Справа № 335/6604/23
Суддя: Макаров В. О.
Дата ухвалення: 2023-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/6604/23 2-а/335/139/2023
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 жовтня 2023 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Макарова В.О.,
за участю секретаря судового засідання Брімер Є.Р.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника відповідача Яремчук Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції м. Житомир про скасування постанови серії ЕАС № 7178093 від 16.06.2023 року,
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з даним позовом мотивуючи тим, що на його адресу, по пошті, надійшла постанова серії ЕАС № 7178093 від 16.06.2023 року.
Постановою інспектора другої роти першого батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області лейтенантом поліції Новіковою Ю.Ю., серії ЕАС № 7178093 від 16.06.2023 року, його, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП, за те, що 16.07.2023 року о 17:43 год. на Житомирській трасі м-196 Київ-Чоп, 106 кілометр, не в населеному пункті, керуючи транспортним засобом NissannQashgai, номерний знак НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 101 км. год., при максимальному обмеженню швидкості 70 км., чим перевищив швидкість більше ніж 20 км, чим порушив п. 12.9.6 ПДР України.
Вважає, що прийняте рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане порушення та винесена постанова є незаконними, оскільки оскаржувана постанова не містить інформації стосовно доказу розміщення на вказаному відрізку дороги дорожнього знаку 5.70, а значить фіксація перевищення швидкості є незаконною.
На його думку законодавчо не визначено іншого способу та порядку використання лазерних вимірювачів TruCam працівниками патрульної поліції, ніж розміщення виключно в порядку ст. 40 Закону «Про Національну поліцію».
Натомість ручне розміщення засобів автоматичної фото і відеотехніки для вимірювання та фіксації швидкості суперечить приписам ст. 40 зазначеного закону.
Працівником поліції не відображено в постанові та не надано жодних доказів, щодо способу використання та закріплення приладу TruCam, яким поліцейський здійснював вимірювання швидкості руху автомобіля.
Оскільки відповідно до постанови швидкість авто складала 101 км., не в населеному пункті, на думку ОСОБА_2 вказане є допустимим на цій ділянці дороги і не порушує ПДР.
Оскаржувана постанова містить інформацію на обмеження швидкості на цій ділянці дороги до 70 км./год., однак доказів щодо цього обмеження відповідними знаками, їх наявності, законного встановлення та відповідності не надано як до постанови, так і в процесі розгляду справи.
З огляду на викладене, позивач не погоджується із зазначеним рішенням інспектора, вважає постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Тому просив скасувати постанову інспектора другої роти першого батальну Управління патрульної поліції в Житомирській області лейтенанта поліції Новікової Ю.О. серії ЕАС № 7178093 від 16.06.2023 року, якою його, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП.
У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав викладених у позові.
Представник відповідача проти позову заперечувала, просила у задоволенні позову відмовити, враховуючи позицію, викладену у відзиві.
08.08.2023 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , відповідно до якого відповідач позовні вимоги ОСОБА_1 не визнає у повному обсязі та просить у позові відмовити.
Згідно відзиву на позовну заяву, відповідач просить у позові відмовити повністю.
Щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення:
Відповідно до постанови інспектора роти № 2 БУПП в Житомирській області ДПП лейтенанта поліції Новікової Ю.О., 16.06.2023 року під час несення службі на автомобільній дорозі М-06 Київ-Чоп, 106 км, за допомогою лазерного вимірювача LTI 20/20 TruCam (серійний номер ТС001090) було виявлено порушення правил дорожнього руху, а саме: на автомобільній дорозі М-06 Київ-Чоп, 106км, водій керуючи транспортним засобом NISSAN QASHQAI номерний знак НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 101 км/год. в зоні дії знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості», чим перевищив максимально допустиму швидкість на 31 км/год., чим порушив п. 12.9.б ПДР Вимірювання швидкості здійснювався приладом TruCam ТС001090.
Після чого було подано сигнал про зупинку транспортного засобу на підставі ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію». Поліцейський підійшов до водія, ким виявися ОСОБА_1 , належним чином представився, роз`яснив норму закону на підставі якої ведеться відеофіксація події, пояснив суть правопорушення, роз`яснив норму закону на підставі якої ведеться відеофіксація події, пояснив суть правопорушення, причину та підстави перевірки документів та попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України на підставі ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 а) ПДР України. Водій виконав законну вимогу патрульного та надав запитувані документи для перевірки.
Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 12.9. б ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача. Поліцейський повідомив про це водія, ознайоми з правами особи яка притягається до відповідальності, статтею 63 Конституції України. У зв`язку з відмовою позивача від отримання копії постанови, винесену у відповідності до вимог ст. 285 КУпАП було направлено на поштову адресу позивача. Відповідач вказує, що за приписами закону про адміністративні правопорушення розгляд справ та накладення штрафу інспектором поліції фактично відбувається у спрощеному порядку, підстави для відкладення таких контролюючих функцій не передбачені.
Отже, інспектор мав право розглянути справу на місці вчинення правопорушення і винести відповідну постанову.
З пояснень позивача викладених у позові, вбачається лише намагання уникнути адміністративної відповідальності.
Відповідно до листа ДП «Укрметртестстандард» № 22-38/49 від 01.10.2019 року вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 працює у ручному режимі роботи. Крім основного ручного режиму, прилад може працювати у автоматичному режимі при умові встановлення на триногу.
Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 з серійним номером ТС001090 пройшов повірку та отримав відповідний сертифікат в якому зазначена максимальна допустима похибка приладу при вимірюванні +- 2км/год.. Вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 використовується у відповідності до Закону України «про метрологію та метрологічну діяльність» від 05.06.2014 року № 1314-VII.
Прилад TruCam LTI 20/20 є засобом вимірювальної техніки. Підрозділи поліції використовують вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 як засіб вимірювальної техніки «вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam.
Крім того, в якості доказу перевищення швидкості відповідачем надано відповідне фото та відеозапис з приладу TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС001090), на якому зафіксовано швидкість транспортного засобу позивача, відео долучено на диску, фото роздруковано та додано до відзиву. Крім того, фото з приладу TruCam LTI 20/20 фіксує автомобіль саме позивача.
Відповідач наголошує, що жодними положеннями Закону України «Про Національну поліцію», в тому числі статті 40, не передбаченою обмеження поліції використовувати фототехніку і відеотехніку виключно в межах дії будь-яких дорожніх знаків.
Таким чином, вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується наданими відповідачем відеозаписом та фотознімком із приладу TruCam LTI 20/20. Позивач, подавши позов, доказів, які б спростовували фактів чинення правопорушення не надав.
Факт правопорушення підтверджується фото та відео фіксацією транспортного засобу позивача який із зафіксованою швидкістю руху, доказами вчинення правопорушення у межах населеного пункту, законністю використання лазерного вимірювача швидкості, що пройшов відповідну періодичну повірку та отримав всі необхідні сертифікати, постановою у справі про адміністративне правопорушення винесеною компетентною службовою особою в межах своїх повноважень.
Оскільки належних доказів на підтвердження обґрунтованості свого позову та дотримання Правил дорожнього руху у позовній заяві позивачем не було надано, відповідач вважає, що дії поліцейського по притягненню до ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності правомірними.
Враховуючи зазначене вище, представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити повністю, судові витрати залишити за позивачем.
02.08.2023 року на адресу суду від позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив відповідача, відповідно до якого позивач наголошує на тому, що відповідач, безпідставно здійснив зупинку транспортного засобу та безпідставно притягнув до адміністративної відповідальності.
Вислухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, дослідивши представлені суду докази, суд доходить висновків.
Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 7178093 від 16.06.2023 року позивача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.
З даної постанови вбачається, що ОСОБА_1 , 16.06.2023 року о 17:35:49 рухався на автомобілі NISSAN QASHQAI номерний знак НОМЕР_1 , на 106 км, зі швидкістю 101 км /год. в зоні дії дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 70 км/год, чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху більш ніжна 20 км/год; швидкість руху вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості руху приладом TruCam ІІ LTI 20/20 ТС0010909, чим порушив пункт 12.9.б Правил Дорожнього руху (Перевищення водіями ТЗ встановлених обмежень швидкість руху передбачених знаками 3.29, 3.31, 30.3.).
Зазначене рішення суб`єкта владних повноважень наразі є предметом оскарження.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Закон України «Про Національну поліцію», визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.
Завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги. (ч. 1 ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію»)
Згідно з приписами ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, станом на час вчинення адміністративного правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема частини перша, друга, третя, четверта, шоста і сьома статті 122.
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.
Відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про національну поліцію», з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.
Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.
Так, згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до положень ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
В пункті 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Розділом 8 Правил дорожнього руху встановлено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.
Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину тягне накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про національну поліцію», з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі,
Згідно з ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Судом досліджені надані стороною відповідача матеріали відеофіксації, які підтверджують факти, викладені в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності та у відзиві на позовну заяву.
При цьому, суд звертає увагу на те, що матеріали справи містять докази вчинення позивачем передбаченого приписами КУпАП адміністративного правопорушення, зокрема, факт руху автомобіля позивача зі швидкістю 101 км/год. саме 16.06.2023 року о 17:38 год., що підтверджується відеофайлом та фотознімком, здійсненим за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCAM, який отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки та пройшов повірку.
Щодо помилкового зазначення в постанові часу, суд погоджується з доводами сторони відповідача щодо того, що навіть якщо інспектором було припущено описку, внаслідок якої суть правопорушення не змінюється, то воно не впливає на правомірність винесеної постанови.
Відповідно до Переліку засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України затверджений наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05.04.2012 року № 437 вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM фірми Laser Technology, Inc., США, (номер за Державним реєстром засобів вимірювальної техніки) У3197-12 міжповірочний інтервал становить 1 рік.
Правильність реалізації у приладі TruCAM зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.
Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але, також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії. Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam
Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 року № UA-МІ/1-2903-2012.
Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/267142, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 16.01.2023 року та чинного до 16.01.2024 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20№ ТС001090, є придатним до застосування.
При цьому, згідно офіційного листа Державного Підприємства «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» від 01.10.2019 року № 22-38/49, крім основного, ручного режиму роботи, прилад також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості в автоматичному режимі.
Посилання позивача на те, що використання приладу TruCam в ручному режимі суперечить вимогам законодавства, де зазначено, що фіксація швидкості руху автомобілів повинна здійснюватися лише в автоматичному режимі, є незмістовними, оскільки лазерний вимірювач відноситься саме до ручних вимірювачів, конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювань. При цьому, саме вимірювання прилад здійснює автоматично. Аналогічна позиція викладена у постанові Першого апеляційного адміністративного суду від 26.08.2021 року по справі № 415/3010/21, постанові від 26.10.2021 року по справі № 263/1252/21.
Більш того, на думку суду жодні положення Закону України «Про Національну поліцію» не забороняють працівникам поліції використовувати фото- і відеотехніку в ручному режимі. Стаття 40 вказаного Закону має дозвільний характер і стосується монтування та розміщення вказаної техніки, проте не містить заборон щодо її використання в ручному режимі. Судова практика стосовно недостовірності ручного вимірювання швидкості стосується випадків, коли внаслідок використання техніки в ручному режимі відбулося суттєве тремтіння, нечіткість відеозображення, проте в даній справі такі обставини відсутні.
Вищенаведеними доказами в достатній мірі підтверджується, що лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20-20 відповідає вимогам технічної документації на вимірювач. Тобто, вимірювання швидкості вказаним пристроєм станом на 16.06.2023 року достовірно підтверджувало швидкість транспортних засобів в момент їх руху.
Позивач, керуючи транспортним засобом в момент вимірювання швидкості вищевказаним приладом 16.06.2023 року рухався на автомобільній дорозі М-06 Київ-Чоп, зі швидкістю 101 км. Це підтверджується наданими до суду зі сторони відповідача відомостями, зокрема відео файлами, СД-диском.
Крім того, суд зауважує, що оскільки лазерний вимірювач швидкості TruCAM автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, на відеозаписі з приладу LTI 20/20 TruCAM із зафіксованим порушенням ПДР вказані координати, де було вчинено порушення. Якщо ввести вказані координати (висоту і довготу) на карті, вказана точка і буде місцем вчинення правопорушення.
Факт вчинення позивачем правопорушення підтверджується оглянутим в судовому засіданні відеозаписом з пристрою вимірювання швидкості руху, на яких відображено, що автомобіль під керуванням позивача рухався зі швидкістю 101 кілометрів на годину в зоні дії дор. знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 70 км/год. На відеозаписі зафіксовано рух саме автомобілю NISSAN QASHQAI із номерним знаком НОМЕР_1 .
На думку суду, з урахуванням усталеної практики Верховного Суду в справах № 537/1214/17 та № 459/1801/17, основною та обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення є протиправне діяння, факт вчинення та місце вчинення якого в даному випадку в достатній мірі підтверджено відеозаписом правопорушення.
Більше того, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі , якщо водій порушив ПДР.
Таким чином, докази, які були надані відповідачем, підтверджують факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.
При цьому, жодними положеннями Закону № 580-VIII, в тому числі, частини першої статті 40, не передбачено обмеження поліції використовувати фототехніку і відеотехніку виключно в межах дії будь-яких дорожніх знаків.
Дорожній знак 5.70 ПДР України «Фото-відеофіксування порушень Правил дорожнього руху» лише інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів. Він відноситься до категорії інформаційно-вказівних знаків.
В той же час, Закон не зобов`язує встановлювати такі знаки перед ділянкою, на якій використовуються засоби фото- відеофіксації порушень дорожнього руху.
Відповідно до розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.
Аналіз матеріалів справи та вищенаведених норм свідчить про дотримання інспектором поліції порядку прийняття постанови.
Таким чином, інспектором патрульної поліції в межах правового кола і не порушуючи норм процесуального права було прийнято рішення стосовно винесення відносно позивача постанови у справі про адміністративне правопорушення на місці його вчинення, а тому доводи позивача в цій частині є неспроможними та такими, що не відповідають діючому законодавству.
У відповідності до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показань свідків.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
У відповідності до ст. 76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Керуючи ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Приведені норми чинного законодавства України та конкретні обставини справи дають підстави обґрунтовано вважати про те, що відповідач діяв у межах та у спосіб передбачені чинним законодавством України, а оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.
При цьому жодного доказу, який би спростував факти, викладені в постанові, в ході судового розгляду справи позивачем ОСОБА_1 суду не надано, при цьому наявність події та складу адміністративного правопорушення була підтверджена, а тому підстав для скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не встановлено.
Суд зазначає, що вказані позивачем недоліки оформлення оскаржуваної постанови не можуть бути самостійною підставою для визнання протиправним такого рішення за умови, якщо позивачем вчинено порушення вимог чинного законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган. При розгляді спорів перевага має надаватись змісту документа порівняно з його зовнішньою формою.
Враховуючи вищевикладені обставини щодо наявності складу адміністративного правопорушення у діях позивача та відсутності порушень його прав під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд вважає за необхідне залишити оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 5, 6, 7, 9, 77, 229, 241-247, 268, 271, 286 КАС України, суд,
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції м. Житомир про скасування постанови серії ЕАС № 7178093 від 16.06.2023 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП - залишити без задоволення.
Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Найменування та ім`я сторін, їх місцезнаходження та проживання:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;
Суддя В.О. Макаров