Справа № 201/280/23
Суддя: Кудрявцева Т. О.
Дата ухвалення: 2023-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 201/280/23
Провадження № 2а/932/55/23
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 серпня 2023 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, у складі судді Кудрявцевої Т.О., розглянувши у приміщенні суду у м. Дніпрі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, інспектора СРПП ВП №3 Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції Логвінця Андрія Євгеновича, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -
06 січня 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська із адміністративним позовом до відповідачів, у якому просить скасувати постанову серії БАВ №355550 від 01.01.2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.1 ст.122 КУпАП, винесену інспектором СРПП ВП №3 Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітаном поліції Логвінець Андрієм Євгеновичем, а справу про адміністративне правопорушення закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, судові витрати покласти на відповідача.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що постановою інспектора СРПП ВП №3 Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції Логвінець А.Є. серії БАВ № 355550 від 01.01.2023 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень, з посиланням на те, що він, керуючи транспортним засобом INFINITI G25 д.н.з. НОМЕР_1 за адресою: автошлях Стрій Ізварино, 1090 км., траса М-30, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2. "Проїзд без зупинки заборонено". З вказаною постановою він не погоджується посилаючись на те, що правопорушення не вчиняв, жодного знаку «Проїзд без зупинки заборонено» на його шляху руху не було. Відповідачем також не було доведено, що на шляху його руху був належним чином встановлений дорожній знак 2.2. Враховуючи викладене, зважаючи на відсутність належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, за викладених в оскаржуваній постанові обставин, позивач просить постанову серії БАВ № 355550 від 01.01.2023 року скасувати, а провадження у справі закрити.
Ухвалою судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 09.01.2023 року справу передано для розгляду за підсудністю до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.02.2023 року зазначена адміністративна справа передана в провадження судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Кудрявцевій Т.О.
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.03.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
28.03.2023 року, 04.04.2023 року на адресу суду від представника Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції надійшло клопотання про заміну відповідача.
Ухвалою суду від 04.04.2023 року замінено неналежного відповідача Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області.
09.08.2023 року від представника відповідача - Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, відзиву на позовну заяву не надходило.
Відповідач інспектор СРПП ВП №3 Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції Логвінець А.Є. правом на надання відзиву не скористався.
Розглянувши справу, дослідивши докази у справі, суд дійшов наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, 01.01.2023 року інспектором СРПП ВП №3 Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітаном поліції Логвінець А.Є. винесено постанову серії БАВ №355550, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в розмірі 340 грн. Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом INFINITI G25 д.н.з. НОМЕР_1 за адресою: автошлях Стрій Ізварино, 1090 км., траса М-30, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2. "Проїзд без зупинки заборонено", чим порушив п.2.2 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 122 КУпАП.
Згідно зі статтею 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною другою статті 2 цього Кодексу передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.
Відповідно до вимог ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Пункт 1 статті 247 КУпАП визначає обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності наявність події і складу адміністративного правопорушення, а наявність такої події доводиться шляхом надання доказів.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 283 КпАП України, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Частиною 4 ст. 283 КпАП України передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайта в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.
Згідно з вимогами ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до вимог ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно з вимогами ст. 258 КпАП України протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.
У відповідності до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно із вимогами ст. 293 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Частиною 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Відповідно до постанови серії БАВ №355550 від 01.01.2023 року, позивачу інкримінується порушення вимог п.2.2 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП.
Згідно з ч.1 статті 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.
Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пунктом 8.4.в. ПДР, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 визначено заборонні дорожні знаки, які запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.
Відповідно до п.8.4б Розділу 8 ПДР однією з груп дорожніх знаків є знаки пріоритету, які встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги.
Згідно з п.2.2 Розділу 33 ПДР знак пріоритету «Проїзд без зупинки заборонено» - забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а у разі, коли вона відсутня, перед знаком. Необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються головною дорогою, а також праворуч рівнозначною дорогою.
З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи слідує наступне. Відносно ОСОБА_1 інспектором поліції 01.01.2023 року складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України, у розмірі 340 гривень, як на водія, який, керуючи транспортним засобом INFINITI G25 д.н.з. НОМЕР_1 за адресою: автошлях Стрій Ізварино, 1090 км., траса М-30, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2. "Проїзд без зупинки заборонено", чим порушив п.2.2 ПДР України. Позивач не погодився із цією постановою, посилаючись на те, що не порушував вимоги п. 2.2 та рухався у відповідності до ПДР України.
Відповідач не надав суду доказів, що підтверджують правомірність його постанови та доказів порушення позивачем Правил дорожнього руху. Крім того, в оскаржуваній постанові не зазначається, що скоєне позивачем правопорушення фіксувалось на технічний засіб, не вказаний його серійний номер. Пункт 7 Постанови «До постанови додаються» не заповнений, одного лише опису у оскаржуваній постанові адміністративного правопорушення у вигляді порушення п. 2.2 ПДР України не достатньо для доведення факту вчинення адміністративного правопорушення.
Згідно до положень ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим та не може базуватися на припущеннях та неперевірених фактах.
Згідно із вимогами ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, як, зокрема, відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Внаслідок недоведеності факту порушення позивачем вищенаведених вимог КУпАП, та не доведення відповідачем правомірності його дій з винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді накладення на нього штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 6-11, 77, 121-123, 143, 243-246, 250-251, 286, 293, 295 КАС України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, інспектора СРПП ВП №3 Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції Логвінця Андрія Євгеновича, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити.
Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії БАВ№355550 від 01.01.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, - закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , сплачений ним судовий збір у сумі 536 грн. 80 коп. (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).
Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду згідно з вимогами ч. 4 ст. 286 КАС України протягом десяти днів із дня його проголошення особами, що брали участь у судовому засіданні, а особами, які не брали участь у судовому засіданні протягом десяти днів зо дня отримання ними його копії.

Рішення набирає законної сили протягом десяти днів із дня його проголошення, або десяти днів зо дня отримання його копії учасниками процесу, які не брали участь у судовому засіданні, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Суддя Т.О. Кудрявцева