Справа № 380/3685/23
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2023-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/3685/23 пров. № А/857/9666/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів : Носа С.П., Шевчук С.М.,

з участю секретаря судового засідання: Ханащак С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2023 року (ухвалене головуючим-суддею Гуликом А.Г., час ухвалення рішення 12 год 32 хв у м. Львові, повний текст судового рішення складено 01 травня 2023 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування наказу,

в с т а н о в и в :

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернулася в суд із адміністративним позовом до Львівської митниці, в якому просила визнати протиправним та скасувати наказ в.о. начальника Львівської митниці О.Шахрая №65-дс від 03.02.2023 Про застосування дисциплінарного стягнення.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24.04.2023 позовні вимоги були задоволені повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Львівська митниця подала апеляційну скаргу, в якій через неправильне застосування норм матеріального права просить його скасувати та прийняти постанову, якою відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що позивачка здійснювала митні формальності за митною декларацією (далі - МД), якою оформлено товар, який перетнув митний кордон України до набрання чинності Законом України Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану №2142-ІХ від 24.03.2022 (далі - Закон №2142), а тому протиправно застосувала податкову пільгу, передбачену цим Законом. Так, митне оформлення транспортного засобу за МД №UA209180/2022/006897 від 12.04.2022, здійснено головним державним інспектором ВМО №2 митного поста Городок Львівської митниці Петрівською К.В. з порушенням умов, визначених Законом №2142 з порушенням вимог п.2 ч.1 ст.292 МК України та п.4.5, 4.9 розділу IV Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом фінансів України № 631 від 30.05.2012 (далі Порядок №631), що призвело до надання преференцій на суму 122783,76 грн. Зазначене стало підставою для відкриття дисциплінарного провадження щодо позивачки, і відповідно до притягнення її до дисциплінарної відповідальності.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачка просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, представницю скаржника Івасечко Н.Я., яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, представницю позивачки ОСОБА_2 , яка заперечила проти її задоволення, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що наказом Львівської митниці №336-дс від 27.12.2022 Про порушення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 стосовно головного державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста Городок Львівської митниці Петрівської К.В. на підставі доповідної записки начальника відділу митного оформлення Стрий митного поста Львів-південний Львівської митниці О.Марчишина №7.4-28/11-01/331 від 16.12.2022, за фактами, викладеними у доповідній було порушено дисциплінарне провадження.

Відповідно до наказу Львівської митниці №157 від 26.09.2022 Про проведення перевірки з окремих питань зі змінами, внесеними наказами Львівської митниці №178 від 25.10.2022 Про продовження терміну проведення перевірки з окремих питань, №190 від 10.11.2022 Про продовження терміну проведення перевірки з окремих питань та №203 від 02.12.2022 Про продовження терміну проведення перевірки з окремих питань, з метою з`ясування обставин можливого недотримання посадовими особами відділів митного оформлення Львівської митниці вимог законодавства України та нормативно-правових актів при здійсненні митного контролю та оформлення товарів, транспортних засобів, було проведено перевірку, за результатами якої складено Акт про результати перевірки з окремих питань №7.4-28-10-01/75/330 від 16.12.2022.

Актом перевірки за результатом опрацювання зауважень, викладених у доповідній записці директора Департаменту контролю та адміністрування митних платежів Держмитслужби Дмитра Падуна №15-01/818 від 15.09.2022 (вх.Львівської митниці №31846/4-08 від 19.09.2022) встановлено наявність випадків недотримання норм Закону №2142 та п.2 ч.1 ст.292 МК України.

Так, при опрацюванні зазначених у доповідній записці оформлених ЕМД із застосуванням преференції за кодом 311 встановлено випадки неправомірного звільнення від оподаткування транспортних засобів, фактично ввезених на митну територію України до дати набрання чинності Законом №2142.

У ході перевірки встановлено, що головним державним інспектором ВМО №2 митного поста Городок Львівської митниці Петрівською К.В. за МД №UA209180/2022/006897 від 12.04.2022 було здійснено митне оформлення товару Автомобіль легковий, призначений для перевезення людей, що був у використанні : - марка : SKODA; - модель : SUPERB; - номер кузова : НОМЕР_1 ; - календарний рік виготовлення - 2005; - модельний рік виготовлення : 22.03.20054 - номер (маркування) двигуна: н/в; -тип двигуна: дизельний; -робочий об`єм циліндрів двигуна: 2496; -потужність: 120 кВт; - загальна кількість місць, включаючи місце водія: 5; - Торгівельна марка: SKODA; -Виробник: SKODA Автомобіль має ознаки аварійного пошкодження..» із наданням звільнення від оподаткування митними платежами (код пільги « 311»).

Всі митні формальності за згаданою МД здійснено головним державним інспектором ВМО №2 митного поста Городок Львівської митниці Петрівською К.В. (ОНП Львівської митниці №544, ПМК №544)

Виходячи з того, що транспортний засіб ввезений на митну територію України 12.02.2022 до набрання чинності Законом №2142 (05.04.2022), позивачка повинна була відмовити у його митному оформленні, у зв`язку з неправомірним застосуванням преференції 311 зі сплати митних платежів.

Таким чином, головним державним інспектором ВМО №2 митного поста Городок Львівської митниці Петрівською К.В., всупереч вимог п.4.5, 4.9 розділу IV Порядку №631, не було здійснено належної перевірки правильності застосування пільг в оподаткуванні за МД №№UA209180/2022/00689 від 12.04.20227, що призвело до несплати митних платежів (безпосередньо під час митного оформлення) на загальну суму 122783,76 гривень.

Митне оформлення транспортного засобу за вищевказаною МД здійснено головним державним інспектором ВМО №2 митного поста Городок Львівської митниці Петрівською К.В. з порушенням умов, визначених Законом №2142, з порушенням вимог п.2 ч.1 ст.292 МК України та п.4.5, 4.9 розділу IV Порядку №631, що призвело до надання преференцій на суму 122783,76 грн.

Вказані обставини слугували підставою для висновків про невиконання або неналежне виконання позивачкою посадових обов`язків актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень, відповідно до п.5 ч.2 ст.65 Закону України Про державну службу №889-VIII від 10.12.2015 (далі - Закон №889), що є дисциплінарним проступком, за вчинення якого, згідно ч.3 ст.66 цього Закону, такому державному службовцю може бути оголошено догану.

Наказом в.о.начальника Львівської митниці О.Шахрая №65-дс від 03.02.2023 Про застосування дисциплінарного стягнення до головного державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста Городок Львівської митниці ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Вважаючи протиправним оспорюваний наказ, ОСОБА_1 звернулася до адміністративного суду з вимогою про його скасування.

Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що МД №UA209180/2022/006897 від 12.04.2022 була подана до митного оформлення 12.04.2022, тобто в період дії пільг, передбачених Законом №2142, який набрав чинності 05.04.2022. Суд встановив, що задекларований товар був ввезений на митну територію України до набрання чинності Законом №2142, однак тоді не оформлявся в митному режимі імпорт, і лише після митного оформлення випущений у вільний обіг на митній території України, а отже лише після цього була завершена вся сукупність дій, пов`язаних із переміщенням товарів через митний кордон України, що свідчить про можливість поміщення транспортних засобів в режим імпорт та його випуск для вільного обігу на митній території України. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про правомірність дій позивачки при митному оформленні вищевказаної МД, які вчинені з дотриманням митного законодавства України, зокрема вимог Закону №2142 та відсутність підстав для відмови у митному оформленні у митного органу. Суд вважав, що зміна митним органом правової оцінки щодо здійснення митних формальностей при митному оформленні легкових автомобілів, які ввезені на митну території України до набрання чинності Законом №2142 є непослідовною та суперечливою, що спричинило безпідставне притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності. Щодо підстав застосування до позивачки дисциплінарного стягнення у вигляді догани, суд зазначив, що застосовуючи дисциплінарне стягнення, відповідач виходив з того, що вчинення позивачкою протиправних дій при здійсненні митних формальностей призвело до зменшення надходжень до державного бюджету на суму 122783,76 грн. Проте, матеріали справи не містять належних, допустимих та достатніх доказів, які б підтверджували зменшення надходжень до державного бюджету у вказаному розмірі. Також відповідач не надав суду жодних доказів того, що позивачка мала намір, бажання і мету всупереч законодавству зменшити надходження до державного бюджету внаслідок здійснення митних формальностей. Щодо строку, встановленого для притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності, суд вказав, що згідно ч.5 ст.74 Закону №889, дисциплінарне стягнення до державного службовця застосовується не пізніше шести місяців з дня виявлення дисциплінарного проступку, без урахування часу тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці, а також не застосовується, якщо минув один рік після його вчинення. Проте, відповідач прийняв оспорюваний наказ поза межами строків, встановлених для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності, оскільки володів інформацією з 22.04.2022 про такі митні оформлення, але лише після спливу 9 місяців з часу митних оформлень притягнув позивачку до дисциплінарної відповідальності.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права, а також при повному, всебічному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, виходячи з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби визначено Законом №889, який відповідно до ч.1 ст.3 регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця.

Згідно ч.1 ст.8 Закону №889-VIII державний службовець зобов`язаний : 1) дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; 3) поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина; 4) з повагою ставитися до державних символів України; 5) обов`язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов`язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації; 6) забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; 7) сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки та умови контракту про проходження державної служби (у разі укладення); 8) виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України; 9) додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції; 10) запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби; 11) постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності; 12) зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню; 13) надавати публічну інформацію в межах, визначених законом.

Державні службовці виконують також інші обов`язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах, та контракті про проходження державної служби (у разі укладення).

Частиною другою статті 9 Закону №889 передбачено, що державний службовець зобов`язаний виконувати накази (розпорядження), доручення керівника, видані в межах його повноважень, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Згідно ч.1 ст.64 Закону №889, за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною першою статті 65 Закону №889 визначено, що підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

За змістом п.5 ч.2 ст.65 Закону №889, дисциплінарним проступком є невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.66 Закону №889, до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення : 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

Частиною другою статті 66 Закону №889 передбачено, що у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5, 12, 15 частини 2 статті 65 цього Закону, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.

Згідно ч.1 ст.67 Закону №889, дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.77 цього Закону, рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення.).

Як видно з матеріалів справи, до ОСОБА_1 було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани з огляду на те, що митне оформлення транспортного засобу за МД №UA209180/2022/006897 від 12.04.2022, здійснено з порушенням умов, визначених Законом №2142, п.2 ч.1 ст.292 МК України та п.4.5, 4.9 розділу IV Порядку №631, що призвело до надання преференцій на суму 122783,76 грн

Як зазначалось вище, 12.02.2022 до набрання чинності Законом №2142 (05.04.2022), позивачка повинна була відмовити у митному оформленні зазначеної митної декларації, у зв`язку з неправомірним застосуванням преференції 311 зі сплати митних платежів.

Відтак, позивачка всупереч вимогам п.4.5, 4.9 розділу IV Порядку №631, не здійснила належну перевірку правильності застосування пільг в оподаткуванні за МД №UA209180/2022/006897 від 12.04.2022, що призвело до несплати митних платежів (безпосередньо під час митного оформлення) на загальну суму 122783,76 грн.

Законом №2142 (набрав чинності 05.04.2022) було внесено зміни до ПК України.

Так, у розділі XX Перехідні положення ПК України, пункт 69 підрозділу 10 доповнено підпунктом 69.24 такого змісту : Тимчасово, з 01.04.2022 на період дії воєнного стану на території України звільняються від оподаткування податком на додану вартість, акцизним податком операції з ввезення фізичними особами на митну територію України автомобілів легкових, кузовів до них, причепів та напівпричепів, мотоциклів, транспортних засобів, призначених для перевезення 10 осіб i більше, транспортних засобів для перевезення вантажів у митному режимі імпорту.

Цим же Законом внесено зміни до МК України у розділі XXI Прикінцеві та перехідні положення та доповнено пунктом 911 такого змісту : Установити, що тимчасово, на період з дня набрання чинності Законом №2142, але не раніше 01.04.2022, до припинення чи скасування воєнного стану на території України, пропуск та митне оформлення товарів, що ввозяться (пересилаються) на митну територію України для вільного обігу, здійснюється з урахуванням таких особливостей : 1) звільняються від оподаткування ввізним митом: автомобілі легкові, кузови до них, причепи та напівпричепи, мотоцикли, транспортні засоби, призначені для перевезення 10 осіб i більше, транспортні засоби для перевезення вантажів, які ввозяться громадянами на митну територію України для вільного обігу.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, транспортний засіб, оформлений за МД №UA209180/2022/006897 від 12.04.2022 був ввезений на митну територію України до початку дії Закону №2142 в режимі тимчасового ввезення.

Аналізуючи матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що на стадії апеляційного перегляду суть публічно-правового спору, який розглядається, зводиться до перевірки висновку відповідача про те, що позивачка, здійснюючи митні формальності, протиправно застосувала пільги, встановлені Законом №2142, оскільки транспортний засіб перетнув митний кордон до набрання чинності вказаного Закону №2142 (набрав чинності 05.04.2022), а також протиправно застосувала пільговий режим розмитнення транспортного засобу.

Щодо висновків суду першої інстанції в частині правомірності дій позивачки при здійсненні митних формальностей із застосуванням пільг, встановлених Законом №2142 щодо транспортних засобів, які перетнули митний кордон до набрання чинності Закону №2142, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 74 МК України, митний режим імпорту (випуску для вільного обігу) - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари після сплати всіх митних платежів, встановлених законами України на імпорт цих товарів, та виконання усіх необхідних митних формальностей випускаються для вільного обігу на митній території України.

Згідно ч.1, 2 ст.270 МК України, правила оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, митом, крім особливих видів мита, встановлюються цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Правила оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, іншими (крім мита) митними платежами встановлюються Податковим кодексом України (далі - ПК України) з урахуванням особливостей, що визначаються цим Кодексом.

За змістом статті 278 МК України, датою виникнення податкових зобов`язань із сплати мита у разі ввезення товарів на митну територію України чи вивезення товарів з митної території України є дата подання митному органу митної декларації для митного оформлення або дата нарахування такого податкового зобов`язання митним органом у випадках, визначених цим Кодексом та законами України.

Пунктом 187.8 статті 187 ПК України передбачено, що датою виникнення податкових зобов`язань у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митної декларації для митного оформлення.

Згідно п.216.4 ст.216 ПК України, датою виникнення податкових зобов`язань у разі ввезення підакцизних товарів (продукції) на митну територію України є дата подання контролюючому органу митної декларації для митного оформлення або дата нарахування такого податкового зобов`язання контролюючим органом у визначених законодавством випадках.

Відповідно до ч.1 ст.281 МК України, допускається встановлення тарифних пільг (тарифних преференцій) щодо ставок Митного тарифу України у вигляді звільнення від оподаткування ввізним митом, зниження ставок ввізного мита або встановлення тарифних квот відповідно до законодавства України та для ввезення товарів, що походять з держав, з якими укладено відповідні міжнародні договори.

Статтею 292 МК України передбачено, що митні платежі не сплачуються у разі, якщо відповідно до цього Кодексу, ПК України, інших законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України : 1) товари не є об`єктом оподаткування митними платежами; 2) щодо товарів надано звільнення або повне умовне звільнення від сплати митних платежів - у період дії такого звільнення і при дотриманні умов, у зв`язку з якими його надано; 3) при ввезенні товарів на митну територію України або вивезенні товарів з митної території України товари були поміщені у митний режим, який відповідно до положень цього Кодексу не передбачає сплату митних платежів, - на період дії цього режиму та при виконанні умов, що випливають з такого режиму.

За правилами ч.1 ст.295 МК України, митні платежі нараховуються декларантом або іншими особами, на яких покладено обов`язок із сплати митних платежів, самостійно, крім випадків, якщо обов`язок щодо нарахування митних платежів відповідно до цього Кодексу, ПК України та інших законів України покладається на митні органи.

Для цілей нарахування митних платежів застосовуються ставки, що діють на день подання митному органу митної декларації на товари, а в разі якщо митне оформлення здійснюється без подання митної декларації, - на день його здійснення (ч.3 ст.295 МК України).

Підпунктом 17.1.4 пункту 17.1 статті 17 ПК України передбачено, що платник податків має право користуватися податковими пільгами за наявності підстав у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно дефініції, наведеної у п.30.1 ст.30 ПК України, податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті.

Підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат (п.30.2 ст.30 ПК України).

Як зазначено у п.30.3 ст.30 ПК України, платник податків вправі використовувати податкову пільгу з моменту виникнення відповідних підстав для її застосування і протягом усього строку її дії.

Відповідно до визначення основних термінів і понять, наведених у статті 4 МК України :

митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення;

пропуск товарів через митний кордон України - надання митним органом відповідній особі дозволу на переміщення товарів через митний кордон України з урахуванням заявленої мети такого переміщення.

Відтак, колегія суддів зазначає, що поняття митне оформлення та пропуск товарів через митний кордон не є тотожними діями та розділені у часі, що з урахуванням приведених норм дає підстави для висновку, що в контексті положень Закону №2142, товари, які ввозяться (пересилаються) на митну територію України для вільного обігу, звільняються від оподаткування ввізним митом як при пропуску через митний кордон з 01.04.2022, так і при митному оформленні таких товарів із вказаної дати.

На думку колегії суддів, те, що товари були пропущені через митний кордон України у пункті пропуску до набрання чинності Законом №2142, не позбавляло декларанта права на використання податкової пільги під час здійснення митного оформлення таких товарів 12.04.2022, після набрання чинності цим Законом.

Оскільки нормам статті 71 МК України дозволено зміну митного режиму на інший, то зміна декларантом митного режиму з тимчасового ввезення на митний режим імпорт (випуску для вільного обігу) є правомірною.

Отже, в обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, описаних вище, зважаючи на їхній зміст та юридичну природу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що митне оформлення позивачкою транспортного засобу за МД №UA209180/2022/006897 від 12.04.2022 було здійснено з дотриманням вимог митного законодавства, а відтак, у неї були відсутні правові підстави для відмови у його митному оформленні.

Щодо дотримання позивачкою принципу належного урядування при здійсненні митних формальностей, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно пояснень ОСОБА_3 , керівника відділу ВМО №2 митного поста Городок Львівської митниці у квітні 2022 року, він провів консультації зі спеціалізованими підрозділами митниці, за результатами яких прийнято рішення про можливість проведення таких митних оформлень із застосуванням податкової пільги.

Правомірність митних оформлень за МД №UA209180/2022/006897 від 12.04.2022 підтверджено в.о.заступника начальника Львівської митниці М.Терьохіним у листі №7.4.-17/4/77/7 від 22.04.2022, згідно з яким митне оформлення транспортних засобів, за вищевказаними МД, здійснено відповідно до вимог чинного законодавства.

Така ж позиція відображена в листі в.о. начальника Львівської митниці Д.Меньшикова №7.4-1-25/4/14952 від 03.08.2022 Про надання інформації, в якому зазначено, що на думку МПКМВ та МТРЗЕД при звільненні від оподаткування товарів, що ввозяться на умовах Закону №2142, підлягають сплаті до Державного бюджету митні платежі нараховані на день подання митному органу МД для митного оформлення.

Дії позивачки під час митного оформлення товару за МД №UA209180/2022/006897 від 12.04.2022 повністю узгоджувалися з позицією представників митного органу, викладеною у згаданих листах.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що притягуючи позивачку до дисциплінарної відповідальності, відповідач надав іншу правову оцінку правильності застосування пільг при здійсненні митних формальностей при митному оформленні легкових автомобілів, які ввезені на митну території України до набрання чинності Законом №2142, хоча митне оформлення відбулося після набрання ним чинності.

Враховуючи зміст принципу належного урядування, суд першої інстанції слушно зауважив, що зміна митним органом правової оцінки щодо здійснення митних формальностей при митному оформленні легкових автомобілів, які ввезені на митну території України до набрання чинності Законом №2142, є непослідовною та суперечливою, що спричинило безпідставне притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності.

Більше того, на момент проведення митних оформлень не було надано жодних роз`яснень інспекторам, що унеможливлює їх притягнення, які провели таке митне оформлення, до дисциплінарної відповідальності.

Колегія суддів зазначає, що підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених вищезгаданим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення (ч.1 ст.65 Закону №889).

Відповідач, застосовуючи до позивачки дисциплінарне стягнення, виходив з того, що вчинення нею протиправних дій при здійсненні митних формальностей призвело до зменшення надходжень до державного бюджету на суму 122783,76 грн.

Проте, матеріали справи не містять належних, допустимих та достатніх доказів, які б підтверджували зменшення надходжень до державного бюджету у вказаному розмірі.

Також відповідач не надав суду жодних доказів того, що позивачка мала намір, бажання і мету всупереч законодавству зменшити надходження до державного бюджету внаслідок здійснення митних формальностей.

Колегія суддів враховує те, що проведенню митного оформлення передували обговорення та консультації з керівництвом Львівської митниці, лише після проведення яких, позивачка здійснила митне оформлення товару за вищевказаною МД.

Таким чином, відповідач не довів, що в діях позивачки при здійсненні митних формальностей містилися ознаки суб`єктивної сторони складу дисциплінарного проступку, а саме вини.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на порушення відповідачем строку притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності, встановленого частиною третьою статті 65 Закону №889, згідно якої державний службовець не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності, якщо минуло шість місяців з дня, коли керівник державної служби дізнався або мав дізнатися про вчинення дисциплінарного проступку, не враховуючи час тимчасової непрацездатності державного службовця чи перебування його у відпустці, або якщо минув один рік після його вчинення.

Як видно з матеріалів справи, оспорюваний наказ був прийнятий 03.02.2023.

З листа в.о. заступника начальника Львівської митниці М.Терьохіна №7.4.-17/4/77/7 від 22.04.2022 видно, що митний орган проводив перевірку дотримання митного законодавства за МД №UA209180/2022/006897 від 12.04.2022, а тому 22.04.2022 є днем, коли керівник митного органу дізнався або мав дізнатися нібито про вчинення дисциплінарного проступку і саме з цієї дати слід обчислювати початок перебігу строку для притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності.

Таким чином, відповідач прийняв оспорюваний наказ після спливу 9 місяців з часу митних оформлень та притягнув позивачку до дисциплінарної відповідальності поза межами встановлених законодавством строків.

Отже, в обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, описаних вище, зважаючи на їхній зміст та юридичну природу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправність оспорюваного наказу та наявності підстав для його скасування.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України та ст.17 Закону України Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини, суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерела права.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, судом апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив ЄСПЛ у справі Проніна проти України (рішення від 18.07.2006).

Зокрема, у пункті 23 рішення ЄСПЛ зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи, що і зроблено апеляційним судом переглядаючи рішення суду першої інстанції, аналізуючи відповідні доводи скаржника.

Так, у рішенні від 10.02.2010 у справі Серявін та інші проти України ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони грунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorija v. Spain) від 09.12.1994). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland) від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі Гірвісаарі проти Фінляндії (Hirvisaari v. Finland) від 27.09.2001).

Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалене відповідно до норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, які не спростовані доводами апеляційної скарги, у зв`язку з чим відсутні підстави для її задоволення.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.1 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому судове рішення, постановлене за результатами апеляційного перегляду в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст.12, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Львівської митниці залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2023 року по справі №380/3685/23 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках, передбачених ч.4 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді С. П. Нос
С. М. Шевчук
Повне судове рішення складено 09.10.2023