно з матеріалів справи, а саме додатку №1 до основного Контракту позивач та постачальник визначили, що вартість всіх трьох товарних позицій однакова. Це зумовлено тим, що відповідного до угорського та європейського законодавства дані види товарів мають однаковий код замитнення, а саме 6309 згідно з положеннями Міжнародної конвенції про Гармонізовану систему опису та кодування товарів, з урахуванням Комбінованої номенклатури Європейського Союзу. Згідно Гармонізованої системи опису та кодування товарів за товарною позицією 6309 не проводиться подальше розділення на товарні підпозиції та категорії розділення товарів.

Деталізація товарів на національному рівні в УКТЗЕД є інструментом для збереження ставок ввізного мита. Коди (два або більше), яким відповідають однакові ставки ввізного мита, згортаються в один код. Митні ставки для деталізованої за УКТЗЕД товарної категорії 6309 0000 на товарні підкатегорії є однаковими.

Щодо відсутності інформації про умови поставки відповідно до правил Інкотермс-2020 у рахунку-фактурі, то апеляційний суд звертає увагу на таке.

Інформація про умови та терміни поставки за Контрактом викладені у розділі 4 цього

контракту, зокрема пункт 4.1 передбачає, що при відвантаженні товару автотранспортом, товар поставляється на умовах FСА (Тиссабездед, Угорщина) (відповідно до Міжнародних правил тлумачення торгових термінів ІНКОТЕРМС-2020).

Пунктом 5.1. цього ж Контракту передбачено, що право власності, а також ризики по втраті і пошкодженню товару переходять до Покупця у відповідності до ІНКОТЕРМС-2020.

Твердження відповідача з яким погодився суд першої інстанції про те, що пункт поставки згідно умов FCA (ІНКОТЕРМС 2020) повинен бути вказаний у рахунку-фактурі є помилковими, оскільки рахунок-фактура є розрахунково-платіжним документом, що передбачає виставлення певних сум до оплати за поставлений (відвантажений) товар, а факт відправлення (відвантаження) такого товару підтверджується міжнародною автомобільною накладною (CMR) яка, у свою чергу, є первинним документом та подавалась декларантом при митному оформлені товарів щодо кожної поставленої партії.

Умови поставки, а саме за правилами Інкотермс-2020, прописані в умовах Контракту, а тому посилання митного органу, що в інвойсі та у специфікації відсутні відомості про умови поставки не є підставою для невизнання ціни товару.

Зазначене узгоджується із численними рішеннями Верховного Суду 27 листопада 2018 року у справі №826/9059/15, 20 лютого 2018 року у справі №826/8799/16).

Також у контексті цієї підставити варто наголосити, що місце реєстрації LLC.WESTTEXТ-2022 (Угорщина) збігається з місцем завантаження товару, що узгоджується і документами які видані компетентними органами Угорщини.

Особливу увагу у розрізі цієї підстави слід звернути на те, що офіційні правила Інкотермс-2020 визначаються, що конкретне місце поставки (географічна назва населеного пункту) повинна зазначатись поряд із умовами поставки FCA у договорі, а не у будь якому іншому документі у тому числі рахунку про який зазначає відповідач.

Відносно транспортних витрат, то апеляційним судом встановлено наступне.

Так, між позивачем та ФОП 16.01.2023 року був укладений договір про комплекс послуг з організації міжнародних перевезень вантажів автомобільним транспортом №2 (далі Договір №2).

Відповідно до пункту 3.1. Договору №2 виконавець (ФОП) надає послуги згідно Заявки Замовника (Позивача). Заявка може бути відправлена шляхом передачі заявки за допомогою засобів мобільного зв`язку (СМС, Телеграм, месенджер, вайбер номер якого вказується у реквізитах), поштовим відправленням, електронною поштою або вручена представнику Виконавця особисто не пізніше одного дня до терміну надання автотранспорту Виконавцем. У разі термінового перевезення Замовник, за згодою Виконавця, подає Заявку того ж дня.

Згідно пункту 3.4 Договору №2 комплекс послуг з організації перевезень вантажів автомобільним транспортом здійснюється виконавцем з місця вказаного у заявці.

Перед кожним початком поїздки перевізником було надано - довідку про транспортні витрати, у якій передбачені всі істотні умови у тому числі оплата вартості перевезення. Всі довідки про транспортні витрати були долучені апелянтом при митному оформлені товарів.

Згідно Договору №2 термін оплати послуг виконавця: протягом семи банківських днів з дати підписання акту приймання передачі наданих послуг та передачі замовнику повного пакету документів на оплату, вказаного в пункті 6.4.цього Договору.

Водночас МК не визначено види доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказано, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Аналогічна правова позиція наведена в рішенні Верховного Суду від 31.05.2019 у справі № 804/16553/14.

Водночас, позивачем під час розгляду справи в суді першої інстанції були долучені, не лише довідки щодо транспортних витрат, але і платіжна інструкція від 09.03.2023 №13, платіжні доручення від 18.04.2023 №№29, 30 на суму 85000 грн якими підтверджується оплата послуг з перевезення товару, а також акти наданих послуг (т.2 а.с.63-74).

Апеляційний суд, звертає увагу на те, що приймаючи оскаржені Рішення відповідач обґрунтовуючи числове значення митної вартості товару, скоригованого митним органом, обмежився лише посиланням на номер та дату МД від 04.01.2023 № UA305160/2023/000113, 05.01.2023 UA305160/2023/000292, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваного товару.

Зазначені декларації також не можуть вважатися співставними з умовами постачання за Контрактом, укладеним позивачем. Відповідачем не надано ніяких доказів проведення коригування вартості товарів з урахуванням цієї декларації.

При здійсненні контролю за коригуванням митної вартості товару, проведеним митним органом за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; за резервним методом), суд повинен вимагати від відповідача доведення того, що товар за певною митною вартістю дійсно був увезений до України, що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) було оскаржене до суду та скасоване судом. Натомість відповідач не надав суду доказів того, що митна вартість товарів за митними деклараціями, які слугували основною для коригування заявленої позивачем митної вартості товару, не були відкориговані.

Оскаржувані Рішення не містять порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за другорядним методом.

Суд при розгляді справи враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постанові від 5 лютого 2019 року у справі №816/1199/15-а.

Подані позивачем документи містять чітку і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, а отже в сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.

Також у матеріалах справи наявний лист компанії відправника товару, з якого слідує, що LLC WESTTEXT-2022 здійснює поставки свого товару в Україну за ціною 0,35 євроцентів за 1 кілограм товару всім своїм контрагентам у тому числі і позивачу. У листі LLC WESTTEXT-2022 повідомило, що не відвантажувало жодному своємуконтрагенту в Україну у тому числі позивачу, вживаний одяг, вживане взуття та домашній текстиль за ціною вищою 0,35 євро/кг (т.2 а.с.6).

Відповідачем не надано доказів на спростування визначеної позивачем вартості товару, а саме по собі зазначення митним органом у спірному рішенні про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товарів та рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, без наведення детальних пояснень щодо зроблених коригувань, порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості тощо, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або підставою для незастосування обраного ним методу її визначення.

З огляду на вказані норми законодавства та встановлені у справі обставини, суд апеляційної інстанції погоджується з апелянтом, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, всупереч приписами частини другої статті 77 КАС не довів обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом позивача розрахунку митної вартості імпортованого товару, а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару, не встановлено, тобто основні документи містили всі числові дані, необхідні для визначення вартості, зазначеної в спірних МД. Відтак були відсутні підстави для коригування митної вартості імпортованих апелянтом товарів та прийняття оскаржуваних Рішень та Карток відмови.

В оскаржуваному рішенні суду, суд першої інстанції не дав належної оцінки доводам та документам позивача на підтвердження числового значення митної вартості товарів, та обмежився лише позицією відповідача, що наведена ним у відзиві на позов в частині доцільності здійснення коригування спірного товару.

Відтак, належним способом захисту порушеного права позивача є задоволення позову, шляхом визнання протиправними та скасування оскаржуваних Рішень та Карток відмови.

Відповідно до статті 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За положеннями частини першої статті 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Приписами частини сьомої статті 139 КАС розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Як підтверджено платіжними інструкціями від 10.03.2023 №14, 21.03.2023 №18 позивачем за подання позову сплачено судовий збір у розмірі 18910,44, грн, 24033,56 грн відповідно, а за подання апеляційної скарги 90182,40 грн згідно платіжної інструкції від 26.06.2023 №36, що відповідно підлягає стягненню зі сторони відповідача, як суб`єкта владних повноважень.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що при подані апеляційної скарги позивачем-апелянтом сплачено надмірний розмір судового збору в сумі 49922,40 грн, який за клопотанням позивача може бути йому повернутий у відповідності до пункту 1 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір».

З огляду на зазначене, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права (неправильне тлумачення), неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, що призвело до безпідставної відмови в задоволенні позову, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 317, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛКТЕКС» задовольнити.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 31 травня 2023 року скасувати та прийняти постанову, якою позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати:

рішення про коригування митної вартості товарів:

від 25.01.2023 №UA305000/2023/000003/1;

27.01.2023 №UA305000/2023/000004/1;

31.01.2023 №UA305000/2023/000005/1;

03.02.2023 №UA305000/2023/000006/1;

09.02.2023 №UA305000/2023/000008/1;

11.02.2023 №UA305000/2023/000011/1;

15.02.2023 №UA305000/2023/000013/1;

17.02.2023 №UA305000/2023/000015/1;

22.02.2023 №UA305000/2023/000019/1;

08.03.2023 №UA305000/2023/000023/1;

16.03.2023 №UA305000/2023/000024/1;

20.03.2023 №UA305000/2023/000025/1;

22.03.2023 №UA305000/2023/000027/1;

24.03.2023 №UA305000/2023/000028/1;

27.03.2023 №UA305000/2023/000031/1;

31.03.2023 №UA305000/2023/000033/1;

01.04.2023 №UA305000/2023/000034/1;

05.04.2023 №UA305000/2023/000035/1;

картки відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення:

від 25.01.2023 №UA305130/2023/000018;

27.01.2023 №UA305130/2023/000023;

31.01.2023 №UA305130/2023/000028;

03.02.2023 №UA305130/2023/000032;

09.02.2023 №UA305130/2023/000049;

12.02.2023 №UA305130/2023/000058;

15.02.2023 №UA305130/2023/000062;

17.02.2023 №UA305130/2023/000064;

22.02.2023 №UA305130/2023/000076;

08.03.2023 №UA305130/2023/000088;

16.03.2023 № UA305130/2023/000099;

20.03.2023 № UA305130/2023/000104;

22.03.2023 № UA305130/2023/000106;

24.03.2023 № UA305130/2023/000109;

27.03.2023 № UA305130/2023/000113;

31.03.2023 № UA305130/2023/000119;

01.04.2023 № UA305130/2023/000123;

05.04.2023 № UA305130/2023/000128.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Закарпатської митниці () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛКТЕКС» () судові витрати у вигляді судового збору в сумі 83204 грн (вісімдесят три тисячі двісті чотири) гривень.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді О. М. Довгополов
В. С. Затолочний
Повне судове рішення складено 9 жовтня 2023 року у зв`язку з перебуванням судді-доповідача у період з 02.10.2023 по 06.10.2023 на курсах підвищення кваліфікації.