Справа № 160/20950/23
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

11 жовтня 2023 року Справа №160/20950/23

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Конєва С.О., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Відповідача-1: Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту, до Відповідача-2: Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу №97 від 12.07.2023р., визнання протиправною службову характеристику та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

14.08.2023р. (згідно штемпеля поштового зв`язку) ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Відповідача-1: Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту, до Відповідача-2: Військової частини НОМЕР_1 та, з урахуванням уточненої позовної заяви від 18.09.2023р., просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Голови Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту від 12.07.2023 №97 про звільнення позивача з посади юрисконсульта юридичної служби Військової частини НОМЕР_1 та призначення на посаду командира взводу охорони роти охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_2 ;

- визнати протиправною службову характеристику, складену відповідачем-2 відносно, позивача в частині небажання проходити військову службу як таку, що не ґрунтується на чинному законодавстві і не підтверджена належним чином;

- зобов`язати відповідача-1 поновити позивача на посаді юрисконсульта юридичної служби військової частини НОМЕР_1 або на іншій, не нижчій посаді в підрозділі забезпечення, установах, організаціях, навчальних закладах, зокрема, кафедрі підготовки спеціалістів Державної спеціальної служби транспорту Дніпропетровського державного університету науки та технологій, яка є підрозділом ДССТ, з урахування стану здоров`я, та допустити рішення в цій частині до негайного його виконання;

- зобов`язати відповідача-1 нарахувати та виплатити різницю між окладом юрисконсульта юридичної служби та окладом командира взводу охорони роти охорони батальйону охорони за весь час виконання військового обов`язку на нижчеоплачуваній посаді.

Ухвалою суду від 27.09.2023р. було відкрито провадження у даній адміністративній справі, залучено до участі у цій справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Військову частину НОМЕР_2 , призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до вимог ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України та зобов`язано, зокрема:

- позивача надати суду докази виключення позивача зі списків ВЧ НОМЕР_1 05.08.2023р.; надати докази того, що посада на яку переведено позивача є нижчою ніж посада з якої його було звільнено (на що позивач посилається у позові); надати копію службової характеристики, що є предметом спору, заявленого до відповідача-2 та уточнити ці позовні вимоги з урахуванням способів захисту, визначених у ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України та доказів того, що саме ця службова характеристика була підставою для його звільнення та призначення на нижчу посаду; уточнити позовні вимоги в частині того, з якого саме періоду та по який період позивач виконував обов`язки на нижчій посаді згідно до вимог ст.ст.72-77 Кодексу адміністративного судочинства України. При цьому, суд звертає увагу позивача на те, що саме на позивача покладено обов`язок додавати докази на які він посилається у позові, що випливає як з ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України, так і з ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України та позивач, як фахівець в галузі права не може про таке не знати;

- відповідача-1 надати суду надави відзив на позов та докази в обґрунтування відзиву з дотримання вимог ст.162, 261 Кодексу адміністративного судочинства України; надати копію оскаржуваного наказу, завірену належним чином; докази вручення оспорюваного наказу позивачеві із зазначенням дати вручення (для вирішення питання про дотримання строку звернення до суду, відповідно до ч.5 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України); надати докази того, що посада юрисконсульта юридичної служби військової частини НОМЕР_1 та посада командира взводу охорони роти охорони батальйону охорони Військової частини НОМЕР_2 є рівнозначними та докази врахування при переведенні позивача його стану здоров`я за медичними висновками, з урахуванням вимог ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України;

- відповідача-2 надати суду надати відзив на позов та докази в обґрунтування відзиву з дотримання вимог ст.162, 261 Кодексу адміністративного судочинства України; надати копію службової характеристики, яка є предметом цього спору, завірену належним чином у справу, з урахуванням вимог ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України.

05.10.2023р. засобами поштового зв`язку від позивача на адресу суду надійшли клопотання: про витребування доказів по справі, в якому останній просить витребувати копію службової характеристики, складеної військовою частиною відносно позивача та копію наказу командира військової частини НОМЕР_1 про виключення з особового складу військової частини НОМЕР_1 у Відповідача-2, витребувати копію наказу командира військової частини НОМЕР_2 про включення до особового складу військової частини НОМЕР_2 у третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог; про оголошення перерви у справі, в якому останній просить оголосити перерву у справі до винесення рішення відповідачем-1 стосовно поданого 28.09.2023р. рапорту.

Розглянувши вищевказане клопотання позивача про витребування доказів разом із доданими до нього документами, суд не находить обґрунтованих правових підстав для його задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до вимог ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Приписами ч. 3 ст. 80 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Згідно до положень ч.1, ч.2 ст.80 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується;

2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;

4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Тобто, з аналізу наведених норм процесуального права вбачається, що лише у разі неможливості самостійно надати докази, учасник справи вправі подати відповідне клопотання про витребування доказів судом, при цьому, в такому клопотанні обов`язково зазначаються заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Так, як вбачається зі змісту поданого позивачем клопотання про витребування доказів та доданих до нього документів, наведене клопотання не містить зазначення про заходи, яких позивач вжив самостійно для їх отримання та доказів вжиття таких заходів до клопотання не додано.

При цьому, суд звертає увагу позивача на те, що наказ командира військової частини НОМЕР_2 про включення до складу військової частини НОМЕР_2 та наказ командира військової частини НОМЕР_1 про виключення з особового складу військової частини НОМЕР_1 не є предметом цього спору, а тому їх наявність ніяким чином не впливає на розгляд даної справи.

Окрім того, ухвалою суду від 27.09.2023р. за ініціативою суду було, зокрема, зобов`язано відповідача-2 надати суду копію службової характеристики, яка є предметом цього спору, завірену належним чином у справу, з урахуванням вимог ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи все вищенаведене, суд не находить підстав для задоволення клопотання позивача про витребування доказів, а відповідно, у його задоволенні позивачеві слід відмовити згідно до вимог ст.80 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши вищенаведене клопотання позивача про оголошення перерви у справі разом із доданими до нього документами, суд не находить обґрунтованих правових підстав для його задоволення, оскільки, по-перше, зазначені у ньому обставини з приводу подання ним рапорту 28.09.2023р. про звільнення з військової служби не стосуються даного предмету спору, а відповідно, не можуть вплинути на прийняття рішення у цій справі; по-друге, процесуальними нормами Кодексу адміністративного судочинства України, при розгляді адміністративної справи, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, не передбачено оголошено перерви до винесення рішення відповідачем за рапортом позивача від 28.09.2023р. про його звільнення з військової служби, який не є предметом цього спору.

За викладеного, суд не находить підстав для задоволення клопотання позивача про оголошення перерви у справі, а відповідно, у його задоволенні позивачеві слід відмовити згідно до вимог ст.80 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 9, 44, 72, 77, 80, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотань ОСОБА_1 про витребування доказів та про оголошення перерви у справі №160/20950/23 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної скарги на рішення суду, прийняте за наслідками розгляду справи у відповідності до вимог ч.3 ст. 293 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва