Справа № 560/13983/23
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2023-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/13983/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Козачок І.С.

Суддя-доповідач - Драчук Т. О.

10 жовтня 2023 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Смілянця Е. С. Полотнянка Ю.П. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Мокрак С.А.,

представника позивача: Путері О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 серпня 2023 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

в липні 2023 року позивач, - Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, звернулось до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування постанови від 03.07.2023 ВП №71760131 про накладення штрафу.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 17.08.2023 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити адміністративний позов в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, належного представника не направив, разом з тим про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, підтверджується матеріалами справи, на виконанні в Управлінні забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження ВП№71760131 з примусового виконання виконавчого листа Хмельницького окружного адміністративного суду, виданого 25.04.2023 у справі №560/6575/22 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 без обмеження її максимального розміру. Рішення суду прийняте 16.08.2022.

09.05.2023 державним виконавцем відкрите виконавче провадження ВП №71760131, зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

У встановлений строк рішення виконане не було.

22.06.2023 стягувачем подана заява про те, що станом на 22.06.2023 рішення суду боржником не виконане, оскільки пенсійний орган продовжує проводити виплату пенсії з обмеженням її максимальним розміром.

Органом ДВС на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області було скеровано вимогу від 27.06.2023 щодо виконання рішення суду, щодо повідомлення про причини невиконання рішення та надання інформації про хід виконання.

У наданій 29.06.2023 відповіді пенсійний орган повідомив про те, що на виконання рішення суду Головним управлінням проведений перерахунок пенсії стягувача ОСОБА_1 з 01.04.2019 без обмеження максимальним розміром. Розмір пенсії після перерахунку станом на 01.04.2019 склав 19120,87 грн., нарахована сума доплати за період з 01.04.2019 по 30.11.2021 становить 71967,84 грн.

03.07.2023 складений акт державного виконавця, у якому зазначається, що рішення суду у справі №560/6575/22 не виконане, відтак прийнята постанова від 03.07.2023 ВП№71760131 про накладення штрафу в розмірі 5100 грн.

Не погоджуючи з постановою про накладення штрафу позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що у адміністративній справі №560/6575/22 судом було зобов`язано Головне управління здійснити нарахування та виплату пенсії стягувачу з 01.04.2019 без обмеження її максимальним розміром. У рішенні суду не зазначена гранична дата, до якої повинен був здійснюватись цей перерахунок пенсії стягувача без обмеження максимальним розміром.

Однак, зі змісту наявних у справі протоколів перерахунків пенсії вбачається, що пенсійний орган здійснював обмеження пенсії стягувача максимальним розміром при проведенні наступних перерахунків.

Також судом першої інстанції встановлено, що до відповіді від 29.06.2023, наданої на вимогу державного виконавця, позивач додав лише копію перерахунку пенсії стягувача, а також копію розрахунку суми, що підлягає виплаті на виконання рішення суду. Зазначені документи не свідчать про належне виконання рішення суду. Крім того, інформація, яка викладена у вказаному повідомленні боржника стосовно певних обсягів витрат бюджету на виконання рішень судів за попередні роки, черговість виплат і відсутність коштів на виконання рішення у поточному періоді, не підтверджена будь-якими належними доказами ані органу ДВС ані суду.

Так, і у матеріалах виконавчого провадження і у справі немає належних доказів того, що позивач станом на час часткового виконання рішення суду не мав відповідних призначень/коштів на погашення заборгованості перед стягувачем, у тому числі але не виключно, будь-які кошториси, виписки про відсутність коштів, про обсяги призначень за відповідними програмами тощо. Отже, посилання пенсійного органу на те, що він фактично позбавлений можливості провести виплату через об`єктивні причини, є необґрунтованим і недоведеним. Таким чином, доводи позивача про виконання рішення суду у повному обсязі не підтверджуються належними доказами і правомірно не взяті до уваги відповідачем.

На підставі зазначеного суд першої інстанції дійшов висновку, що належних доказів того, що рішення було виконане у повному обсязі саме з поважних і об`єктивних причин, пенсійний орган не надав ані відповідачу ані суду. З огляду на це суд першої інстанції вважає, що державний виконавець під час перевірки стану виконання правомірно встановив невиконання рішення суду, що слугувало підставою для накладення штрафу.

З урахуванням вказаного, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для скасування постанови від 03.07.2023 ВП №71760131 про накладення штрафу.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.9 ч.2 ст.129 Конституції України обов`язковість судового рішення є однією із основних засад судочинства.

Згідно з ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Частинами 2 та 3 ст.14 КАС України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 №1404-VІІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п.1 ч.2 ст.18 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачені цим Законом заходи щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусовою виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Як передбачено ст.63 ЗУ "Про виконавче провадження" за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

Відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії визначена положеннями ст.75 Закону №1404-VIII.

Відповідно до ч.1 ст.75 ЗУ "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Згідно з ч.2 ст.75 ЗУ "Про виконавче провадження" у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, вказаною нормою встановлено визначальну ознаку для накладення на боржника штрафу, а саме не виконання рішення суду без поважних причин. При цьому, поважними, в розумінні Закону України "Про виконавче провадження", можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником, та які не залежали від його власного волевиявлення.

Так, згідно з рішенням суду в адміністративній справі №560/6575/22 судом було зобов`язано Головне управління здійснити нарахування та виплату пенсії стягувачу з 01.04.2019 без обмеження її максимальним розміром. У рішенні суду не зазначена гранична дата, до якої повинен був здійснюватись цей перерахунок пенсії стягувача без обмеження максимальним розміром.

Водночас, з наданих органу ДВС розрахунків та протоколів перерахунків встановлено, що пенсійний орган здійснив обмеження розміру пенсії стягувача під час перерахунку з 01.03.2023 (а.с.34).

Колегія суддів враховує, що судове рішення підлягає виконанню у спосіб та у порядку визначеними таким рішенням. Якщо судове рішення є незрозумілим сторонам у справі або державному виконавцю останні наділені правом на звернення до суду з відповідною заявою в порядку визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Зміна чи встановлення способу та порядку виконання судового рішення можлива виключно в порядку визначеному статтею 378 Кодексу адміністративного судочинства України.

З урахуванням зазначеного, рішення Хмельницького окружного адміністративного суду у справі №560/6575/22 в частині здійснення нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром, в повній мірі не виконане.

Водночас, відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено пунктом 1 статті 1 Першого протоколу. Необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції.

Колегія суддів враховує, що невиконання в повному обсязі рішення судів, які набрали законної сили щодо пенсійних виплат, позбавляють пенсіонерів права отримати заборгованість з перерахованої (нарахованої) пенсії на виконання рішень судів, що в свою чергу, позбавляє їх гарантованого Конституцією України (стаття 46) права на соціальний захист в повному обсязі.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону №1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

З огляду на встановлені в справі обставини та керуючись положеннями чинного законодавства колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що обов`язок виконання рішення суду позивачем не дотримано, у зв`язку з чим державний виконавець постановою від 03.07.2023 ВП №71760131 правомірно застосував штраф до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області у розмірі 5100,00 грн.

Враховуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 серпня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 272, 287, 325 КАС України.

Головуючий Драчук Т. О.

Судді Смілянець Е. С. Полотнянко Ю.П.