Справа № 480/6404/22
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2023-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2023 р.Справа № 480/6404/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Бартош Н.С. ,

за участю секретаря судового засідання Шаповал В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції України в Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.06.2023, головуючий суддя І інстанції: О.О. Осіпова, м. Суми, повний текст складено 23.06.23 по справі № 480/6404/22

за позовом ОСОБА_1

до Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області , Головного управління Національної поліції України в Сумській області Первинна професійна спілка "Правозахисники країни"

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання виконати певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Сумське районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській област, третя особа , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Первинна професійна спілка "Правозвхисники країни", в якій просить:

1) визнати протиправною бездіяльність Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області по не нарахуванню та невиплаті в повному обсязі збільшеної винагороди за березень, квітень, травень, червень, липень 2022 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року старшому оперуповноваженому сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_1 ;

2) зобов`язати Сумське районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області нарахувати та виплатити старшому оперуповноваженому сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_1 збільшену винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року за березень, квітень, травень, червень, липень 2022 року з урахуванням виплачених сум;

3) визнати протиправною бездіяльність Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області по не нарахуванню та невиплаті під час розрахунку при звільненні додаткової доплати за службу в особливих умовах (період карантину), передбаченої постановою КМУ N»375 від 29.04.2020 року за період служби - за 2020 рік (січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень), за 2021 рік - (січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень); за 2022 рік - (січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень) старшому оперуповноваженому сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Сумського районного управлінн поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_1 ;

4) зобов`язати Сумське районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області нарахувати та виплатити на користь старшого оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_1 додаткові доплати, передбачені постановою КМУ №375 від 29.04.2020 року за період служби - за 2020 рік (січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень), за 2021 рік - (січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень); за 2022 рік - (січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень).

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 13 червня 2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Сумській області по не нарахуванню та невиплаті додаткової доплати за службу в особливих умовах (період карантину), передбаченої постановою КМУ №375 від 29.04.2020 року, за період служби з 18.02.2021 року до 31.08.2022 року старшому оперуповноваженому сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Сумській області нарахувати та виплатити на користь старшого оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_1 додаткові доплати, передбачені постановою КМУ №375 від 29.04.2020 року, за період служби з 18.02.2021 року до 31.08.2022 року. У задоволенні інших вимог - відмовлено.

Головне управління Національної поліції в Сумській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог , подало апеляційну скаргу , посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. Апеляційна скарга мотивована також тим, що позивач не обґрунтував та не довів, що протягом спірних періодів він забезпечував життєдіяльність населення та внаслідок виконання своїх обов`язків мав безпосередній контакт з населенням, що є обов`язковою умовою для отримання спірної доплати. Крім того, спірна доплата здійснюються за рахунок та в межах видатків державного та місцевих бюджетів, передбачених за відповідними бюджетними програмами головних розпорядників бюджетних коштів, а з лютого 2021 року по 31.08.2022 Національна поліція України не виділяла фінансування на зазначені цілі. Також, посилається на недотримання позивачем строків звернення до суду з даним позовом. Просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13 червня 2023 в частині задоволення позовних вимог, прийняти постанову , якою у задоволенні позову відмовити.

Відзиву на апеляційну скаргу від позивача до суду апеляційної інстанції не надходило .

Колегія суддів не задовольняє клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи у зв`язку із тим, що останній перебуває на лікарняному, оскільки не містить доказів в обґрунтування , також доказів неможливості направити в судове засідання іншого представника відповідачем не надано.

Колегія суддів зауважує, що явка позивача та відповідача в судове засідання судом обов`язковою не визнавалася, сторони не позбавлені були права подати додатково письмові пояснення по суті справи або повідомити про наявність інших доказів, які не були раніше подані до суду, якщо б вважала це за необхідне.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст. 229 КАС України

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що ОСОБА_1 , капітан поліції, проходить службу на посаді старшого оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області.

Після повномасштабного вторгнення рф на територію України позивач разом із частиною особового складу був евакуйований з м. Суми та ніс службу в Чернівецькій області та м. Черкаси.

16.03.2022р. позивач прибув до м. Суми та продовжив нести службу в Сумському РУП ГУНП в Сумській області.

В подальшому, ОСОБА_1 звертався до професійної спілки «Правозахисники країни», членом якої він є, яка надсилала неодноразові запити до Сумського РУП ГУНП в Сумській області та до ГУНП в Сумській області про порядок нарахування збільшеної винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 та постанови Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2020 року №375, причин та порядку її зменшення, однак відповіді на них отримано не було.

У зв`язку з цим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того , що реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, а тому належним способом відновлення порушеного права позивача є визнання протиправною бездіяльності Головного управління Національної поліції в Сумській області по не нарахуванню та невиплаті додаткової доплати за службу в особливих умовах (період карантину), передбаченої постановою КМУ №375 від 29.04.2020 року, за період служби з 18.02.2021 року до 31.08.2022 року старшому оперуповноваженому сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_1 та зобов`язання Головного управління Національної поліції в Сумській області нарахувати та виплатити на користь старшого оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_1 додаткові доплати, передбачені постановою КМУ №375 від 29.04.2020 року, за період служби з 18.02.2021 року до 31.08.2022 року.

Відповідно до ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Постанова суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову не оскаржується.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII).

Відповідно до частин 1, 2 статті 94 Закону № 580-VIII поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» від 11 листопада 2015 року № 988 грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» від 11 березня 2020 року № 211 (із змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня на усій території України карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09 грудня 2020 року № 1236 (із змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 19 грудня 2020 року до 31 серпня 2022 року на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. N 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2".

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про визначення переліку посад працівників, службових і посадових осіб, щодо яких не застосовується обмеження під час нарахування заробітної плати, грошового забезпечення у квітні 2020 р. та на період до завершення місяця, в якому відміняється карантин, установлений Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 29 квітня 2020 року № 342 (далі - Постанова № 342) установлено, що обмеження під час нарахування заробітної плати, грошового забезпечення у квітні 2020 р. та на період до завершення місяця, в якому відміняється карантин, установлений Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, не застосовується для таких категорій посад, зокрема: поліцейські, які беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, у тому числі в операції Об`єднаних сил (ООС), здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбитті збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільненні цих об`єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою.

Згідно з пунктом 2 Постанови № 342 визначення переліку посад (професій) працівників, службових і посадових осіб, військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, поліцейських, зазначених у пункті 1 цієї постанови, з урахуванням специфіки їх участі у заходах, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, у тому числі в операції Об`єднаних сил (ООС), здійснюється відповідним центральним органом виконавчої влади у сфері, у якій він реалізує державну політику, органом державної влади, іншим державним органом.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни» від 29 квітня 2020 року № 375 (далі - Постанова № 375) на період дії карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», та протягом 30 днів з дня його відміни окремим категоріям працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) (далі - працівники) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, встановлюється додаткова доплата до заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах.

Згідно з п.п. 2-5 Постанови 375 встановлення доплати, визначеної пунктом 1 цієї постанови, працівникам підприємств, установ та організацій, органів державної влади, які фінансуються з державного та місцевих бюджетів, здійснюється у граничному розмірі до 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення).

Встановлення доплати, визначеної пунктом 1 цієї постанови, працівникам надавачів соціальних послуг державного/комунального сектору, які безпосередньо надають соціальні послуги за місцем проживання/перебування їх отримувачів (вдома), здійснюється у граничному розмірі до 100 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення).

Перелік посад (професій) працівників, яким встановлюються такі доплати, визначається відповідним центральним органом виконавчої влади у сфері, у якій він реалізує державну політику.

Персональний перелік працівників, яким встановлюється доплата, визначається керівником (керівником державної служби) відповідного підприємства, установи та організації, органу державної влади.

Доплати, визначені пунктами 2 і 3 цієї постанови, здійснюються за рахунок та в межах видатків державного та місцевих бюджетів, передбачених за відповідними бюджетними програмами головних розпорядників бюджетних коштів.

Отже, підставою для отримання доплати за Постановою № 375 є сукупність таких умов: 1) особа є поліцейським; 2) забезпечує життєдіяльність населення, зокрема шляхом забезпечення правопорядку і безпеки громадян, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України.

Забезпечення життєдіяльності населення - комплекс організаційних, економічних, соціальних та інших заходів, спрямованих на створення і підтримання нормальних умов життя, здоров`я, працездатності людей, які здійснюються з метою планування і підготовки до нормованого (у разі необхідності) забезпечення населення продовольчими та непродовольчими товарами, медичним обслуговуванням, послугами зв`язку, транспорту, комунальними та побутовими послугами в особливий період.

У загальному розумінні під громадським порядком розуміють урегульовану правовими та іншими соціальними нормами певну частину суспільних відносин, які складають режим життєдіяльності у відповідних сферах, забезпечують недоторканність життя, здоров`я та гідності громадян, власності та умов, що склалися для нормальної діяльності установ, підприємств, організацій, посадових осіб і громадян.

Громадський порядок у вузькому розумінні визначається як морально-правовий стан суспільства, при якому компетентні органи виконавчої влади шляхом поліцейського нагляду забезпечують безпеку і правомірну поведінку громадян в громадських місцях, вільне використання ними своїх прав і свобод, а також упорядження громадських місць, яке сприяє трудовій діяльності та відпочинку громадян.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до листа Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП в Сумській області від 31.10.2022р. №1306/29/03-2022 ОСОБА_1 нарахування та виплата додаткової доплати до грошового забезпечення відповідно до постанови КМУ від 29.04.2020р. №375 було проведено за період з 12.03.2020р. до 17.02.2021р. За період з 18.02.2021р. до 31.08.2022р. грошові кошти для виплати додаткової доплати до грошового забезпечення Національною поліцією не виділялися, у зв`язку із чим нарахування та виплата додаткової доплати не проводилась.

Відповідно до копії розрахункових листів, які долучені до матеріалів справи, у липні 2020 року позивачу було виплачено додаткову доплату відповідно до постанови КМУ від 29.04.2020р. №375 за березень, квітень, травень, червень 2020 року; у серпні 2020 року виплачено доплату за липень 2020 року; у грудні 2020 року - здійснено виплату доплати за серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2020 року.

Згідно з розрахунковим листом за липень 2021 року позивачу виплачено додаткову доплату відповідно до постанови КМУ від 29.04.2020р. №375 за січень та лютий 2021 року.

Таким чином, судом встановлено, що позивачу додаткова доплата на період дії карантину була нарахована за період з 12.03.2020р. до 17.02.2021р.

При цьому, відповідачем не надано доказів нарахування зазначеної оплати позивачу, починаючи з 18.02.2021р. до 31.08.2022р.

Щодо доводів апелянта з посиланням на не виконання позивачем обов`язків, які мають безпосередній контакт з населенням, колегія суддів звертає увагу на те, що пунктом 2.1 витягу з посадової інструкції старшого уповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності ВКП Сумського РУП встановлено, що він організовує заходи щодо встановлення осіб, бере участь у розкритті та особисто вживає заходів щодо розкриття злочинів на території Краснопільського району (а.с.156-157).

Пунктом 2.23 інструкції передбачено, що позивач щоденно вживає всіх необхідних заходів щодо доставки осіб, визначених СВ та СД Сумського РУП / (ВП №2 смт. Краснопілля), для проведення слідчих дій, вручення повідомлень про підозру та обвинувального акта.

Пунктом 2.4 інструкції встановлено, що старший уповноважений особисто виїжджає на місця пригод злочинам, вчиненим на території Краснопільського району. На місці події керується Наказом МВС України №575 від 07.07.2022р.

Пунктом 2.7 цієї ж інструкції визначено обов`язок позивача щодо виконання письмових доручень слідчих щодо здійснення слідчих (розшукових) дій та негласних (розшукових) дій у кримінальному провадженні відповідно до вимог КПК України.

Із наведених вище вимог посадової інструкції вбачається необхідність виконання ОСОБА_1 функцій, які потребують контакту з іншими особами, внаслідок чого існує загроза зараження та поширення у відповідному районі Сумської області гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Отже, посада, яку займав позивач, відповідає встановленим постановою Кабінету Міністрів України № 375 критеріям поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відповідачем не доведено особливої специфіки роботи позивача, яка виконувалась останнім з 12.03.2020р. до 17.02.2021р (місяці, за які були нараховано та виплачено додаткову доплату) та її відмінності від роботи, яка виконувалась позивачем з 18.02.2021р. до 31.08.2022 (місяці, за які не було нараховано та виплачено додаткову доплату), враховуючи перебування позивача на тій же самій посаді і виконання тих же самих службових обов`язків.

Також,колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апелянта щодо відсутність коштів для виплати додаткової доплати до грошового забезпечення Національною поліцією, з огляду на наступне.

Колегія суддів звертає увагу, що Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання здійснення доплати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення, медичним працівникам, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, у відомчих закладах охорони здоров`я» від 09 червня 2021 року № 588, відповідно до статті 36 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" здійснено розподіл бюджетних призначень, передбачених Міністерству фінансів у загальному фонді державного бюджету за програмою 3511380 "Заходи, пов`язані з боротьбою з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, та її наслідками", шляхом передачі Міністерству внутрішніх справ частини бюджетних призначень у сумі 800000 тис. гривень та їх установлення, зокрема Національній поліції у сумі 679261,3 тис. гривень (видатки споживання, з них оплата праці - 572520,2 тис. гривень) для здійснення доплати поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 08.11.2005р. у справі «Кечко проти України» (заява №63134/00) зазначив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм працівникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни до законодавства. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними (пункт 23 рішення). Також Суд не прийняв аргумент Уряду України щодо відсутності бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Отже, реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 18.12.2018р. у справі №820/4619/16, від 14.03.2019р. у справі №820/660/17, які в силу положень ч.5 ст.242 КАС України мають бути враховані при розгляді цієї справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Національної поліції в Сумській області по не нарахуванню та невиплаті додаткової доплати за службу в особливих умовах (період карантину), передбаченої постановою КМУ №375 від 29.04.2020 року, за період служби з 18.02.2021 року до 31.08.2022 року старшому оперуповноваженому сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_1 .

Щодо доводів апелянта про не дотримання позивачем строку звернення до суду з даним адміністративним позовом, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частин 3, 5 статті 122 КАС України для звернення до суду у справах про прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячним строком, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня , коли особа усвідомила або повинна була вас про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Верховний Суд у постанові від 19 січня 2023 року у справі № 460/17052/21 зазначив, що положення статті 233 КЗпП України в частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в нарахуванні перед частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Відповідно до частини 2 статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній до змін, внесених згідно із Законом України від 01.07.2022 № 2352-IX) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Законом України від 01.07.2022 № 2352-IX, який набрав чинності з 19 липня 2022 року, частини першу та другу статті 233 КЗпП України викладено в такій редакції:

«Працівник може надіслати із заявою про вирішення трудового спору до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був бути прийнятий про порушення свого права, крім того, передбачених частиною іншою цією статтею.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним листового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)».

Отже, до 19 липня 2022 року КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належного працівника заробітної плати, обмеженої трьома місяцями з дня, коли працівник усвідомлювався або повинен був бути встановлений про порушення свого права.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 06 квітня 2023 року у справі № 260/3564/22.

Проте, відповідно до пункту 1 глави XIX "Прикінцеві положення" КЗпП України під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України дії щодо призначення запобігання поширенню серцевої хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 Кодексу цього Кодексу, продовжуються на рядок дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2022 року № 1423 "Про внесення змін до розпорядження Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 року № 338 і постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 року № 1236» дію карантину через COVID-19 продовжено до 30 квітня 2023 року.

Отже, з огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відхилення посилання Відповідача про порушення Позивачем строку звернення до суду, встановленого статтею 233 КАС України, оскільки відповідно до пункту 1 глави ХІХ «Прикінцеві положення» під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Оскільки відповідачем не доведено наявності тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої прийшов до обґрунтованого висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення позову.

Оцінюючи інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.06.2023 по справі № 480/6404/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) О.В. Присяжнюк Н.С. Бартош
Повний текст постанови складено 10.10.2023 року