Справа № 160/18616/23
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2023-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Врони О. В.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, в якому просить:
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати до пільгового стажу відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 період роботи за професією нагрівника металу з 10.07.1996 року по 24.02.2023 року;
зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.06.2023 року про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що звернувся до органу Пенсійного фонду із заявою і документами про призначенням пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», проте відповідач протиправно відмовив відповідно до підп. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», посилаючись на недосягнення пенсійного віку і пільгового стажу за Списком №1.
Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1, 2 ст. 257, ч.1 ст. 260 Кодексу адміністративного судочинства України зазначена справа є справою незначної складності та розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження.
Згідно з ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
23.08.2023 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач не погоджується із заявленими позовними вимогами та просить суд відмовити в їх задоволенні.
Відповідач стверджує, що позивач звернувся із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно наданих до заяви документів про пільговий стаж за Списком №1 у позивача відсутній, оскільки довідка, що підтверджує пільговий стаж не надана.
На час звернення позивача із відповідною заявою до відповідача щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, з 23.01.2020 в Україні існують два Закони, котрі одночасно регламентують правила призначення пенсії за Списком №1, а саме п. а ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у редакції до Закону України від 02.03.2015 №213-VІІІ та п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у редакції Закону України від 03.10.2017 №2148- VІІІ.
Відповідач також звертає увагу на те, що прийняття певного рішення в залежності від результатів розгляду поданих заявником документів є дискреційними повноваженнями Пенсійного фонду, втручання до яких не відповідатиме завданню адміністративного судочинства.
30.08.2023 від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій ОСОБА_1 наголошує, що не звертався до пенсійного органу за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах, що визначаються за результатами атестації робочих місць, а звернувся за призначенням пенсії незалежно від віку за Списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України при зайнятості терміном не менше 25 років постанова №202 від 31.03.1994), що підтверджується заявою про призначення пенсії.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 16.06.2023 із заявою і документами про призначення пенсії за віком, в якій вказав, що наполягає на призначенні пенсії відповідно до п. 3 ст. 114 Закону України.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві №09 від 23.06.2023 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, з посиланням на підп. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за яким право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах з особливо шкідливим і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Пенсійним фондом встановлено, що відповідно до наданих до заяви документів про стаж (довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру, трудова книжка, диплом, довідка про підтвердження стажу) страховий стаж складає 30 років 02 місяці 20 днів, пільговий стаж за Списком №1 відсутній оскільки довідка, що підтверджує пільговий стаж, не надана.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із недосягненням пільгового пенсійного віку (50 років) та пільгового стажу за Списком №1 (10 років).

Не погоджуючись із прийнятим Пенсійним фондом рішенням, позивач за захистом своїх порушених прав і інтересів з даним позовом звернувся до суду.

При вирішення спору суд виходить з наступного.

Предметом спору є право позивача на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Статтею 46 Конституції України гарантовано право громадянам на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Тобто, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

За приписами ст.1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел передбачено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (Закон № 1058-IV).

Відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону №1058, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 р. N 202, затверджено Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років.

Так, до розділу V. Металургійне виробництво чорних та кольорових металів (рудопідготовка, збагачення, окускування, випал руд і нерудних копалин, коксохімічне виробництво, виробництво динасових виробів) вказаного Списку віднесені також нагрівники металу: у прокатному виробництві; у трубному виробництві.

Частиною 1 ст. 45 Закону України № 1058-IVвстановлено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку. Пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Статтею 62 закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.93 N 58 затверджена Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників (Інструкція №58).

До трудової книжки вносяться, зокрема:

відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження;

відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення (п. 2.2.Інструкції №58).

За вимогами пунктів 2.3., 2.4.Інструкції №58 записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - удень звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р., у графі 2 трудової книжки записується "05.01.1993".

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N 637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (Порядок №637).

Відповідно до п. 1 Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Приписами п. 3 Порядку №637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Позивачу не зараховано до пільгового стажу період роботи за професією нагрівальника металу з 10.07.1996 р. по 24.02.2023р. відповідно до ч. 3 ст. 117 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Дослідивши записи трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_1 судом встановлено:

10.07.1996 позивач був прийнятий в СПЦ-1 Криворізького металургійного комбінату «Криворіжсталь імені В.І. Леніна» нагрівальником металу 5 розряду відповідно до розпорядження №32 від 10.07.1996 (запис №4);

31.03.1998 звільнений за переведенням на КГЗ «Криворіжсталь-прокат» відповідно до п. 5 ст. 36 КЗпП України відповідно до наказу №158 від 16.03.1998 (запис №6);

01.04.1998 - прийнятий за переведенням в СПЦ-1 нагрівальником металу 5 розряду відповідно до розпорядження №71 від 01.04.1998 (запис №7);

06.09.2019 присвоєно 6 розряд нагрівальника металу відповідно до розпорядження №3619 від 06.09.2019 (запис №14);

01.02.2021 переведений нагрівальником металу 6 розряду, дільниця №2 нагрівальник печей дрібносортних станів, нагрівальні пристрої, технологія, у сортопрокатний цех №1 відповідно до розпорядження №363 від 29.01.2021 (запис №16).

Системний аналіз наведених вище положень дає змогу дійти висновку, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації, з метою визначення права на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 07.03.2018 року у справі № 233/2084/17, від 16.05.2019 року у справі № 161/17658/16-а, від 27.02.2020 року у справі №577/2688/17, від 31.03.2020 року у справі №446/656/17, від 21.05.2020 року у справі №550/927/17, від 10.12.2020 року у справі №372/403/17.

Копія трудової книжки, яка є первинним джерелом інформації про стаж позивача підтверджує його роботу у вказані періоди.

Таким чином, не надання додаткових відомостей (довідок тощо), не може нівелювати право позивача на пенсію, яке гарантовано Конституцією України, відповідно до якої громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Позивачем було надано всі необхідні документи для зарахування йому до стажу для призначення пенсії на пільгових умовах, а саме трудова книжка в яких зазначені періоди роботи, професія, яка відноситься до професій, зазначених у ч. 3 ст. 114 Закону №1058 .

Трудова книжка позивача не містить будь-яких застережень стосовно того, що позивач за вказаний період працював неповний робочий день, відповідач, всупереч ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, також не надав суду будь-яких доказів на підтвердження цього, тому суд дійшов висновку, що позивач працював на підприємстві повний робочий день.

Відповідач безпідставно не взяв до уваги заяву позивача, в який він наполягав розглянути призначення пенсії саме на підставі ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Заява розглянута Пенсійним фондом про призначення пенсії з інших підстав, при цьому підстави на яких позивач просив призначити йому пенсію Пенсійним фондом безпідставно не розглянуті, трудову книжку позивача, яка є основним документом, що підтверджує стаж на металургійних роботах, де вказані всі періоди його роботи не врахував.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач не довів правомірність своїх дій щодо неврахування періоду роботи позивача при розгляді його заяви про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до вимог ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, ці норми одночасно покладають обов`язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.

Належних і достатніх доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідач під час розгляду справи не надав.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов таким що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем сплачено за подання позовної заяви судовий збір у сумі 1073,60 грн. за квитанцією № від 19.07.2023 року.

Враховуючи, що адміністративний позов задоволено повністю, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в сумі 1073,60 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст.139,243-246,255,262,295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, б. 16, м. Київ, 04053, ) про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії-задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 23.06.2023 № 09 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, б. 16, м. Київ, 04053, ) зарахувати до пільгового стажу відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) період роботи за професією нагрівника металу з 10.07.1996 року по 24.02.2023 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, б. 16, м. Київ, 04053, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) від 16.06.2023 року про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, б. 16, м. Київ, 04053, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона