Справа № 440/6711/21
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2023-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Слободянюк Н.І.

09 жовтня 2023 р. Справа № 440/6711/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Бегунца А.О. , Рєзнікової С.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові адміністративну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Близнюка Ігорі Володимировича на додаткове рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2022 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и в:

22.06.2021 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області в якому просить суд :

- визнати протиправним та скасувати рішення тринадцятої позачергової сесії Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області восьмого скликання Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам у власність на території Хорольської міської ради (з поділом земельної ділянки площею 17,3000 га від 18.06.2021;

- визнати протиправним та скасувати рішення тринадцятої позачергової сесії Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області восьмого скликання Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам у власність на території Хорольської міської ради (з поділом земельної ділянки площею 17,3049 га від 18.06.2021;

- визнати протиправним та скасувати рішення тринадцятої позачергової сесії Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області восьмого скликання від 18.06.2021 про відмову ОСОБА_1 у затвердженні проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок;

- зобов`язати Хорольську міську раду Лубенського району Полтавської області розглянути та затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства, загальною площею 17,3000 га, кадастровий номер :00:013:0002 та передати земельну ділянку в оренду терміном на 7 років з орендною платою 12% за рік та розглянути і затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства загальною площею 17,3049 га кадастровий номер :00:008:0008 та передати земельну ділянку в оренду терміном на 7 років з орендною платою 12% за рік.

Позивач просив суд провести розподіл судових витрат у справі, стягнувши на його користь з відповідача відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та витрати зі сплати судового збору.

В позовній заяві, позивач зазначив, що ним укладено договір про надання правової (правничої) допомоги з адвокатом Близнюк А.Б. Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги становить 20 000.00 грн. Повідомив про те, що докази на підтвердження розміру усіх понесених судових витрат у зв`язку із розглядом вказаної справи, зокрема пов`язаними з наданням правничої допомоги, будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 06.09.2021 (розгляд справи відбувся за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) задоволено частково адміністративний позов ОСОБА_1 .

Судовим рішенням визнано протиправною бездіяльність Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області щодо неприйняття рішень за заявами ОСОБА_1 від 26.05.2021 (за вх.№3732/03-12 від 26.05.2021 та вх.№3733/03-12 від 26.05.2021) про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення фермерського господарства та передання таких земельних ділянок йому в оренду на підставі статей 121, 122 та 123 Земельного кодексу України.

Хорольську міську раду Лубенського району Полтавської області зобов`язано розглянути заяви ОСОБА_1 від 26.05.2021 (за вх.№3732/03-12 від 26.05.2021 та вх.№3733/03-12 від 26.05.2021) та за результатами їх розгляду по суті прийняти рішення відповідно до статті 123 Земельного кодексу України, які оформити у формі рішення згідно з частиною першою статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", а в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

За рахунок бюджетних асигнувань Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області на користь ОСОБА_1 стягнуто судові витрати зі сплати судового збору в сумі 454,00 грн.

Крім того, судовим рішення клопотання ОСОБА_1 про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу призначено до розгляду у порядку письмового провадження на 14.09.2021, а також встановлено позивачу строк для подання до суду доказів понесення судових витрат на професійну правничу допомогу відповідно до статей 134, 139 Кодексу адміністративного судочинства України до 16:00 13.09.2021 разом з доказами вручення таких документів іншим учасникам справи та встановлено відповідачу строк для подання до суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно до частини сьомої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України до 16:00 13.09.2021 разом з доказами вручення копії такого клопотання іншим учасникам справи.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 14.09.2021 у справі №440/6711/21 клопотання ОСОБА_1 про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу залишено без розгляду.

Судове рішення вмотивоване тим, що позивач (його представник), будучи належним чином повідомленим про ухвалення вказаного рішення суду та про призначення до розгляду клопотання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, а також про встановлення строку для подання відповідних доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу, не подав до суду відповідно до статей 134, 139 Кодексу адміністративного судочинства України відповідних доказів понесення судових витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 14.02.2022 ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 14.09.2021 по справі №440/6711/21 скасовано та справу №440/6711/21 направлено до Полтавського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив з того, що рішення суду першої інстанції ухвалене 06.09.2021, останнім (п`ятим) днем, протягом якого особа мала право подати докази на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу у цій справі є 13.09.2021. Судом встановлено, що 13.09.2021 представником позивача засобами поштового зв`язку до суду першої інстанції було направлено клопотання про ухвалення додаткового рішення у справі, до якого були додані докази понесення витрат на правничу допомогу, тобто, заявником дотримано строк подання такого клопотання. При цьому, колегія суддів зазначила, що призначаючи дату та час розгляду клопотання про ухвалення додаткового рішення, до моменту отримання судом відповідної заяви (без врахування можливого направлення такої заяви засобами поштового зв`язку) суперечить приписам ч. 3 ст. 252 КАС України.

Як вбачається з матеріалів справи 13.09.2021 представником позивача, через засоби поштового зв`язку, до суду першої інстанції було надіслано клопотання ро ухвалення додаткового рішення у справі щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу адвоката у сумі 20000,00 між сторонами.

До вказаного клопотання додані документи, а саме: копію договору про надання правової (правничої) допомоги від 22.06.2021; копію рахунку від 10.09.2021; копію повного звіту про виконану роботу (надані послуги) від 10.09.2021; копію акту приймання-передачі виконаних робіт від 10.09.2021 за договором про надання правової (правничої) допомоги від 22.06.2021; роздруківку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно адвоката Близнюка А.Б.

17.09.2022 від відповідача до суду надійшла заява про зменшення розміру судових витрат по наданню послуг адвоката по справі №440/6711/22.

Заперечуючи вимоги заяви, відповідач посилається на те, що заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу за вказані послуги є неспівмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу і тому просить суд відмовити позивачу в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

Додатковим рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 16.11.2022 відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про розподіл між сторонами витрат на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 20.000 грн.

Відмовляючи в задоволенні заяви представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу витрат, понесених із оплатою професійної правової допомоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено фактичне понесення витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 20.000 у зв`язку з чим сума судових витрат на правничу допомогу розподілу між сторонами не підлягає.

Не погодившись із вказаним додатковим рішенням суду, представником позивача адвокатом Близнюком І. В. подано апеляційну скаргу, в якій з посилання на порушення судом першої інстанції норм матеріального права просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі в повному обсязі.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги представник позивача зазначив, що у цій справі розмір понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції визначено у договорі про надання професійної правничої допомоги у фіксованому розмірі (20000,00 грн.) і він не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

Посилається на висновки Верховного Суд, викладені у постанові від 10.11.2022 у справі № 640/24023/21, у постанові від 06.08.2022 у справі № 500/1410/21.

Посилається на те, що суд відмовив у задоволенні клопотання представника позивача про розподіл між сторонами витрат на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 20.000 грн. з суто формальних причин.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ст. 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

За приписами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу

У пункті 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Частиною 2 ст. 134 КАС України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Положеннями ч.ч. 3 та 4 ст. 134 КАС України визначено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що розмір суми витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу та вартості виконаних робіт, витрати на проведення яких понесені в межах розгляду конкретної судової справи. При цьому розмір витрат має бути співмірним із складністю виконаних адвокатом конкретних робіт та часом, витраченим на виконання цих робіт.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у ч. 5 ст. 134 КАС України. Так, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Надаючи оцінку понесеним позивачем витратам на правничу допомогу колегія суддів зазначає, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Також, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має врахувати критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19), який в силу приписів ч. 5 ст. 242 КАС України враховується судом апеляційної інстанції.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/WestAllianceLimited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На підтвердження понесених у суді першої інстанції витрат на правову допомогу представником позивачем надано до матеріалів справи копії наступних документів:

- копію договору про надання правової (правничої) допомоги від 22.06.2021;

- копію рахунку від 10.09.2021;

- копію повного звіту про виконану роботу (надані послуги) від 10.09.2021;

- копію акту приймання-передачі виконаних робіт від 10.09.2021 за договором про надання правової (правничої) допомоги від 22.06.2021;

- роздруківку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно адвоката Близнюка А.Б.

Так, відповідно до пункту 1.1 Договору про надання правової (правничої) допомоги від 22.06.2021 предметом даного договору є надання бюро усіма законними методами та способами правової (правничої) допомоги клієнту у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області, поданої до Полтавського окружного адміністративного суду.

Згідно із пунктами 4.1 та 4.2 вказаного договору сторони погодили, що розмір гонорару бюро за надання правової (правничої) допомоги клієнту, визначеної пунктом 1.1. договору, становить фіксований розмір 20000.00 грн. Гонорар бюро сплачується клієнтом за цим договором протягом 30 робочих днів на розрахунковий рахунок бюро з моменту отримання клієнтом рахунку на оплату та повторного звіту про виконану роботу, надані послуги), після винесення остаточного судового рішення у справі.

Відповідно до повного звіту про виконану роботу (надані послуги) за договором про надання правової (правничої) допомоги від 22.06.2021 адвокатським бюро Близнюка були надані позивачу послуги з правової (правничої) допомоги у справі №440/6711/21, які полягали в наступному:

- підготовка та направлення позовної заяви витрачено 5 год;

- підготовка та направлення заяви про забезпечення позову одночасно з пред`явленням позову витрачено 3 год;

- аналіз та вивчення матеріалів необхідних для подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову витрачено 2 год;

Всього витрачено 10 годин.

Вартість правової (правничої) допомоги у справі №440/6711/21 відповідно до договору про надання правової (правничої) допомоги від 22.06.2021 становить фіксований розмір, погоджений сторонами 20000.00 грн.

Судом першої інстанції зазначено, що позивачем доказів на підтвердження фактичного понесення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 20000.00 грн (квитанції, платіжного доручення тощо), до суду не надано, у зв`язку з чим сума судових витрат на правничу допомогу розподілу між сторонами не підлягає.

При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц.

Колегія суддів зазначає, що КАС України у редакції, чинній з 15.12.2017, імплементував нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Зазначені норми (ст.ст. 134, 139) введені в КАС України з 15.12.2017, у тому числі, з метою унормування відносин між суб`єктами, які потребують юридичного супроводу, та адвокатами. Так, за існуючого правового регулювання у сторін з`явилась можливість відшкодувати понесені на правову допомогу витрати (у разі доведення власної правоти у спорі із суб`єктом владних повноважень). При цьому, норми зазначених статей спрямовані саме на захист прав та інтересів позивачів-суб`єктів господарювання, а не адвокатів. Встановлена на законодавчому рівні можливість позивачів отримати відшкодування понесених витрат на правничу допомогу сприяє нормальному розвитку галузі, дозволяє учасникам судових процесів залучати для захисту свої прав кваліфікованих адвокатів, даючи при цьому таким особам законне право сподіватись на повне або часткове відшкодування понесених витрат у разі доведення власної правової позиції.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 21.01.2021 по справі № 280/2635/20, від 06.04.2022 у справі № 500/1410/21, від 18.05.2022 у справі № 640/4035/20, від 28.07.2022 у справі № 640/18791/20.

Верховний суд у своїй постанові від 01.11.2022 по справі 757/24445/21-ц дійшов висновку, що відсутність доказів оплати вартості наданих адвокатом послуг не може виступати самостійною підставою для відмови у стягненні витрат на правничу допомогу.

Отже, висновки суду першої інстанції про відмову у відшкодуванні витрат на правничу допомогу з огляду на відсутність доказів оплати вказаних послуг не узгоджується з нормами чинного процесуального законодавства та вищенаведеними висновками Верховного Суду.

Зі змісту норм частин 4, 5 та 6 ст. 134 КАС України вбачається, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (саме така позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.12.2018 у справі № 816/2096/17).

На виконання ч. 7 ст. 134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, колегія суддів зауважує, що при розгляді питання про відшкодування витрат на правничу допомогу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (саме така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Так, представник відповідача заперечував проти стягнення з нього витрат на професійну правничу допомогу, з огляду на те, що витрати за надання правничої допомоги були не співмірними зі складністю справи.

За правилами оцінки доказів, встановлених ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Проаналізувавши зроблений представником позивача розрахунок та надані відповідачем заперечення, враховуючи часткове задоволення позову, критерій обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат, з урахуванням співмірності витрат на оплату послуг адвоката, враховуючи, що сама по собі справа є нескладною, а спірні правовідносини - не новими у судовій практиці, а тому підготовка до вказаної справи не вимагала великого обсягу юридичної та технічної роботи, а також не потребувала затрат значного часу та коштів, які заявлені позивачем як витрати на правову допомогу, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що заявлена сума винагороди є неспівмірною, у зв`язку з чим заява про відшкодування позивачу судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, підлягає частковому задоволенню на суму 1000 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку щодо часткового задоволення апеляційної скарги представника позивача адвоката Близнюка І.В. та скасування додаткового рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.11.2022 з прийняттям нового додаткового рішення про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань з Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області на користь ОСОБА_1 з витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1000 грн.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 310, 311, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Близнюка Ігорі Володимировича про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

Додаткове рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2022 року скасувати.

Прийняти нове додаткове рішення, яким стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати на правничу допомогу у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області ().

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л.В. Мельнікова
Судді А.О. Бегунц С.С. Рєзнікова