Справа № 420/20024/23
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2023-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2023 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Радчука А.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (пров. Інженера Корсакова, 5-а, м. Херсон, 73000, ) до Приватного підприємства Житниця Украины з іноземними інвестиціями (пров. Смоленський. 2, м. Херсон, 73000, ) про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до Приватного підприємства Житниця Украины з іноземними інвестиціями, в якій позивач просить стягнути з Приватного підприємства Житниця Украины з іноземними інвестиціями на користь Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю адміністративно-господарські санкції у розмірі 70942,11 грн. та пеню за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 26808,76 грн. (Одержувач: ГУК у Херсон.обл./Херсон.р-н/50070000, код 37959517 Банк: Казначейство України, IBAN UA0021451, Бюджетне кодування в призначенні платежу: *;101; код ЄДРПОУ підприємства; платежі до Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю за 2021 рік).

Разом з позовною заявою позивачем до суду подано заяву про поновлення строку звернення до суду.

Ухвалою суду від 09.08.2023 року поновлено Херсонському обласному відділенню Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю строк звернення з даним адміністративним позовом по справі №420/20024/23. Прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення сторін, відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в силу вимог ч. 3 ст. 19 Закону № 875-ХІІ підприємства, установи, організації самостійно здійснюють працевлаштування осіб з інвалідністю у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 цього Закону. За невиконання нормативів робочих місць Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю уповноважений накладати адміністративно-господарські санкції.

Як зазначає позивач, за 1 робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю у 2021 році відповідач до 16.04.2022 року повинен був самостійно сплатити адміністративно-господарські санкції у розмірі: 72942,11 грн. Дана сума заборгованості по адміністративно-господарських санкціях підтверджується документом - звіт за формою 10-ПІ №50 від 17.01.2022 за 2021 рік. Оскільки вищезазначена сума відповідачем була сплачена частково у розмірі: 2000,0 грн. утворилася заборгованість у розмірі: 70942,11 грн., яка підтверджується розрахунком заборгованості по сплаті адміністративно-господарських санкцій. Також відповідачу нарахована пеня у сумі 26808,76 грн. Оскільки вищезазначені суми відповідачем не сплачено, утворилася заборгованість у розмірі: 97750,87 грн.

Посилаючись на те, що несплата штрафних санкцій до Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю завдає шкоди інтересам держави, оскільки підриває правову та економічну основу соціального захисту населення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

На підтвердження цих обставин позивач надав до суду копії Звіту Приватного підприємства Житница Украины з іноземними інвестиціями про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю за 2021 рік; Розрахунок заборгованості по сплаті адміністративно-господарських санкцій; лист-повідомлення від 05.04.2023 року №02-08/50, адресований до Приватного підприємства Житница Украины з іноземними інвестиціями, яким повідомлено про несплату адміністративно-господарських санкцій та пені; лист до Херсонського обласного центру зайнятості від 10.03.2023 року; лист-відповідь Херсонського обласного центру зайнятості від 29.03.2023 року вих. №21/01/04/285/23.

Відповідачу копія ухвали суду про відкриття провадження у справі від 09.08.2023 року направлялась засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням та отримана ним 28.08.2023 року, що підтверджується наявним у матеріалах справи зворотним рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 28).

Окрім того, позивачем при зверненні до суду з даним позовом, на виконання вимог ч. 2 ст. 161 КАС України, додані до позовної заяви докази надіслання відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення копії цієї позовної заяви та доданих до неї документів.

Відповідно до ч. 5 ст. 162 КАС України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав.

У відповідності з ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, судом встановлено наступне.

13.01.2022 року Приватним підприємством Житница Украины з іноземними інвестиціями () подано до Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю Звіт про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю за 2021 рік, Форма №10-ПОІ (річна), затверджена наказом Міністерства соціальної політики України від 27.08.2020 року №591 (а.с. 7).

Відповідно до змісту вказаного Звіту, середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу на підприємстві відповідача у 2021 році складала 19 осіб, норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю « 0» робочих місць, штатні працівники, яким встановлена інвалідність, відсутні.

У графі Звіту «Сума коштів адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю» підприємством визначено суму 72944, 05 грн.

Отже, норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2021 році ПП Житница Украины з іноземними інвестиціями () не виконано, що ним не заперечується.

Листом Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю від 05.04.2023 року №02-08/50 повідомлено ПП Житница Украины з іноземними інвестиціями (), що сума адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю в 2021 році становить 72 942,11 грн., за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій станом на 05.04.2023 року нарахована пеня у сумі 20714,25 грн. (а.с. 8).

Згідно виписки по рахунку платежів Фонду, 02.05.2023 відповідачем сплачена сума санкцій у розмірі 2000,00 грн. (а.с. 9).

Враховуючи несплату відповідачем вказаних санкцій та пені, позивач звернувся до суду з позовом про їх стягнення у судовому порядку.

Разом із позовною заявою Фондом надано до суду лист до Херсонського обласного центру зайнятості від 10.03.2023 року, яким позивач запитував:

- чи інформувало зазначене підприємство у 2021 році про створення робочих місць та вакантні посади, на яких може використовуватися праця осіб з інвалідністю (чи приймало участь у ярмарках вакансій з метою працевлаштування осіб з інвалідністю);

- чи подавало дане підприємство у 2021 році щомісячно та в повному обсязі інформацію про наявність вільних робочих місць (вакантних посад для працевлаштування осіб з інвалідністю) за формою № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» (якщо подавало звітність - вказати кількість вакантних місць та найменування вакантних посад для осіб з інвалідністю);

- чи направлялись протягом 2021 року особи з інвалідністю на вказане підприємство (якщо направлялись - чи були вони працевлаштовані, якщо не були працевлаштовані - вказати причину відмови в працевлаштуванні).

Згідно додатку до лист-відповіді Херсонського обласного центру зайнятості від 29.03.2023 року вих. №21/01/04/285/23, ПП Житница Украины з іноземними інвестиціями () не повідомляло про вільні робочі місця, вакантні посади, на яких може використовуватися праця осіб з інвалідністю, не приймало участь у ярмарках вакансій з метою працевлаштування осіб з інвалідністю.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні визначає Закон України Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні від 21.03.1991 року №875-XII (зі змінами), який гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість особам з інвалідністю ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами (далі - Закон № 875, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Частиною першою статті 18 Закону № 875-XII передбачено, що забезпечення прав осіб з інвалідністю на працевлаштування та оплачувану роботу, у тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, і звітувати Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина 2 статті 18 Закону №875).

Відповідно до частини першої статті 19 Закону № 875-XII для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

При цьому, частиною 2 статті 19 вказаного Закону визначено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті та з урахуванням вимог статті 18 цього Закону, і здійснюють працевлаштування осіб з інвалідністю у рахунок нормативу робочих місць. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Частиною 1 статті 20 Закону №875 визначено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Згідно частини 2 статті 20 Закону №875 порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Сплату адміністративно-господарських санкцій і пені підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, проводять відповідно до закону за рахунок прибутку, який залишається в їх розпорядженні після сплати всіх податків і зборів (обов`язкових платежів) (частина третя статті 20 Закону №875).

Адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону. При цьому до правовідносин із стягнення адміністративно-господарських санкцій, передбачених цим Законом, не застосовуються строки, визначені статтею 250 Господарського кодексу України (частина 4 статті 20 Закону №875).

Згідно з пунктом 4 частини 3 статті 50 Закону України від 05.07.2012 № 5067-VI «Про зайнятість населення» роботодавці зобов`язані: своєчасно та в повному обсязі у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, за погодженням з центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики у галузі статистики, подавати територіальним органам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, інформацію про: попит на робочу силу (вакансії); заплановане масове вивільнення працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, у тому числі ліквідацією, реорганізацією або перепрофілюванням підприємств, установ, організацій, скороченням чисельності або штату працівників підприємства, установи, організації незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання за два місяці до вивільнення.

Відповідно до пункту 2 Порядку подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2007 №70 (у редакції, чинній на момент спірних правовідносин), інформацію про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування осіб з інвалідністю роботодавці подають до базового центру зайнятості незалежно від місцезнаходження роботодавця за формою, затвердженою Мінсоцполітики за погодженням із Держстатом.

Наказом Міністерства соціальної політики України від 31.05.2013 №316 (у редакції, чинній на момент спірних правовідносин) затверджено Форму звітності № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», яка подається за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше ніж через три робочі дні з дати відкриття вакансії. Датою відкриття вакансії є наступний день після створення робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним, або дата, починаючи з якої може бути укладений трудовий договір з найманим працівником.

Відповідно до пункту 9 Інструкції щодо заповнення форми звітності №10-ПОІ (річна) «Звіт про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю», затвердженої наказом Міністерства соціальної політики України №591 від 27.08.2020, дані щодо середньооблікової кількості штатних працівників облікового складу (рядок 01), середньооблікової кількості штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність (рядок 02), та кількості осіб з інвалідністю, які повинні працювати на робочих місцях (рядок 03), відображаються в цілих одиницях. Якщо при обчисленні виникає дробове число, застосовується правило заокруглення до цілого: якщо після коми число від 1 до 4, заокруглення відбувається в бік зменшення, від 5 до 9 - в бік збільшення.

Системний аналіз вищезазначених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані: виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця з урахуванням індивідуальних програм реабілітації; надавати державній службі зайнятості необхідну для організації працевлаштування інвалідів інформацію у порядку, передбаченому Законом «Про зайнятість населення» та Наказом № 316; звітувати Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю у порядку, встановленому Законом №875-ХІІ та Порядком №70; у разі невиконання такого нормативу - щороку сплачувати відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції.

Крім того, обов`язок підприємства щодо створення робочих місць для осіб з інвалідністю не супроводжується його обов`язком підбирати і працевлаштовувати таких осіб на створені робочі місця. Такий обов`язок покладається на органи працевлаштування, що перелічені в частині першій статті 18 Закону №875-XII.

Зазначений висновок узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 14.02.2018 у справі № 820/2124/16, від 28.02.2018 у справі №807/612/16, від 26.06.2018 у справі №№806/1368/17, від 11.09.2018 у справі №812/1127/18, від 19.12.2018 у справі №812/1140/18, від 23.07.2019 у справі №820/2204/16, від 31.07.2019 у справі №812/1164/18, від 27.06.2020 року у справі №440/2008/19, від 13.05.2021 у справі № 260/554/19.

У своїх сталих правових позиціях Верховний Суд з приводу спірних правовідносин наголошує, що Законом України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні визначено, що працевлаштування осіб з інвалідністю здійснюється або шляхом їх безпосереднього звернення до підприємства, або шляхом звернення до державної служби зайнятості, яка в свою чергу здійснює пошук підходящої роботи для їх працевлаштування. Тому обов`язок по працевлаштуванню осіб з інвалідністю відповідно до встановленого Законом нормативу покладається як на роботодавців, так і на державну службу зайнятості. Водночас, нормами чинного законодавства не покладено обов`язку підприємств самостійного пошуку осіб з інвалідністю для подальшого працевлаштування.

Таким чином, підприємство не несе відповідальності за невиконання нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю, якщо воно вжило необхідних заходів по створенню для них робочих місць, зокрема, створило робочі місця для таких осіб та своєчасно, достовірно, в повному обсязі проінформувало відповідні установи, але фактично не працевлаштувало особу з інвалідністю з причин незалежних від нього: відсутність осіб з інвалідністю, їх відмова від працевлаштування на підприємство, бездіяльність державних установ, які повинні сприяти працевлаштуванню осіб з інвалідністю.

Як вбачається зі Звіту про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю за 2021 рік, у 2021 році ПП Житница Украины з іноземними інвестиціями () не виконано норматив з працевлаштування осіб з інвалідністю.

За таких обставин, відповідач самостійно нарахував адміністративно-господарські санкції за невиконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2021 році.

Після 15 квітня 2022 року за порушення встановлених законодавством термінів сплати адміністративно-господарських санкцій відповідачу нараховано пеню.

Згідно додатку до лист-відповіді Херсонського обласного центру зайнятості від 29.03.2023 року вих. №21/01/04/285/23, ПП Житница Украины з іноземними інвестиціями () не повідомляло про вільні робочі місця, вакантні посади, на яких може використовуватися праця осіб з інвалідністю, не приймало участь у ярмарках вакансій з метою працевлаштування осіб з інвалідністю.

Докази звернення ПП Житница Украины з іноземними інвестиціями () до центру зайнятості з повідомленнями про наявність робочих місць, що підтверджено копіями звітів форми № 3-ПН Інформація про попит на робочу силу (вакансії) матеріали справи не містять.

На підставі викладеного, враховуючи те, що відповідачем не були виконані вимоги Закону України Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні щодо прийняття заходів для працевлаштування осіб з інвалідністю, доказів того, що відповідач створив робочі місця для осіб з інвалідністю та надавав державній службі зайнятості інформацію щодо наявності вакансій до суду не надано, отже суд вважає, що заявлені позовні вимоги про стягнення з Приватного підприємства Житниця Украины з іноземними інвестиціями на користь Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю адміністративно-господарських санкцій у розмірі 70942,11 грн. та пені за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 26808,76 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, розподіл судових витрат зі сплати судового збору на користь позивача не здійснюється. Інші судові витрати не заявлені.

Керуючись ст.ст. 2, 5-9, 72, 74-77, 90, 139, 159, 162, 243-246, 250, 255, 262, 295, 297 КАС України,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (пров. Інженера Корсакова, 5-а, м. Херсон, 73000, ) до Приватного підприємства Житниця Украины з іноземними інвестиціями (пров. Смоленський. 2, м. Херсон, 73000, ) про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені - задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства Житница Украины з іноземними інвестиціями на користь Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю адміністративно-господарські санкції у розмірі 70942,11 грн. та пеню за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 26808,76 грн. (Одержувач: ГУК у Херсон.обл./Херсон.р-н/50070000, код 37959517 Банк: Казначейство України, IBAN UA0021451, Бюджетне кодування в призначенні платежу: *;101; код ЄДРПОУ підприємства; платежі до Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю за 2021 рік).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А.Радчук