Справа № 460/1161/23
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2023-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2023 рокуЛьвівСправа № 460/1161/23 пров. № А/857/12411/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Глушко І.В.,

суддя Запотічний І.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 14 червня 2023 року (головуючий суддя Дуляницька С.М., м.Рівне) у справі №460/1161/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

16.01.2023 позивач звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправною бездіяльності щодо неврахування при обчисленні пенсії за віком з 02.08.2022, стажу та заробітної плати в ТОВ «КазАзот» на підставі довідки від 20.10.2011 №86, довідки від 17.06.2022 №112, довідки від 29.07.2022 №163; зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком з 02.08.2022 і в подальшому без обмежень, зарахувавши при обчисленні пенсії стаж та заробітну плату в ТОВ «КазАзот» на підставі довідки від 20.10.2011 №86, довідки від 17.06.2022 №112, довідки від 29.07.2022 №163.

Позов обґрунтовує тим, що звертався до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з врахуванням стажу та заробітної плати в ТОВ «КазАзот». Однак, відповіддю відповідач повідомив, що немає підстав зараховувати вказаний стаж у зв`язку з тим, що необхідно підтвердження достовірності довідок про заробітну плату. Позивач вважає таку бездіяльність протиправною та безпідставною, оскільки ним надано всі необхідні документи для зарахування періоду роботи у Республіці Казахстан.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 14 червня 2023 року адміністративним позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо неврахування при обчисленні пенсії за віком ОСОБА_1 з 02.08.2022, стажу та заробітної плати в ТОВ «КазАзот» на підставі довідки від 20.10.2011 №86, довідки від 17.06.2022 №112, довідки від 29.07.2022 №163. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком, починаючи з 02.08.2022, зарахувавши при обчисленні пенсії стаж та заробітну плату в ТОВ «КазАзот» на підставі довідок від 20.10.2011 №86, від 17.06.2022 №112, від 29.07.2022 №163.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального права зазначив, що позивача з 02.08.2022 переведено на дострокову пенсію за віком відповідно до статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Разом з заявою позивач подав довідки про заробітну плату в товаристві «КазАзот». Однак, апелянт наголошує, що проведення перерахунку пенсії з врахуванням стажу та заробітної плати, набутих після призначення пенсії на території держав-учасниць Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення не передбачено. Отже, враховуючи вимоги чинного законодавства, підстави для зарахування до страхового стажу періодів роботи в ТОВ «КазАзот» відсутні. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Судом встановлені наступні обставини.

Позивач отримував пенсію по інвалідності ІІІ групи відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», з 02.08.2022 переведений на дострокову пенсію за віком відповідно до статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивач одночасно з заявою від 02.08.2022 про призначення пенсії відповідно до статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» подав: довідку про заробітну плату, що враховується для обчислення пенсії, видані товариством «КазАзот» від 20.10.2011 №86 за період з грудня 2005 року по жовтень 2011 року; довідку про заробітну плату, що враховується для обчислення пенсії, видані ТОВ «КазАзот» від 17.06.2022 №112 за період з червня 2014 року по травень 2022 року; довідку про заробітну плату, що враховується для обчислення пенсії, видані ТОВ «КазАзот» від 29.07.2022 №163 за період з грудня 2005 року по травень 2022 року.

Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області листом від 17.08.2022 повідомило позивача про відсутність підстав для здійснення перерахунку пенсії з врахуванням періодів роботи в ТОВ «КазАзот» з 26.12.2005 по 31.08.2006, з 02.10.2006 по 21.10.2011, з 05.06.2014 по даний час, оскільки рішення про перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати та вказаного страхового стажу буде прийнято після надходження акта позапланової перевірки достовірності документів про заробітну плату.

З відповіддю позивач не згоден, а тому звернувся до суду першої інстанції з цим позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його заперечення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною другою статті 10 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що права громадян України, які працюють за кордоном, захищаються законодавством України та держави перебування, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про міжнародні договори України» міжнародний договір України - укладений у письмовій формі з іноземною державою або іншим суб`єктом міжнародного права, який регулюється міжнародним правом, незалежно від того, міститься договір в одному чи декількох пов`язаних між собою документах, і незалежно від його конкретного найменування (договір, угода, конвенція, пакт, протокол тощо).

Відповідно до частини першої статті 19 цього Закону чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства..

Так, Угодою між Міністерством соціального захисту населення України та Міністерством соціального захисту населення Республіки Казахстан про співпрацю в галузі пенсійного забезпечення від 21.09.1995 (чинна з 21.09.1995) визначено, що ця Угода поширюється на всі види державного пенсійного забезпечення громадян, що встановлені або будуть встановлені законодавством кожної з держав (ст.2); пенсійне забезпечення громадян України і громадян Республіки Казахстан та членів їхніх сімей здійснюється відповідно до законодавства тієї держави, на території якої вони проживають (ст.4).

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV, який набрав чинності 01.01.2004 (Закон №1058-ІV).

Згідно з частиною другою статті 9 Закону №1058-ІV за рахунок коштів накопичувальної системи пенсійного страхування, що обліковуються на накопичувальних пенсійних рахунках Накопичувального фонду або на індивідуальних пенсійних рахунках у відповідних недержавних пенсійних фондах - суб`єктах другого рівня системи пенсійного забезпечення, здійснюються такі пенсійні виплати, як довічні пенсії і одноразова виплата.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною другою статті 24 Закону №1058-IV передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини третьої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з статтею 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абз.5 пп.3 п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (Порядок № 22-1), особи, яким пенсія призначається відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення, надають документи про стаж, визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу, та довідку згідно з додатком 5 до цього Порядку.

Пунктом 2.10 Порядку № 22-1 визначено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Додатком 5 до Порядку № 22-1 затверджена форма довідки про заробітну плату для призначення пенсій. Довідка повинна містити, зокрема, штамп органу, що видав довідку; ПІБ особи, якій довідка видана; суми заробітної плати та період, за який вона нарахована; підставу видачі довідки; ПІБ, посада та підпис уповноважених осіб.

Угодою між Міністерством соціального захисту населення України та Міністерством соціального захисту населення Республіки Казахстан про співпрацю в галузі пенсійного забезпечення від 21.09.1995 (чинна з 21.09.1995) визначено, що призначення пенсії проводиться за поданням потрібних документів, які підтверджують право на неї згідно з законодавством держави проживання. Документи, видані у встановленому порядку на території держав-учасниць цієї Угоди, приймаються без легалізації (ст.6).

Крім того, частиною другою статті 4 Угоди «Про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудівників-мігрантів» від 15 квітня 1994 року, підписаної Урядами Азербайджанської Республіки, Республіки Вірменія, республіки Білорусь, Республіки Грузія, Республіки Казахстан, Киргизької Республіки, Республіки Молдова, РФ, Республіки Таджикистан, Туркменістану, Республіки Узбекистан, України, передбачено, що трудовий стаж, зокрема стаж на пільгових підставах і за спеціальністю, взаємно визнається Сторонами. У разі остаточного виїзду трудівника-мігранта зі Сторони працевлаштування роботодавець (наймач) видає йому довідку або інший документ, який містить відомості про тривалість роботи та заробітну плату помісячно.

Аналіз зазначених норм дає підстави колегії суддів вважати, що обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої відбувалась трудова діяльність; пільговий стаж, набутий на території однієї з цих двох держав, визнається іншою державою.

Оглядаючи матеріали справи, апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно записів у трудовій книжці ОСОБА_1 НОМЕР_1 , позивач в періоди з 26.12.2005 по 31.08.2006, з 02.10.2006 по 21.10.2011, з 05.06.2014 по даний час працює в ТОВ «КазАзот».

Позивач одночасно з заявою від 02.08.2022 про призначення пенсії відповідно до статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» подав також: довідку про заробітну плату, що враховується для обчислення пенсії, видані ТОВ «КазАзот» від 20.10.2011 №86 за період з грудня 2005 року по жовтень 2011 року; довідку про заробітну плату, що враховується для обчислення пенсії, видані ТОВ «КазАзот» від 17.06.2022 №112 за період з червня 2014 року по травень 2022 року; довідку про заробітну плату, що враховується для обчислення пенсії, видані ТОВ «КазАзот» від 29.07.2022 №163 за період з грудня 2005 року по травень 2022 року. Вищевказані довідки містять всі необхідні реквізити, що і форма такої довідки, затверджена Додатком 5 до Порядку № 22-1. Довідкою ТОВ «КазАзот» від 14.06.2022 №65-361-05/107 підтверджено, що ОСОБА_2 працює в ТОВ «КазАзот».

Апеляційний суд зазначає, що звернення пенсійного органу із запитами до Республіки Казахстан для з`ясування всіх обставин щодо страхового стажу та заробітної плати позивача не є достатньою підставою для неприйняття ним наданих позивачем довідок, які є чинними, оскільки трудова книжка та означені довідки є належними та достатніми документами в розумінні Закону №1058-IV та Порядку №22-1 для зарахування до страхового стажу позивача періодів його роботи з 26.12.2005 по 31.08.2006, з 02.10.2006 по 21.10.2011, з 05.06.2014 по даний час в ТОВ «КазАзот», а також для врахування його заробітної плати, визначеної в довідках від 20.10.2011 №86, довідці від 17.06.2022 №112, довідці від 29.07.2022 №163 з дня призначення пенсії за віком, тобто з 02.08.2022. Також, суд апеляційної інстанції вказує, що, в даному випадку, позивач не може бути позбавлений свого права на збільшення розміру пенсії згідно з вказаними довідками через неможливість перевірки їх достовірності органом Пенсійного фонду, у зв`язку з ненаходженням відповідей на його запити, тобто у зв`язку з обставинами, що виникли не з вини позивача, та на які він не міг вплинути.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що ГУ ПФУ в Рівненській області звернулося до Управління координації зайнятості і соціальних програм Мангистауської області Республіки Казахстан. При цьому, була отримана відповідь від 15.07.2022 про перенаправлення запиту на ТОВ «КазАзот» і відсутність повноважень в Управління координації зайнятості і соціальних програм Мангистауської області Республіки Казахстан здійснювати зустрічні перевірки даних по місцю роботи. Водночас, позивач надав всі довідки про заробітну плату, видані ТОВ «КазАзот». Тому, відсутність акта позапланової перевірки достовірності документів про заробітну плату, на що посилається відповідач, не може позбавляти позивача можливості реалізації своїх прав на збільшення розміру пенсії при її призначенні.

З огляду на встановлене, колегія суддів відхиляє доводи апелянта, що надані позивачем довідки від 20.10.2011 №86, від 17.06.2022 №112, від 29.07.2022 №163 не могли бути враховані при призначенні пенсії за віком відповідно до статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто з 02.08.2022. Крім того апеляційний суд зауважує, що позивач не може нести тягар відповідальності у вигляді позбавлення права на збільшення розміру пенсії, оскільки відомості щодо періодів роботи позивача в товаристві «КазАзот» та його заробітної плати, що зазначені в трудовій книжці та довідках від 20.10.2011 №86, від 17.06.2022 №112, від 29.07.2022 №163, підлягають врахуванню при призначенні пенсії з 02.08.2022. Проте, такі відомості не були взяті до уваги відповідачем при її призначенні на підставі дій органу Пенсійного фонду, які не можна вважати такими, що вчинені обґрунтовано, добросовісно та розсудливо.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційних скарг їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 14 червня 2023 року у справі № 460/1161/23 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. В. Глушко
І. І. Запотічний