Справа № 520/14383/21
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2023-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

10 жовтня 2023 р. Справа № 520/14383/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Бідонько А.В., розглянувши у письмовому провадженні заяву позивача про встановлення судового контролю по справі № 520/14383/21 за позовом ОСОБА_1 до Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачем до канцелярії суду подано заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

В обґрунтування заяви вказано, що протягом липня 2022 року - січня 2023 року рішення суду Боржником не виконувалось, а будь-які дії по виконанню рішення суду органом ДВС не вживались. Стягувачем на адресу органу ДВС тричі направлено клопотання про необхідність вжиття реальних дієвих заходів та виконавчих дій задля початку виконання рішення суду та перевірки виконання першого зобов?язання рішення, на що останнім належних заходів не вжито. Надалі, в зв?язку з бездіяльністю органу державної виконавчої служби Стягувачем розпочате власне листування з вимогами до Боржника стосовно необхідності виконання рішення суду, про що останньому направлено 8 запитів та заяв. На запити Стягувача Боржником надано відповіді та окремі розрахунки на виконання першої вимоги рішення суду. Разом з тим, виявилось, що розрахунки виконані в порушення вимог змісту рішення суду та діючого законодавства, а саме єдиного існуючого нормативно-правового акту, що встановлює процедуру та механізм вирахування середнього заробітку за час затримки розрахунку - Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року (далі - Порядок №100). Так, Боржником внаслідок допущення власного тлумачення рішення суду, застосування довільних формул розрахунку, не встановлених рішенням суду наприкінці квітня поточного року розраховано суму до виплати в розмірі 34 999,65 грн., взято до розрахунку не всі належні складові грошового забезпечення, як встановлено приписами вищенаведеного Порядку №100, а проведено безпосередню виплату взагалі суми в розмірі 28 174,72 грн., що не відповідає навіть обрахованій ним же, що, в свою чергу, дає обґрунтовані підстави вважати дії боржника по виконанню рішення суду не повними і такими, що призводять до ухилення від виконання рішення та затягування виконавчого провадження.

По суті поданої заяви суд зазначає наступне.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.10.2021 по справі № 520/14383/21 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил (вул. Маяковського, буд. 21,м. Краматорськ,Донецька область,84333) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Зобов`язано Спеціалізовану прокуратуру у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил (вул. Маяковського, буд. 21,м. Краматорськ,Донецька область,84333, код 39969443) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 28.01.2020 року по 04.07.2021 року на виплачену частину грошової компенсації за дні невикористаних відпусток .

У задоволенні позовних вимог в іншій частині - відмовлено.

Так, позивачем не подавалась апеляційна скарга на вищевказане рішення, тобто позивач погодився з рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.10.2021 по справі № 520/14383/21.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 27.06.2022 апеляційну скаргу Керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил - задоволено частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.10.2021 по справі №520/14383/21 в частині зобов`язання Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 28.01.2020 року по 30.06.2020 включно на виплачену частину грошової компенсації за дні невикористаних відпусток скасовано.

Прийнято в цій частині постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

В частині зобов`язання Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 01.07.2020 року по 04.07.2021 року на виплачену частину грошової компенсації за дні невикористаних відпусток залишено без змін.

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.10.2021 р. по справі №520/14383/21 - залишено без змін.

З програми "Діловодство спеціалізованого суду" вбачається, що 07.07.2022 позивачу видано виконавчий лист по справі № 520/14383/21.

Позивачем подано до Харківського окружного адміністративного суду заяву про встановлення судового контролю по справі № 520/14383/21 за позовом ОСОБА_1 до Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Статтею 124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Згідно ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною 4 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Згідно ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Аналіз вищезазначених правових норм дає підстави для висновку, що інститут судового контролю полягає у здійсненні судом контролюючої функції по відношенню до суб`єкта владних повноважень з дотримання ним принципу обов`язковості судового рішення.

В той же час, такі повноваження суду повинні бути реалізовані з урахуванням ст.129-1 Конституції України, і ці повноваження надані суду з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві.

Отже, вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд повинен з`ясувати, чи виконано судове рішення, причини, які призвели до невиконання такого рішення та чи є вони об`єктивними, а також оцінити ризики, які можуть існувати для позивача у випадку невиконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно ч. 2 ст. 382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Проаналізувавши наведені положення КАС України, суд прийшов до висновку, що встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд може, тобто, наділений правом. Тобто зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 806/2143/15 зазначив, що, зокрема ст. 382 КАС України має на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Таким чином, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду від 27 лютого 2020 року у справі № 640/3719/18 та від 11 червня 2020 року у справі №640/13988/19.

Матеріалами даної адміністративної справи підтверджено, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.10.2021 по справі №520/14383/21 відповідачем надано докази щодо розрахунку та виплати позивачу 34999,65 грн.

Крім того, суд зазначає, що по даній справі відкрито виконавче провадження № 69422011, яке було закінчено 22.05.2023 року на підставі листа Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону від 04.05.2023 № 14-37-ВИ-23, де вказано, що рішення суду виконано фактично в повному обсязі, а саме: проведено розрахунок та виплату ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 01.07.2020 по 04.07.2021 на виплачену частину грошової компенсації за дні невикористаних відпусток.

Разом з тим, суд зазначає, що завершальною стадією судового провадження з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) є виконавче провадження (ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

При цьому, у разі відсутності добровільного виконання судових рішень, приписами Закону України «Про виконавче провадження» врегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень.

Як зазначено позивачем у заяві, що боржником внаслідок допущення власного тлумачення рішення суду, застосування довільних формул розрахунку, не встановлених рішенням суду наприкінці квітня поточного року розраховано суму до виплати в розмірі 34 999,65 грн., взято до розрахунку не всі належні складові грошового забезпечення, як встановлено приписами вищенаведеного Порядку №100.

Також суд зазначає, що доказів оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 69422011 до суду не надано, тобто фактично позивач погодився із діями виконавчого органу щодо закінчення виконавчого провадження ВП № 69422011.

Так, фактично зі змісту заяви вбачається, що позивач не згоден із сумою нарахування та виплати, а тому вказане свідчить про наявний спір про право, який не стосується виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.10.2021 р. по справі №520/14383/21.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява позивача, подана в порядку ст. 382 КАС України по адміністративній справі №520/14383/21, не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 241, 243, 248, 249, 370, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву позивача про встановлення судового контролю по справі № 520/14383/21 за позовом ОСОБА_1 до Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Бідонько А.В.