Справа № 420/1763/23
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2023-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1763/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення від 26.10.2020 №556 про утримання надміру виплачених сум пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зробити ОСОБА_1 перерахунок пенсії з врахуванням довідки про заробітну плату для обчислення пенсії з Одеського обласного центру української культури №37 від 24.01.2005.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач у період з 1993 по 2000 роки працювала в Одеському обласному центрі української культури. Роботодавцем видано довідку про заробітну плату №37 від 24.01.2005, згідно до якої було обраховано пенсію. Однак в подальшому відповідачем було прийнято рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій від 26.10.2020 №556, внаслідок чого останнім було прийнято рішення про стягнення переплати у сумі 25391 грн 93 коп.

На звернення позивача відповідач повідомив, що переплата виникла за результатами перевірки та було встановлено, що в довідці завищено суми за період з 1994 по 1999 рік. Оскільки при проведенні перевірки були виявлені розбіжності в сумах заробітної плати, зазначеним підприємством видано нову довідку про заробітну плату від 10.07.2020 №62.

Посилаючись на положення ст.103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (надалі - Закон України №1788-ХІІ) позивач зазначила, що обов`язковою умовою стягнення надміру виплачених пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера та в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті у випадку призначення її на підставі недостовірних даних, формування яких не залежить від пенсіонера. В такому разі суми зайво виплаченої пенсії стягуються зі страхувальника.

Підставою для прийняття рішення Головного управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області №556 від 26.10.2020 про утримання надміру виплачених сум пенсії з позивача у розмірі 25391,93грн. слугувало встановлення недостовірності даних у довідці Одеського обласного центру української культури №38 від 24.01.2005

Тому позивач вважала, що відповідальність за правильність та достовірність документів, що подаються для призначення пенсій, в тому числі персоніфікованих відомостей про заробітну плату, які вносяться до реєстру застрахованих осіб, має бути покладено на роботодавця (страхувальника).

За викладених обставин, позивач вважала, що відповідач безпідставно утримує з неї переплату в сумі 25391,93 грн. Тому позивач просила задовольнити її позов.

Ухвалою від 20.02.2023 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

09.03.2023 року від представника ГУ ПФУ в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Відповідач вказує, що спірне рішення є законним та обґрунтованим, оскільки довідка про заробітну плату №37 від 24.01.2005, згідно до якої було обраховано пенсію, містила недостовірні відомості, що було виявлено під час перевірки органом ПФУ.

Дослідивши в письмовому провадженні наявні в матеріалах справи докази, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що відповідно до протоколу 21016 від 09.03.2005 року Малиновського № 2 УПФУ у м.Одесі ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності з 21.12.2004 року. Призначенню пенсії передувало звернення Одеського обласного центру української культури з поданням про призначення позивачу пенсії по інвалідності від 24.01.2005 року.

Для призначення пенсії по інвалідності серед інших документів до органу ПФУ було надано довідку про заробітну плату №37 від 24.01.2005 за період з 1993 по 1998 роки та довідку про заробітну плату № 38 від 24.01.2005 за період 1999-2000 роки, видані Одеським обласним центром української культури, де працювала позивач. Згідно вказаних довідок позивачу обраховано пенсію.

В подальшому відповідачем було прийнято рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій від 26.10.2020 №556, відповідно до якого виникла переплата пенсії позивачу у зв`язку з недостовірними відомостями у довідці про заробітну плату. Сума переплати за період з 21.12.2004 по 31.10.2020 складає 25391 грн 93 коп. Вирішено утримувати з ОСОБА_1 з 01.11.2020 щомісяця по 20% пенсії до повного погашення переплати.

На звернення позивача щодо підстав утримання з її пенсії відповідач повідомив, що переплата виникла за результатами перевірки (акт від 10.07.2020 № 5372), якою було встановлено, що в довідках №№ 37, 38 від 24.01.2005 було завищено суми за період з 1994 по 1999 рік. Оскільки при проведенні перевірки були виявлені розбіжності в сумах заробітної плати, Одеським обласним центром української культури видано нову довідку про заробітну плату від 10.07.2020 №62. Пенсію позивача перераховано на підставі вказаної довідки. В результаті проведеного перерахунку надміру виплачена сума пенсії 25391,93 грн. підлягає поверненню відповідно до ст.50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі за текстом Закон № 1058-IV) суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Згідно зі статтею 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі за текстом - Закон № 1788-ХІІ) суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Отже, обов`язковою умовою стягнення надміру виплачених пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера та в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті у випадку призначення її на підставі недостовірних даних, формування яких не залежить від пенсіонера. В такому разі суми зайво виплаченої пенсії стягуються зі страхувальника.

При цьому, порядок утримання (стягнення) надміру виплачених сум пенсій визначений статтею 50 Закону № 1058-IV та статтею 103 Закону № 1788-ХІІ, за правилами яких суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів ПФУ чи в судовому порядку (не більше як 20 % пенсії).

Зловживанням з боку пенсіонера в розумінні частини першої статті 103 Закону № 1788-ХІІ є, зокрема, подання ним документів з явно неправильними відомостями.

Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 25 жовтня 2016 року (справа № 686/26486/14-а).

Так у даній справі встановлено, що підставою для винесення спірного рішення № 556 та утримання грошових коштів з позивача стало не наявність зловживань з боку пенсіонера при призначенні пенсії, а те, що відповідачем проведено перевірку та встановлено, що у довідках про заробітну плату від 24 січня 2005 року №№37, 38 містяться недостовірні відомості.

Суд зазначає, що відповідно до статті 101 Закону № 1788-XII органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Згідно із частиною вісімнадцятою статті 106 Закону № 1058-IV посадові особи суб`єктів солідарної системи та накопичувальної системи пенсійного страхування, винні в порушенні законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Отже, відповідальність за правильність та достовірність документів, що подаються для призначення пенсій, в тому числі персоніфікованих відомостей про заробітну плату, які вносяться до реєстру застрахованих осіб, покладено на роботодавця (страхувальника).

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі № 712/9936/17, від 07 лютого 2019 року у справі № 344/6370/14-а.

Відповідно до приписів ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, при вирішенні даної справи суд враховує висновки щодо застосування наведених вище норм права, викладені в постановах Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі № 712/9936/17, від 07 лютого 2019 року у справі № 344/6370/14-а

З урахуванням наведеного, суд погоджується з доводами позивача, з огляду на те, що статтею 50 Закону № 1058-IV визначений вичерпний перелік підстав для утримання надміру виплачених сум пенсій, а в даному випадку відсутні зловживання з боку пенсіонера, і відповідач зворотнього суду не довів.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що вимога позивача про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Одеській області про утримання надміру виплачених сум пенсій від 26.10.2020 року № 556 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Разом з тим, вимогу позивача про перерахунок відповідачем її пенсії з врахуванням довідки про заробітну плату для обчислення пенсії з Одеського обласного центру української культури №37 від 24.01.2005 суд вважає безпідставною, оскільки позивач не оспорює встановлену відповідачем недостовірність відомостей у довідці №37 від 24.01.2005, а Одеський обласний центр української культури за результатами проведеної пенсійним органом перевірки достовірності довідок №№ 37, 38 від 24.01.2005 видав нову довідку від 10.07.2020 № 62.

Отже, підстав для проведення перерахунку пенсії позивача з врахуванням довідки про заробітну плату №37 від 24.01.2005 суд не вбачає, а тому в задоволенні цієї вимоги ОСОБА_1 слід відмовити.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Беручи до уваги, що на підставі спірного рішення від 26.10.2020 року № 556 відповідачем з 01.11.2020 року було утримано з пенсії позивача частину коштів, з метою ефективного захисту прав та інтересів позивача суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача повернути позивачу безпідставно стягнуті згідно вказаного рішення суми пенсії.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, згідно ст.139 КАС України, суд присуджує позивачу здійснені нею документально підтверджені судові витрати у розмірі 1073,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. Враховуючи протиправність рішення відповідача, часткове задоволення позову на розподіл судових витрат не впливає.

Керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, 139, 241-246, 262, 293 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (адреса: вул. Канатна, буд. 83, м. Одеса, 65012, ) задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 26.10.2020 №556 про утримання надміру виплачених сум пенсій.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повернути ОСОБА_1 безпідставно стягнуті згідно рішення від 26.10.2020 №556 суми пенсії.

У задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Андрухів