Справа № 440/795/23
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2023-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2023 р.Справа № 440/795/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В. ,

за участю секретаря судового засідання Яковини В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.06.2023, суддя А.Б. Головко, повний текст складено 02.06.23 по справі № 440/795/23 за позовом ОСОБА_1 до Царичанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Царичанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення вісімнадцятої сесії восьмого скликання Царичанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області "Про розгляд заяв громадян із земельних питань" від 02.12.2022 № 1469-18/VІІІ в частині відмови у наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) - підстава пп.5 п.27 Перехідні положення Земельного кодексу України; зобов`язання повторно розглянути заяву від 09.09.2022 про надання дозволів на розробку (виготовлення) технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 02.06.2023 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги вказала, що судом першої інстанції не враховано ту обставину, що позивачка звернулася до Царичанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області з проханням надати дозвіл на виготовлення технічної документації на землю приватної власності (із земель колективної власності колишнього КСІІ "Авангард"). Стверджує, що суд першої інстанції не звернув увагу на твердження позивача, що спірна земля відноситься до земель приватної власності, та не витребував від відповідача відповідного доказу, хоча позивач і в позовній заяві й у відзиві наполягав на цьому. Вважає, що суд першої інстанції помилково застосував норми матеріального права, які стосуються земель державної та комунальної форми власності.

Представник позивача Сенкевич В.І. в судовому засіданні суду апеляційної інстанції підтримав доводи апеляційної скарги, просив скаргу задовольнити.

У судове засідання суду апеляційної інстанції інші учасники справи не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, відповідно до ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) , не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 звернулася до Царичанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області із заявою від 09.09.2022 про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення, відновлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), що посвідчують право на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва гр. ОСОБА_1 на території Царичанської селищної ради (с. Михайлівка) Дніпровського району Дніпропетровської області.

Рішенням вісімнадцятої сесії восьмого скликання Царичанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області "Про розгляд заяв громадян із земельних питань" від 02.12.2022 № 1469-18/VІІІ відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - підстава пп.5 п.27 Перехідні положення Земельного кодексу України.

Не погодившись з відмовою у наданні дозволу на виготовлення технічної документації на земельну ділянку, позивачка звернулася до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що до припинення (скасування) воєнного стану в Україні діє встановлена законом заборона на безоплатну передачу у приватну власність земель державної та комунальної власності, на надання уповноваженим органом виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, а також на розроблення відповідної документації. Отже, станом на час прийняття спірного рішення Земельним кодексом України встановлено додаткову заборону для надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, яка зумовлена встановленням воєнного стану в Україні.

Колегія суддів не погоджується з висновкам суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно зі статтею 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Правовідносини у сфері забезпечення права громадян на землю врегульовані Земельним кодексом України №2768-ІІІ від 25 жовтня 2001 року /далі - ЗК України/.

Відповідно до статті 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

У відповідності до пункту 34 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування" питання регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Згідно з частинами першою та другою статті 59 цього Закону рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до положень статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно із частиною першою статті 31 ЗК України землі фермерського господарства можуть складатися із: а) земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству як юридичній особі; б) земельних ділянок, що належать громадянам - членам фермерського господарства на праві приватної власності; в) земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди.

Частиною другою вказаної статті передбачено, що громадяни - члени фермерського господарства мають право на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю).

Статтею 32 ЗК України визначено, що громадянам України - членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність надані їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради.

Дія частини першої цієї статті не поширюється на громадян, які раніше набули права на земельну частку (пай).

За змістом пункту "а" частини першої статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство. Якщо на території сільської, селищної, міської ради розташовано декілька сільськогосподарських підприємств, розмір земельної частки (паю) визначається як середній по цих підприємствах. У разі відсутності сільськогосподарських підприємств на території відповідної ради розмір земельної частки (паю) визначається як середній по району.

Відповідно до частини шостої статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, клопотання подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною сьомою цієї статті встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Аналіз вищенаведених норм свідчить про те, що будь-який громадянин України має право звернутися до уповноваженого органу із клопотанням та визначеними законодавством документами щодо надання йому дозволу на розроблення документації із землеустрою на земельну ділянку, в тому числі для ведення фермерського господарства. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і приймає рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою визначені частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України та їх перелік є вичерпним.

В той же час, як встановлено судом апеляційної інстанції, підставою для прийняття рішення вісімнадцятої сесії восьмого скликання Царичанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області "Про розгляд заяв громадян із земельних питань" від 02.12.2022 № 1469-18/VІІІ стало посилання на Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану", а саме на пп.5 п.27 Перехідних положень Земельного кодексу України.

Так, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/202, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

На дату ухвалення оскаржуваного рішення сільської ради, так і станом на час розгляду цієї справи в суді в Україні діє воєнний стан, правовий режим якого визначається Законом України "Про правовий режим воєнного стану" від 12 травня 2015 року № 389-VIII.

Законом України від 24 березня 2022 року № 2145-XI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану", який набрав чинності 07 квітня 2022 року, внесені зміни до деяких законодавчих актів України, зокрема до Земельного кодексу України.

Вказаним Законом розділ X "Перехідні положення" Земельного кодексу України доповнено пунктом 27, згідно з яким під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей, як безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється.

З системного аналізу вказаних вище норм права вбачається, що до припинення (скасування) воєнного стану в Україні діє встановлена законом заборона на безоплатну передачу у приватну власність земель державної та комунальної власності, на надання уповноваженим органом виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, а також на розроблення відповідної документації.

Тобто, вказане правило стосується виключно порядку безоплатної передачі земель державної та комунальної власності (в тому числі надання дозволів на розроблення проектів землеустрою), в той час як прямої заборони на надання дозволу на розроблення документації із землеустрою з метою безоплатної передачі у приватну власність земель, що не належать до земель державної або комунальної власності, чинне законодавство не містить.

З огляду на матеріали справи, судом встановлено, що земельна ділянка, з приводу якої позивачка звернулася для надання дозволу на розроблення проекту землеустрою фактично знаходилася в колективній власності колишнього КСП "Авангард" с. Михайлівка Царичанського району Дніпропетровської області та належала батькам позивачки, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ДП №009795, зареєстрований 30.01.1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №0295.

Так, рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 22.09.2021 у справі № № 196/597/21 позов ОСОБА_1 задоволено повністю.

Встановлено той факт, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ДП №009795, зареєстрований 30.01.1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №0295, на підставі якого належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП "Авангард" розміром 3,58 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), виданий саме на ОСОБА_2 , 1931 р.н. (померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженкою с.Михайлівка Царичанського району Дніпропетровської області (рнокпп НОМЕР_1 ), право на право на земельну частку (пай), в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 (помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ), в розмірі 3,58 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі колишнього КСП "Авангард" с. Михайлівка Царичанського району Дніпропетровської області, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП №009794, зареєстрованого 30.01.1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №0294, цільове призначеня - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та виданого на ім`я ОСОБА_3 .

Визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженкою с.Михайлівка Царичанського району Дніпропетровської області (рнокпп НОМЕР_1 ), право на право на земельну частку (пай), в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 (помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ), в розмірі 3,58 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі колишнього КСП "Авангард" с. Михайлівка Царичанського району Дніпропетровської області, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП №009795, зареєстрованого 30.01.1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №0295, цільове призначеня - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та виданого в дійсності саме на ОСОБА_2 , 1931 р.н. (померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ), спадщину після якої прийняв ОСОБА_3 (помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ), але не оформив на себе.

Листом від 28.07.2022 № 1301/02-21 Царичанська селищна рада повідомила, що вона припинила надання дозволів з підстав воєнного стану. Також, у цьому листі було повідомлено заявника, що на виконання рішення Царичанського районного суду у справі № 196/597/21 від 22.09.2021 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на земельні частки (паї) в порядку спадкування, Царичанською селищною радою було прийнято рішення №1270- 13/VIII від 22.12.2021 року про припинення договору оренди земельної ділянки (не витребуваних паїв), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, к.н. :01:001:6126, площею 7,1415га. Укладено угоду №269 від 20.12.2021 про припинення договору оренди та проведено державну реєстрацію припинення права оренди земельної ділянки.

З наведеного вбачається, що земельна ділянка, з приводу якої позивачка звернулася до відповідача для надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, не знаходиться ані в комунальній, ані в державній власності, та фактично належала батькам позивачки без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у формі колективної власності колишнього КСП "Авангард" с. Михайлівка Царичанського району Дніпропетровської області. В подальшому право спадкування на цю земельну ділянку в судовому порядку визнано за ОСОБА_1 .

Від так звернення до відповідача обумовлено не метою отримання земельної ділянки із фонду державної або комунальної власності, а здійснено з метою реєстрації та оформлення права власності на успадковану земельну ділянку, що свідчить протиправність оскаржуваного рішення відповідача в частині відмови у наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) з посиланням пп.5 п.27 Перехідні положення Земельного кодексу України.

В свою чергу суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про необхідність застосування до спірних правовідносин пп.5 п.27 Перехідні положення Земельного кодексу України та, поверхнево дослідивши матеріали справи, не з`ясував правову підставу та характер права власності спірної земельної ділянки, що призвело до ухвалення судового рішення, яке не відповідає приписам статті 242 КАС України.

Також колегія суддів відхиляє доводи відповідача у відзиві на апеляційну скаргу про те, що Законом України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" та іншим земельним законодавством встановлено обмеження та заборони на період дії воєнного стану.

Колегія суддів ще раз звертає увагу, що заборони, передбачені підпунктом 5 пункту 27 Перехідних положень Земельного кодексу України стосуються процедури безоплатної передачі земельних ділянок з комунальної та державної власності відповідно до Земельного кодексу України.

Організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками, особливості розпорядження землями та використання земель, що залишилися у колективній власності після розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв), визначені Законом України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)".

Наразі Закон не містить будь-яких заборон чи особливостей виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) в період дії воєнного стану. Відповідно до статті 3 Закону підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради.

Відповідно до ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 317 КАС України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Отже, враховуючи те, що судом першої інстанції неповно з`ясовано всі обставини, що мають значення для справи, та помилково застосовано до спірних правовідносин пп.5 п.27 Перехідні положення Земельного кодексу України, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог в повному обсязі з урахуванням того способу захисту порушених прав, який заявлений позивачкою у позові.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.06.2023 по справі № 440/795/23 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення вісімнадцятої сесії восьмого скликання Царичанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області "Про розгляд заяв громадян із земельних питань" від 02.12.2022 № 1469-18/VІІІ в частині відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) - підстава пп.5 п.27 Перехідні положення Земельного кодексу України".

Зобов`язати Царичанську селищну раду Дніпровського району Дніпропетровської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.09.2022 про надання дозволів на розробку (виготовлення) технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді І.М. Ральченко В.В. Катунов
Повний текст постанови складено 09.10.2023.