Справа № 753/11230/23
Суддя: Трусова Т. О.
Дата ухвалення: 2023-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-а/753/105/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2023 року Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т. О. з секретарями судового засідання Кирик К. С., Кримчук Я. Р. за участі представників сторін Желудкова В. В., Гаврилюк Н. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, із закриттям справи про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2023 р. ОСОБА_1 (далі також - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, серії АА № 00009670 від 13.06.2023 за частиною другою статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Свої вимоги мотивував тим, що належний очолюваному ним підприємству - ТОВ «Персональний Український Лізинг», транспортний засіб DAF XF 105.460, номерний знак НОМЕР_1 , відповідно до акту приймання-передачі предмета лізингу від 09.09.2020 передано в користування ТОВ «Делівері-авто», у зв`язку з чим він не повинен нести відповідальність за дане адміністративне правопорушення. Окрім того закінчився строк дії повірки технічного засобу, яким зафіксовано перевищення нормативних параметрів (загальної маси) транспортного засобу.

Ухвалою судді від 05.07.2023 відкрито провадження за даним позовом та справу призначено до розгляду за правилами статті 286 КАС України з повідомленням учасників справи відповідно до цієї ж статті у відкритому судовому засіданні 06.09.2023.

21.07.2023 від Державної служби України з безпеки на транспорті надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечив проти вимог позивача та просив у їх задоволенні відмовити мотивуючи свою позицію тим, що позивач як керівник юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб DAF XF 105.460, номерний знак НОМЕР_1 ,відповідно до вимог статті 14-3 КУпАП є належним суб`єктом адміністративного правопорушення, оскільки відомості про належного користувача транспортного засобу не вносились до Єдиного державного реєстру транспортних засобів. З приводу доводів позову щодо закінчення строку дії повірки технічного засобу відповідач зазначив, що на дату вчинення адміністративного правопорушення діяла постанова Кабінету Міністрів України від 05.04.2022 № 412, згідно з якою в умовах воєнного стану позитивні результати повірки законодавчо-регульованих засобів вимірювальної техніки є чинними.

Заслухавши в судовому засіданні представників сторін, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

13.06.2023 заступник начальника відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Криштоп Яніна Іванівна склала постанову серії АА № 00009670 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 132-1 КУпАП та наклала на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51 000 грн.

У постанові зазначено, що 10.05.2023 о 14 год. 23 хв. за адресою: М-03, км 348+870, Полтавська область, відповідальна особа ОСОБА_1 допустив рух транспортного засобу DAF XF 105.460, номерний знак НОМЕР_1 , з перевищенням нормативних параметрів, зазначених у п. 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 28,066 % (11,226 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 8,272 % (0,951 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11,5 тон, навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 33,45 % (3,847 тон) та при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11,5 тон.

Даючи оцінку правомірності оскаржуваної постанови суд виходить з наступного.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом України «Про автомобільний транспорт».

Відповідно до частини четвертої статті 6 цього Закону реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

На виконання вимог абзацу 4 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» утворено Державну службу України з безпеки на транспорті.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (далі - Положення).

Відповідно до пункту 1 Положення Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Укртрансбезпека у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства (пункт 3 Положення).

Згідно з підпунктом 1 пункту 4 Положення основним завданням Укртрансбезпеки є, зокрема, реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування міському електричному, залізничному транспорті.

За приписами пункту 5 Положення Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю; у випадках, передбачених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, розглядає справи про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення.

Згідно пункту 7 Положення Укртрансбезпека для виконання покладених на неї завдань має право, зокрема: використовувати у своїй діяльності транспортні засоби, спеціалізовані та засоби вимірювальної техніки; у разі виявлення порушень законодавства щодо габаритно-вагового контролю під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) копіювати, сканувати документи, які пред`являють водії транспортних засобів під час проведення такої перевірки, та використовувати їх як доказ під час розгляду справ про порушення законодавства; використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, зокрема в автоматичному режимі.

Частиною другою статті 29 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмірі плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 22.5. Правил дорожнього руху України визначено, що рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

У силу пункту 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізником Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5. Правил дорожнього руху України, на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Відповідно до підпункту 4 пункту 2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 (далі - Порядок № 879), габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідальності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрами і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Отже, положеннями чинного законодавства визначені повноваження Укртрансбезпеки щодо контролю за рухом транспортних засобів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, а також порядок здійснення такого контролю.

Указане узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 917/210/19.

Частиною другою статті 132-1 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Санкція цієї норми передбачає штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (примітка до статті 132-1 КУпАП).

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174.

Відповідно до пунктів 16-17 указаного Порядку у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Рух транспортного засобу DAF XF 105.460, номерний знак НОМЕР_1 , з перевищенням нормативних параметрів, зазначених у пункті 22.5 ПДР України, було зафіксоване технічним засобом WIM 53, Q-Free HI-TRAC TMU4 WIM, 053*001, який відповідає вимогам ДСТУ 8809:2018 «Метрологія. Прилади контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото- і відеофіксації. Вимірювачі швидкості руху транспортних засобів дистанційні, вимірювачі просторово-часових параметрів місцеположення транспортних засобів дистанційні. Метрологічні та технічні вимоги».

Технічний засіб WIM 53, Q-Free HI-TRAC TMU4 WIM, 053*001 має сертифікат відповідності UA.TR.001 35 491-21, 490-21, 489-21, 492-21, дійсний до 22.11.2021, тобто на час складення оскаржуваної постанови строк його дії закінчився.

Кабінет Міністрів України своєю постановою від 05.04.2022 № 412 «Деякі питання повірки законодавчо-врегульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного стану» установив, що позитивні результати періодичної, позачергової повірки та повірки після ремонту законодавчо-регульованих засобів вимірювальної техніки, засвідчені відбитком повірочного тавра на таких засобах чи записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та/або оформлені свідоцтвом про повірку законодавчо-регульованого засобу вимірювальної техніки, строк дії яких закінчився у період воєнного і надзвичайного стану та протягом місяця після його припинення чи скасування, чинні на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України або в окремих її місцевостях.

Ця постанова втратила свою чинність з 04.06.2023 з набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України від 07.04.2023 № 440, а відтак доводи позову про те, що правопорушення було зафіксоване технічним засобом, строк дії повірки якого закінчився, є безпідставними.

За приписами частини першої статті 14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені, зокрема, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Стаття 279-7 КУпАП передбачає звільнення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили:

така особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу;

особа, яка користувалася транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

У разі звільнення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, від адміністративної відповідальності на підставі:

абзацу другого частини першої цієї статті - винесена стосовно відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності скасовується тим органом (посадовою особою), який її виніс;

абзацу третього частини першої цієї статті - до винесеної постанови стосовно відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, вносяться зміни щодо визначення суб`єктом правопорушення особи, яка фактично керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі.

Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті визначає стаття 279-5 КУпАП, якою передбачено, що у разі якщо адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені, зокрема, частинами другою, третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлюють відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або вантажовідправника.

За запитом уповноваженої на те посадової особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті (у тому числі за умови ідентифікації такої посадової особи за допомогою кваліфікованого електронного підпису), відповідні органи (підрозділи) Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України зобов`язані надавати відомості про належного користувача транспортного засобу, фізичну особу, керівника юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, особу, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи, з обов`язковим дотриманням Закону України «Про захист персональних даних».

За запитом уповноваженої на те посадової особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті (у тому числі за умови ідентифікації такої посадової особи за допомогою кваліфікованого електронного підпису), відповідні органи державної влади або місцевого самоврядування, їх посадові (службові) особи зобов`язані надати відомості про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи вантажовідправника.

Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Постанова про накладення адміністративного стягнення надсилається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом трьох днів з дня її винесення рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця реєстрації (проживання) фізичної особи (місцезнаходження юридичної особи).

Аналіз наведених норм КУпАП, які регламентують порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, дає підстави для висновку, що при відсутності відомостей про належного користувача транспортного засобу у Єдиному державному реєстрі транспортних засобів суб`єктом відповідальності за таке правопорушення є фізична особа, за якою зареєстровано транспортний засіб, або керівник юридичної особи - власника транспортного засобу,

Процедура внесення до Єдиного державного реєстру транспортних засобів відомостей про належного користувача транспортного засобу визначена Порядком внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2022 № 1145 (постанова набрала чинності 13.01.2023, далі - Порядок № 1145).

Підпункти 1, 4 пункту 2 Порядку № 1145 визначають, що заявником є власник транспортного засобу (його представник за нотаріально посвідченою довіреністю або за дорученням, якщо власником транспортного засобу є юридична особа) та належний користувач, а належним користувачем - фізична особа, яка на законних підставах користується транспортним засобом, що їй не належить, а також керівник юридичної особи (особа, яка виконує повноваження керівника юридичної особи) або працівник, визначений керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу, які в разі внесення щодо них відомостей до Реєстру несуть відповідно до статті 14-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Підставою для внесення до Реєстру відомостей про належного користувача є електронна заява або заява, сформована та подана заявниками, якою визначено належного користувача безпосередньо власником транспортного засобу у зв`язку з передачею фізичній або юридичній особі транспортного засобу в користування (пункт 3 Порядку № 1145).

Пунктом 14 Порядку № 1145 передбачено, що внесення до Реєстру відомостей про належного користувача, якого визначив безпосередньо власник транспортного засобу, здійснюється в сервісному центрі МВС у присутності власника транспортного засобу (його представника за довіреністю або за дорученням, якщо власником транспортного засобу є юридична особа) та належного користувача.

За обставинами справи установлено, транспортний засіб DAF XF 105.460, номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрований за ТОВ «Персональний Український Лізинг», керівником якого є позивач ОСОБА_1 .

На виконання умов договору фінансового лізингу № FL337-09/20 від 09.06.2020 вказаний транспортний засіб відповідно до акту приймання-передачі предмета лізингу від 22.09.2020 було передано в користування лізингоодержувачу ТОВ «Делівері-авто», проте відомості про це товариство як належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів не вносились.

На момент передачі транспортного засобу лізингоодержувачу діяв Порядок внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 14.11.2018 № 1197 (постанова втратила чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 08.10.2022 № 1145), на який позивач посилається яку на підставу своїх вимог.

Незважаючи на те, що на відміну від чинного Порядку № 1145 Порядок № 1197 визначав також належним користувачем транспортного засобу керівника юридичної особи - лізингоодержувача (особи, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи - лізингоодержувача), вказана обставина не свідчить про неправомірність оскаржуваної постанови, оскільки відсутність в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів відомостей про ТОВ «Делівері-авто» як про належного користувача транспортного засобу унеможливлює визначення керівника цього товариства суб`єктом відповідальності за адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі.

Всупереч доводам позову вказані нормативно-правові акти не мають імперативного характеру та надають право на вчинення юридично значимих дій щодо внесення до Єдиного державного реєстру транспортних засобів відомостей про належного користувача транспортного засобу (на подання відповідної заяви) як власнику транспортного засобу, так і самому належному користувачу.

Надаючи вказаним особам таке право законодавець між тим поклав на власника транспортного засобу (керівника юридичної особи - власника транспортного засобу) ризик настання для них наслідків, пов`язаних з невчиненням дій щодо внесення до Єдиного державного реєстру транспортних засобів відомостей про належного користувача транспортного засобу.

В даному випадку таким наслідком для позивача є покладення на нього адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене частиною другою статті 132-1 КУпАП.

Судом також не встановлено наявність обставин, які є підставою для звільнення позивача від адміністративної відповідальності у відповідності до частини першої статті 279-5 КУпАП України, а саме: звернення третьої особи до органу чи посадової особи, уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання факту вчинення нею адміністративного правопорушення та керування транспортним засобом з наданням квитанції про сплату штрафу.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позивача обґрунтовано притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 132-3 КУпАП, під час встановлення адміністративного правопорушення та накладення на позивача адміністративного стягнення відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись статтями 2, 5-9, 77, 20, 73-78, 90, 121, 241, 242, 243, 244, 246, 255, 262, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його оголошення.

Суддя:

Повне рішення складене 10.10.2023.