Справа № 420/7765/23
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2023-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/7765/23

Головуючий в 1 інстанції: Потоцька Н.В. Дата і місце ухвалення: 20.07.2023р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 липня 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

В квітні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просила суд:

- визнати протиправними дії (бездіяльність) відповідача щодо: не виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів за період з 11.02.2021р. по 31.12.2022р.; здійсненого розрахунку середньомісячного заробітку (з якого обчислюється розмір пенсії) без урахування заробітної плати ОСОБА_1 на підприємстві ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» за період з 01.12.2019р. по 31.12.2020р.; здійсненого розрахунку пенсії за віком ОСОБА_1 без додержання гарантій щодо мінімального розміру пенсії шахтарям, на яких розповсюджується дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу), але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність; здійсненого розрахунку страхового (загального та спеціального) стажу ОСОБА_1 без урахування періоду її роботи на підприємстві ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» з 01.01.2021р. по 11.02.2021р.;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Донецькій області, з урахуванням висновків суду у справі, здійснити перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 з 11.02.2021р., згідно статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Донецькій області, з урахуванням висновків суду у справі, нарахувати та сплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів за період з 11.02.2021р. по 31.12.2022р., згідно ч.2 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що на виконання рішення суду по справі №420/10650/22 в грудні 2022 року ГУ ПФУ в Донецькій області призначило їй пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Однак, при призначенні пенсії територіальний орган ПФУ не нарахував та не виплатив компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасною виплатою сум пенсій за період з 11.02.2021р. по 31.12.2022р., розрахував середньомісячний заробіток (з якого обчислюється розмір пенсії) без урахування заробітної плати ОСОБА_1 на підприємстві ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» за період з 01.12.2019р. по 31.12.2020р., розрахував належну ОСОБА_2 суму пенсії без додержання гарантій щодо мінімального розміру пенсії шахтарям, а також обрахував страховий стаж позивача тільки по 31.12.2020р., а не по 11.02.2021р.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20.07.2023р. позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Донецькій області щодо: не виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів за період з 11.02.2021р. по 31.12.2022р.; здійсненого розрахунку середньомісячного заробітку (з якого обчислюється розмір пенсії) без урахування заробітної плати ОСОБА_1 на підприємстві ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» за період з 01.12.2019р. по 31.12.2020р.; здійсненого розрахунку пенсії за віком ОСОБА_1 без додержання гарантій щодо мінімального розміру пенсії шахтарям, на яких розповсюджується дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу), але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність; здійсненого розрахунку страхового (загального та спеціального) стажу без урахування періоду роботи ОСОБА_1 на підприємстві ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» з 01.01.2021р. по 11.02.2021р.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Донецькій області, з урахуванням висновків суду у справі, здійснити перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 з 11.02.2021р., згідно статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язано ГУ ПФУ в Донецькій області, з урахуванням висновків суду у справі, нарахувати та сплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів за період з 11.02.2021р. по 31.12.2022р., згідно ч.2 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язано ГУ ПФУ в Донецькій області, з урахуванням висновків суду у справі, здійснити розрахунок середньомісячного заробітку (з якого обчислюється розмір пенсії) з урахування заробітної плати ОСОБА_1 на підприємстві ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» за період з 01.12.2019р. по 31.12.2020р.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ГУ ПФУ в Донецькій області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення від 20.07.2023р. з ухваленням по справі нового судового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не надано належної правової оцінки посиланням відповідача, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.10.2022р. виконано ГУ ПФУ в Донецькій області у повному обсязі, а саме: призначено ОСОБА_1 з 11.02.2021р. пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Вказаним судовим рішенням не визначено зобов`язання ПФУ щодо призначення позивачу пенсії з урахуванням ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», абз.3 ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При розрахунку середньомісячної заробітної плати не враховано заробітну плату ОСОБА_1 за період з 01.12.2019р. по 31.12.2020р. на підприємстві ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» у зв`язку з відсутністю сплати роботодавцем страхових внесків в ПФУ.

Апелянт посилається на передчасність заявлених вимог ОСОБА_1 щодо зобов`язання ГУ ПФУ в Донецькій області здійснити перерахунок її пенсії за віком з 11.02.2021р., згідно статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Стверджує, що в прийнятих попередньо відносно позивача рішеннях про відмову в призначенні пенсії від 06.12.2021р. та від 01.07.2022р. відсутні посилання на відмову в призначенні пенсії відповідно до вказаних норм.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 11.02.2021р. ОСОБА_1 звернулася до Селидовського об`єднаного управління ПФУ Донецької області через веб-портал Пенсійного фонду України із заявою до про призначення пенсії згідно п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Селидовського об`єднаного УПФУ Донецької області від 16.02.2021р. ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06.12.2021р. у справі №200/8354/21 визнано протиправним та скасовано рішення Селидовського об`єднаного УПФУ Донецької області від 16.02.2021р. про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах ОСОБА_1 . Зобов`язано ГУ ПФУ в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.02.2021р. про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з врахуванням рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020р. №1-р/2020 у справі 1-5/2018 (746/15) та з урахуванням висновків суду по справі, зарахувати до спеціального (пільгового) страхового стажу за Списком №1, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, періоду з 03.08.2016р. по 31.12.2020р.; до страхового (загального) стажу періодів з 01.07.2018р. по 31.07.2018р., з 01.08.2019р. по 31.12.2019р.

На виконання рішення суду по справі №200/8354/21 ГУ ПФУ в Донецькій області повторно розглянуло заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії та рішенням №54 від 01.07.2022р. їй повторно відмовлено в призначені пенсії через відсутність станом на 01.04.2015р. необхідних 7 років 6 місяців пільгового стажу роботи за Списком №1.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07.10.2022р. у справі №420/10650/22 визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Донецькій області №54 від 01.07.2022р. про відмову в призначені пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано ГУ ПФУ в Донецькій області, з урахуванням висновків суду у справі, призначити ОСОБА_1 з 11.02.2021р. пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1, відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02 березня 2015 року №213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».

На виконання рішення суду по справі №420/10650/22 ГУ ПФУ в Донецькій області призначило ОСОБА_1 з 11.02.2021р. пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України від 05.11.1991р. №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла до ухвалення Закону №213-VIII.

При цьому, як стверджує ОСОБА_1 та не заперечується відповідачем, при призначенні пенсії ГУ ПФУ в Донецькій області розрахувало середньомісячний заробіток (з якого обчислюється розмір пенсії) без урахування заробітної плати ОСОБА_1 на підприємстві ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» за період з 01.12.2019р. по 31.12.2020р., розрахувало належну ОСОБА_2 суму пенсії без додержання гарантій щодо мінімального розміру пенсії шахтарям, а також обрахувало страховий стаж позивача тільки по 31.12.2020р., а не по 11.02.2021р.

Також, позивач зазначає, що відповідач не нарахував та не виплатив на її користь компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасною виплатою сум пенсій за період з 11.02.2021р. по 31.12.2022р.

На звернення ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Донецькій області із заявами щодо належного розрахунку пенсії відповідач листами від 22.02.2023р. та від 27.03.2023р. повідомив, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.10.2022р. по справі №420/10650/22 виконано ним в повному обсязі відповідно до покладених зобов`язань. Також, відповідач зазначив, що вказаним судовим рішенням на нього не покладено обов`язку щодо нарахування та виплати на користь ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасною виплатою призначених сум.

Вважаючи протиправними дії ГУ ПФУ в Донецькій області щодо належного розрахунку пенсії та щодо невиплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасною виплатою призначених сум ОСОБА_1 звернулася з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позов, визнав обґрунтованими доводи позивача щодо неправомірності здійсненого відповідачем розрахунку середньомісячного заробітку (з якого обчислюється розмір пенсії) без урахування заробітної плати ОСОБА_1 на підприємстві ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» за період з 01.12.2019р. по 31.12.2020р., зазначивши, що відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи. Натомість, у спірних правовідносинах таку відповідальність фактично покладено на позивача, що не узгоджується з вимогами чинного законодавства. Також, суд першої інстанції встановив протиправність дій ГУ ПФУ в Донецькій області щодо розрахунку пенсії ОСОБА_1 без додержання гарантій щодо мінімального розміру пенсії шахтарям, на яких розповсюджується дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Як встановлено судом та не заперечується відповідачем, при призначені пенсії ОСОБА_1 ГУ ПФУ в Донецькій області під час здійснення розрахунку середньомісячної заробітної плати позивача не враховувало отримувану нею заробітну плату за період роботи з 01.12.2019р. по 31.12.2020р. в ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» у зв`язку із відсутністю сплати страхових внесків в Пенсійний фонд України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003р. №1058-IV (далі Закон №1058-IV)

Відповідно до п.1 ст.24 Закону №1058-IV страховий стаж це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, що підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у статті 11 Закону №1058-IV, сплачуються їх роботодавцями та безпосередньо застрахованими особами.

На підставі ч.1 ст.16 Закону №1058-IV застрахована особа має право отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, вимагати від страхувальників сплати внесків, у тому числі в судовому порядку тощо.

З цим правом кореспондується обов`язок страхувальника нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески (п.6 ч.2 ст.17 Закону №1058-IV) незалежно від фінансового стану платника (ч.12 ст.20 Закону №1058-IV).

Відповідно до п.1 ч.2 ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010р. №2464-IV (далі - Закон №2464-IV) платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно ст.4 Закону №2464-IV платниками єдиного внеску є, зокрема, роботодавці.

Відповідно до ст.26 Закону №2464-IV посадові особи платників єдиного внеску несуть адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення порядку нарахування, обчислення і строків сплати єдиного внеску.

З аналізу вказаних правових норм у їх сукупності можна дійти висновку, що страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

При цьому, відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки саме воно здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

А відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків. Наявність заборгованості підприємства по страхових внесках не може бути підставою для не врахування під час здійснення розрахунку середньомісячної заробітної плати позивача отримуваної неї заробітної плати за період роботи з 01.12.2019р. по 31.12.2020р. в ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля».

Посилання ГУ ПФУ в Донецькій області на те, що судовим рішенням по справі №420/10650/22 на нього не покладено обов`язку врахування відповідного періоду роботи при визначенні розміру пенсії ОСОБА_1 колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки предметом спору у даній справі не є перевірка судом виконання відповідачем зазначеного судового рішення. Судовим рішенням по справі №420/10650/22 територіальний орган ПФУ зобов`язано призначити пенсію ОСОБА_1 , при розрахунку якої відповідач зобов`язаний діяти у відповідності до норм чинного законодавства.

З цих підстав колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на передчасність заявлених позовних вимог ОСОБА_1 щодо зобов`язання здійснити перерахунок її пенсії за віком з 11.02.2021р., згідно статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно абз.3 ч.1 ст.28 Закону №1058-IV мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008р. №345-VI (далі Закон №345-VI) дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Таким чином, мінімальний розмір пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, є додатковою гарантією для шахтарів, які працювали на підземних роботах не менш як 7,5 років для жінок за списком №1, яка встановлена на випадок, коли після розрахунку у встановленому законом порядку розміру відповідної пенсії за віком (в тому числі, з урахуванням понаднормового стажу, встановленого статтею 8 Закону №345-VI) така пенсія буде менша ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Відповідачем не заперечується факт роботи позивача за спірний період на вищезазначених посадах та їх відношення до посад і робіт, передбачених Списком №1.

А відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про зобов`язання ГУ ПФУ в Донецькій області здійснити перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 з 11.02.2021р., згідно статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Також, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про задоволення вимог позову ОСОБА_2 про визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Донецькій області щодо не виплати позивачу компенсації втрати частини доходів за період з 11.02.2021р. по 31.12.2022р. та зобов`язання відповідача нарахувати та сплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів за період з 11.02.2021р. по 31.12.2022р., згідно ч.2 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Так, відповідно до ч.2 ст.46 Закону №1058-IV нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати врегульовано Законом України від 19.10.2000р. №2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі - Закон №2050-ІІІ).

Стаття 1 Закону №2050-ІІІ передбачає, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Відповідно до ст.2 Закону №2050-ІІІ компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством); соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення); сума індексації грошових доходів громадян; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.

Відповідно до ст.3 Закону №2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Зі змісту вказаних норм слідує, що їх дія поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Виплата громадянам суми компенсації провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати нарахованих доходів у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць (ст.4 Закону №2050-ІІІ).

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001р. №159 затверджено Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, пункти 1, 2 якого відтворюють положення Закону №2050-ІІІ та конкретизують підстави та механізм виплати компенсацій.

Верховний Суд вже розглядав справи за подібними правовідносинами і у постанові від 15.08.2018р. у справі №653/3356/17 дійшов наступного висновку:

«Наведене нормативне регулювання не встановлює першочерговості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Використане у ст. 3 Закону №2050-ІІІ та п. 4 Порядку формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Отже, основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст. 46 Закону №1058-IV, ст.2 Закону №2050-ІІІ та Порядком, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). Водночас компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення.

Водночас, зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень ст. 1-3 Закону №2050-ІІІ, окремих положень Порядку дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але невиплачені.»

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 20.02.2018р. у справі №336/4675/17, від 21.06.2018р. у справі №523/1124/17, від 03.07.2018р. у справі №521/940/17, від 31.08.2021р. у справі №264/6796/16, від 08.06.2022р. у справі №200/5213/20-а.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, пенсію за період 11.02.2021р. по 31.12.2022р. в загальній сумі 89971.19 грн., право на яку за позивачем визнано судовим рішенням по справі №420/10650/22, ОСОБА_1 виплачено лише в січні 2023 року.

За таких обставин, зважаючи на те, що непроведення виплати пенсії ОСОБА_1 відбулося з вини держави в особі її компетентних органів, враховуючи сформовану практику Верховного Суду, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що право на нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати виникло у позивача за період з 11.02.2021р. по 31.12.2022р.

Висновки колегії суддів в цій частині узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 05.07.2022р. по справі №420/7633/20.

Таким чином, доводи апеляційної скарги відповідача висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги ГУ ПФУ в Донецькій області та скасування рішення від 20.07.2023р. колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 09 жовтня 2023 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук