Справа № 240/7518/19
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2023-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/7518/19

Головуючий у 1-й інстанції: Шуляк Л.А.

Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.

09 жовтня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах своєї неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до Управління соціальної політики Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області про визнання протиправною бездіяльность, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в жовтні 2022 року позивач, ОСОБА_1 , звернулася з заявою до Житомирського окружного адміністративного суду в межах розгляду адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 , яка звернулась також в інтересах своєї неповнолітньої дитини: ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії щодо:

- заміни відповідача у справі № 240/7518/19 з Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації на його правонаступника - Управлінням соціальної політики Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області.

- видачі дублікатів виконавчих листів у справі №240/7518/19 №6814 2021 та №6812 2021, оскільки оригінали втрачені.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2022 року заяву ОСОБА_1 , яка діє також в інтересах ОСОБА_2 в частині заміни сторони по справі - задоволено.

Замінено відповідача у справі Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області на його правонаступника Управління соціальної політики Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області (вул. І. Франка, буд. 5, м. Коростень, Коростенський район, Житомирська область, 11500, ).

В задоволенні решти вимог заяви відмовлено.

Судове рішення мотивоване тим, що оскільки первинний відповідач - Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області вибув, його правонаступником є Управління соціальної політики Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області, тому суд вважає вимоги заявника обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Разом з тим, щодо видачі дублікатів виконавчих листів суд зазначив, що посилання позивача на те, що виконавчі листи було втрачено, суд не бере до уваги, оскільки жодних доказів на підтвердження втрати останніх позивачем до суду не надано, а встановити факт втрати виконавчого документа із листа органу виконавчої служби неможливо, а тому відсутні підстави для видачі дубліката виконавчого документа.

Не погоджуючись з ухвалою суду в частині відмови у видачі дублікатів виконавчих листів, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати абз. 3 ухвали суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що суд першої інстанції протиправно відмовив у видачі дубліката виконавчого листа, оскільки виконавчий лист заявницею отримано не було, що вірно зазначено в оскаржуваному рішенні, відповідно і докази які підтверджують факт втрати оригіналу виконавчого листа у заявниці відсутні.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Виходячи з приписів ст.ст. 311, 263 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Враховуючи, що ухвала суду першої інстанції оскаржується апелянтом лише в частині відмови в задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа, колегія суддів, враховуючи положення ст. 308 КАС України, переглядає оскаржуване судове рішення лише в частині відмови в задоволенні заяви.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що статтею 14 КАС України встановлено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Однією з конституційних засад правосуддя, визначених статтею 129-1 Конституції України, є обов`язковість судових рішень, а незабезпечення реального виконання судового рішення, що набрало законної сили, нівелює інститут судового захисту порушених прав особи, яка зверталася до суду.

Відповідно до статті 373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Стаття 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (надалі - Закон № 1404-VIII) передбачає, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з підпунктом 18.4 пункту 18 розділу VII «Перехідні положення» КАС України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Таким чином, зазначеними положеннями КАС України визначено такі умови, за наявності яких суд може видати виконавчий лист: 1) втрата виконавчого документу; 2) звернення особи із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Отже, видача дубліката виконавчого документа здійснюється у випадку його втрати та за умови, що стягувач звернувся до суду із відповідною заявою до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

При цьому суд враховує, що згідно ч.ч.1,2 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття

Частиною 4 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII визначено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються.

1) пред`явлення виконавчого документа до виконання;

2) надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Отже, дублікат це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу (оригіналу), який вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання, підставою для видачі судом дублікату виконавчого листа є його втрата, а видача судом дубліката виконавчого листа можлива лише за умови звернення стягувача або державного виконавця із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

З матеріалів справи з`ясовано, що на виконання судового рішення від 24.02.2020 у справі № 240/7518/19, що набрало законної сили 26.03.2020 Житомирським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист від 28.10.2021 року, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання до 27.03.2023 р.

Отже, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі № 240/7518/19 не сплинув, а тому позивачем не пропущено строк звернення з заявою про видачу дубліката виконавчого листа.

Слід відзначити, що системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що адміністративним процесуальним законодавством чітко визначено строк, у межах якого особа, має право на отримання дубліката втраченого виконавчого листа, а саме до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Зазначене відповідає висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 22 липня 2020 у справі №826/1569/15.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Подібні за змістом висновки викладені Верховним Судом у постановах від 09 лютого 2022 у справі № 201/4043/19-ц (провадження № 61-18264св21), від 30 серпня 2022 у справі № 757/14604/20-ц (провадження № 61-8111ск22), від 06 листопада 2019 року у справі № 2-1053/10 (провадження № 61-18169св18), від 23 вересня 2020 у справі № 127/2-3538/10 (провадження № 61-8969св20).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 серпня 2019 у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) виклала такий висновок: «… якщо строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви».

У постанові Верховного Суду від 19 квітня 2021 у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21) зазначено, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 09 жовтня 2019 у справі № 2-6471/06 (провадження № 61-11038св19), від 03 лютого 2021 у справі № 643/20898/13-ц (провадження № 61-17590св20), від 23 червня 2021 у справі № 2-162/12 (провадження № 61-21034св21).

Отже, необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по-перше, його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, а по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Також колегія суддів звертає увагу, що причини втрати для вирішення питання щодо видачі дубліката виконавчого листа не мають значення - оригінал може бути загублено, викрадено, знищено чи втрачено з інших причин.

Разом з тим, обов`язковою умовою для видачі дубліката виконавчого листа є підтвердження того факту, що оригінал виконавчого листа дійсно втрачений та у даний момент не перебуває у виконавчому провадженні.

З матеріалів справи встановлено, що відсутнє рекомендоване повідомлення про вручення та конверт з виконавчим листом, який повернутий поштовим відділенням без вручення адресату.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначає, що станом на момент звернення до суду з даною заявою, жодної постанови з виконавчим листом на її адресу не надходило, а тому наявні підстави вважати, що виконавчий документ був втрачений при пересилці з незалежних від заявника причин, оскільки державним виконавцем, з огляду на лист від 12.08.2022 №3.3/48150, не дотримано положення ч. 1 ст. 28 Закону України про виконавче провадження» в частині оформлення належним чином поштового відправлення.

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про те, що виконавчий лист, дублікат якого просить видати заявник, перебуває на виконанні в органах державної виконавчої служби чи виконано.

Згідно вимог ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Судом встановлено, що рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення або конверт з виконавчим листом, який повернутий поштовим відділенням без вручення адресату, в матеріалах справи відсутній.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами заявника про втрату виконавчого листа, а висновки суду першої інстанції про відсутність доказів втрати такого є необґрунтованими та містять надмірний формалізм.

Крім того, статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" закріплено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції кожному гарантовано право на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у рішенні «Юрій Миколайович Іванов проти України» наголосив на тому, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

У такому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у права особи. Відповідно, необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування.

Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

ЄСПЛ неодноразово наголошував, що у таких категоріях справ, коли державні органи належним чином сповіщені про наявність судового рішення, вони мають вживати всіх належних заходів для його виконання або направлення до іншого органу для виконання. Сама особа, на користь якої ухвалено рішення, не повинна ще займатись ініціюванням виконавчих процедур.

Також, у своїй послідовній судовій практиці ЄСПЛ, наводить визначення та наслідки особливо вузького тлумачення норм, що перешкоджають розгляду заяв заявника по суті із супутнім ризиком порушення його чи її права.

Відтак, позивач має право на отримання дублікатів виконавчих листів по справі №240/7518/19, оскільки це є правом особи позов якої задоволено судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для вирішення питання, неправильно застосовано норми процесуального права, відтак оскаржувана ухвала відповідно до вимогстатті 317 КАС України підлягає скасуванню в оскаржуваній частині з одночасним прийняттям в даній частині постанови про задоволення вимоги ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2022 року скасувати в частині відмови у видачі дубліката виконавчого листа .

Прийняти в цій частині нову постанову, якою задовольнити заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа.

Видати ОСОБА_1 дублікати виконавчих листів у справі № 240/7518/19 від 28 жовтня 2020 року.

В решті ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Драчук Т. О. Полотнянко Ю.П.