Справа № 280/6335/23
Суддя: Мінаєва Катерина Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2023 року Справа № 280/6335/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мінаєвої К.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Запорізькій області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 18.07.2023 № 1 про застосування до позивача штрафних санкцій у розмірі 6800,00 грн. Крім того, просить стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача суму сплаченого ним судового збору у розмірі 2684,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що за результатами проведення фактичної перевірки відповідачем 22.06.2023 було складено відповідний акт, за висновком якого позивачем в об`єкті торгівлі здійснювався продаж алкогольних напоїв у заборонений час доби, чим порушено вимоги частини дев`ятої статті 15-3 Закону № 481/95-ВР та підпункту 2 наказу голови обласної державної адміністрації «Про заборону торгівлі алкогольними напоями на території Запорізької області» від 18.04.2023 № 185. У зв`язку із зазначеним порушенням 18.07.2023 відповідачем було прийнято податкове повідомлення рішення, яким застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 6800,00 грн. На думку позивача, порушення суб`єктом господарювання заборони продажу алкогольних напоїв у певний час доби, не може бути ні підставою для проведення фактичної перевірки, ні обставиною, що підлягає встановленню в рамках її проведення. Також зауважує, що у наказі про проведення перевірки не зазначена конкретна підстава проведення фактичної перевірки відповідно до вичерпного переліку підстав за підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України. Крім того, наголошує, що копія доповідної записки, яка зазначена серед підстав перевірки у наказі, не була надана для ознайомлення представнику суб`єкта господарювання, а її зміст не відображений у наказі; відсутня інформація, що у даному випадку податковий контроль необхідно було здійснювати саме у формі фактичної перевірки. Також зазначає, що наказ про проведення фактичної перевірки не містить обов`язкової інформації, а саме найменування та реквізити суб`єкта. Позивач вважає отримане податкове повідомлення-рішення про застосування штрафних санкцій за порушення установлених правил торгівлі підакцизними товарами безпідставним, протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою від 11.08.2023 суд відкрив провадження у даній справі, призначив її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику сторін.

01.09.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву (вх.№38308), в якому представник зазначає, що доповідною запискою заступник керівника підрозділу контролю за підакцизними товарами повідомив заступника керівника ГУ ДПС у Запорізькій області про необхідність проведення фактичної перевірки об`єкту торгівлі за адресою: АДРЕСА_1 задля встановлення фактичних обставин щодо можливих порушень законодавства у сфері обігу підакцизних товарів відповідно до функцій наданих податковим органам статтею 19-1 ПК України. Враховуючи вимоги податкового законодавства, статтю 16 Закону України № 481/65-ВР, на підставі наказу Головного управління ДПС у Запорізькій області від 13.06.2023 проведено фактичну перевірку об`єкта торгівлі «Лепрекон» за відповідною адресою з питань здійснення контролю за додержанням суб`єктом господарювання вимог законодавства, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової та роздрібної торгівлі підакцизними товарами; виявлення порушень установлених правил торгівлі підакцизними товарами; маркування підакцизних товарів, а також дотримання вимог інших нормативно-правових актів, що регулюють обіг підакцизних товарів в Україні за період з 27.02.2023 по 22.06.2023. За результатами фактичної перевірки складено акт від 23.06.2023, яким встановлено, що позивачем при здійсненні діяльності на відповідному об`єкті торгівлі порушено частину дев`яту статті 15-3 Закону України № 481/65-ВР, пункт 2 наказу голови обласної державної адміністрації «Про заборону торгівлі алкогольними напоями на території Запорізької області» від 18.04.2023 № 185. Зазначеним наказом на території Запорізької міської територіальної громади дозволено всім суб`єктам господарювання продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв з 10:00 до 21:00. Проведеним аналізом інформації з фіскальних чеків по програмному реєстратору розрахункових операцій встановлено реалізацію алкогольних напоїв в заборонений час доби. Заперечення на акт перевірки від позивача до податкового органу не надходили. За результатами перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення від 18.07.2023 № 1 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 6800,00 грн. Представник відповідача наголошує, що позивач погоджується з існуванням фактів, викладених в акті перевірки, та обґрунтованістю висновків акту. Щодо наявності законних підстав для призначення перевірки та правомірності її проведення посилається на норму підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України здійснення функцій, визначених законом у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напої та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального, які покладені на відповідача, як на контролюючий орган. Представник також звертає увагу, що наказ про проведення фактичної перевірки позивача містить всі необхідні реквізити, відтак відповідає вимогам статті 81 ПК України.

05.09.2023 від Головного управління ДПС у Запорізькій області надійшло клопотання (вх.№38777) про долучення до матеріалів справи доказів по справі, а саме фіскальних чеків, що зазначені в акті фактичної перевірки на підтвердження порушення позивачем статті 15-3 Закону України № 481/65-ВР.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець 08.08.2022, номер запису: 000186211. Основним видом економічної діяльності підприємства є 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (а.с.9-10).

На підставі статті 19-1, статті 20, підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75, підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», доповідної записки заступника начальника управління начальника відділу адміністрування акцизного податку управління контролю за підакцизними товарами Бугакової Оксани від 13.06.2023 № 1940вн заступником начальника Головного управління ДПС у Запорізькій області Аллою Децик винесено наказ від 13.06.2023 № 1009-П про проведення фактичної перевірки об`єкта торгівлі «Лепрекон» («Leprekon») за адресою: м. Запоріжжя, вул. Космічна, 122, з 13 червні 2023 року тривалістю 10 діб за період діяльності з 27.02.2023 по день закінчення фактичної перевірки з метою здійснення контрою за додержанням суб`єктом господарювання вимог законодавства, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової та роздрібної торгівлі підакцизними товарами; виявлення порушень установлених правил торгівлі підакцизними товарами; маркування підакцизних товарів, а також дотримання вимог інших нормативно-правових актів, що регулюють обіг підакцизних товарів в Україні (а.с.20).

За результатами проведеної перевірки податковим органом складено акт фактичної перевірки від 23.06.2023 № 2392/08/01/09/ НОМЕР_1 , яким встановлено порушення вимог частини дев`ятої статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», пункту 2 наказу голови обласної державної адміністрації «Про заборону торгівлі алкогольними напоями на території Запорізької області» від 18.04.2023 № 185, оскільки в ході аналізу почекової інформації по програмному реєстратору розрахункових операцій за перевіряємий період встановлено реалізацію алкогольних напоїв в заборонений час доби (а.с.22-25).

На підставі акту перевірки від 23.06.2023 № 2392/08/01/09/ НОМЕР_1 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення форми «С» № 1 від 18.07.2023, яким до позивача за порушення частини дев`ятої статті 15-3 Закону України № 481/65-ВР, пункту 2 наказу голови обласної державної адміністрації від 18.04.2023 № 185, на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, абзацу чотирнадцятого частини другої статті 17 Закону України № 481/65-ВР застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у розмірі 6800,00 грн (а.с.29).

Вказане податкове повідомлення-рішення було направлено на адресу позивача засобами поштового зв`язку з повідомленням про вручення, та отримане останнім 21.07.2023 (а.с.31-32).

Позивач, вважаючи протиправним податкове повідомлення-рішення від 18.07.2023 № 1, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступних підстав та мотивів.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначають вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються положеннями Податкового кодексу України (далі - ПК України).

Відповідно до підпункту 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 ПК України контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту, що відносяться до повноважень митних органів), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Повноваження і функції контролюючих органів визначаються цим Кодексом, Митним кодексом України та законами України (пункт 41.5 статті 41 ПК України).

Згідно з підпунктом 19-1.1.16 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України контролюючі органи здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального.

Приписами підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 61.1 статті 61 ПК України визначено, що податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів відповідно до підпункту 62.1.2 пункту 62.2 статті 62 ПК України.

Приписами підпункту 62.1.3 пункту 62.2 статті 62 ПК України встановлено, що податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Умови, порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичних перевірок, строки проведення перевірок та оформлення їх результатів визначені статтями 75, 80, 81 ПК України.

За змістом абзацу першого пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

За вимогами пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального (підпункт 80.2.5).

За обставинами справи податковий контроль здійснювався на підставі наказу від 13.06.2023 № 1009-П про проведення фактичної перевірки об`єкта торгівлі «Лепрекон» («Leprekon») за адресою: м. Запоріжжя, вул. Космічна, 122, з 13 червні 2023 року тривалістю 10 діб за період діяльності з 27.02.2023 по день закінчення фактичної перевірки з метою здійснення контрою за додержанням суб`єктом господарювання вимог законодавства, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової та роздрібної торгівлі підакцизними товарами; виявлення порушень установлених правил торгівлі підакцизними товарами; маркування підакцизних товарів, а також дотримання вимог інших нормативно-правових актів, що регулюють обіг підакцизних товарів в Україні.

Згідно з пунктом 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Отже, фактична перевірка суб`єкта господарювання може бути проведена при дотриманні таких умов як наявність підстав для проведення фактичної перевірки та пред`явлення посадовими особами податкового органу необхідного пакету документів.

З матеріалів справи встановлено, що перед проведенням перевірки наказ, направлення та службові посвідчення надані для огляду продавцю ФОП ОСОБА_2 ОСОБА_3 , яка розписалась особисто про ознайомлення із зазначеними документами в направленнях на перевірки та надала письмові пояснення.

Суд звертає увагу, що жодних заперечень щодо підстав проведення перевірки позивач не висловлював та не надавав письмово протягом проведення перевірки.

Як встановлено судом та вбачається з наказу Головного управління ДПС у Запорізькій області від 13.06.2023 № 1009-П «Про проведення фактичної перевірки», законодавчо визначеною підставою для проведення фактичної перевірки об`єкта торгівлі «Лепрекон» за адресою: АДРЕСА_1 вказано підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України.

У постановах Верховного Суду від 22.05.2018 у справі №810/1394/16, від 05.11.2018 у справі № 803/988/17, від 05.11.2018 у справі № 803/988/17, від 07.11.2019 у справі № 140/391/19, від 10.04.2020 у справі № 815/1978/18, від 21.07.2022 № 320/1864/21 викладена правова позиція, що контролюючий орган має право на призначення фактичної перевірки на підставі здійснення контролюючим органом функцій (відповідно до положень статті 19-1 ПК України), визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального та рішення керівника контролюючого органу, та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.

Суд наголошує, що відсутність детального опису підстави на проведення перевірки в наказі не свідчить про незаконність наказу або перевірки, оскільки відповідно до пункту 81.1 ст.81 ПК України, в наказі на перевірку достатньо зазначити підставу для проведення перевірки, визначену цим Кодексом. Аналогічна правова позиція підтверджена постановою Верховного Суду у справі № 460/1239/19 від 21.01.2021.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 22.04.2021 у справі №805/3809/16-а підтверджено позицію, що здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального є самостійною обставиною з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань (прийняття наказу, вручення наказу, направлень, пред`явлення службових посвідчень) та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.

У даному випадку достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального), у зв`язку з чим є безпідставними доводи позивача в цій частині.

При цьому в якості підстави для прийняття наказу про проведення фактичної перевірки позивача контролюючим органом надано суду листи ДПС України від 27.02.2023 № 4909/6/99-00-09-02-01-06, від 23.03.2023 № 6194/7-99-00-09-02-01-07, від 03.04.2023 № 7176/7/99-00-09-02-01-07, які адресовано Головним управлінням ДПС у Вінницькій, Дніпропетровській, Житомирській, Закарпатській, Запорізькій, Івано-Франківській, Київській, Кіровоградській, Львівській, Миколаївській, Одеській, Полтавській, Рівненській, Сумській, Тернопільській, Харківській, Хмельницькій, Черкаській областях, м.Києві, та якими надано листи Української Асоціації виробників тютюнових виробів «Укртютюн» від 23.02.2023 № 17/32, від 29.03.2023 № 17/46 про можливі факти торгівлі тютюновими виробами з переліком об`єктів, які здійснюють роздрібну торгівлю, для вжиття заходів щодо припинення можливої незаконної торгівлі тютюновими виробами.

Виходячи зі змісту вказаних листів, управлінням контролю за підакцизними товарами Головного управління ДПС у Запорізькій області було складено доповідну записку, за якою пропонується з метою припинення незаконної торгівлі тютюновими виробами здійснення контролю за виробництвом, обігом та реалізацією підакцизних товарів, виконання функцій, передбачених ст.19-1 Податкового кодексу, встановлення фактичних обставин, недопущення порушень законодавства та на підставі ст.. 19-1, ст.. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, ст. 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 № 481/95-ВР (із змінами та доповненнями) організувати проведення фактичних перевірок об`єктів торгівлі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » («Leprekon») за адресою, у тому числі, м. Запоріжжя, вул. Космічна, 122.

Суд відхиляє доводи позивача щодо необхідності пред`явлення контролюючим органом доповідної записки при проведенні фактичної перевірки, оскільки така не належить до переліку документів, передбачених пунктом 81.1 статті 81 ПК України.

Стосовно тверджень позивача щодо відсутності у такому наказі про проведення фактичної перевірки інформації про суб`єкта, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 81.1 ст.81 ПК України, у наказі про проведення зазначається дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.

Неможливість ідентифікації такого суб`єкта господарювання має наслідком незаконність наказу про проведення такої перевірки через допущення істотних недоліків при його оформленні, а, відповідно, і податкового повідомлення-рішення, прийнятого за наслідками такої перевірки. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 01.06.2022 у справі № 520/7331/21.

Разом з тим, у наказі від 13.06.2023 № 1009-П про проведення фактичної перевірки зазначено наступні реквізити об`єкта торгівлі найменування об`єкта (« ІНФОРМАЦІЯ_1 »), місцезнаходження ( АДРЕСА_1 ). При цьому, суд зауважує, що до перевірки було надано договір оренди № 01/9/22 від 01.09.2022, відповідно до якого ФОП ОСОБА_4 передає ФОП ОСОБА_1 у строкове платне користування приміщення площею 22,0 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 (строк оренди 35 місяців з дати передачі; акт прийому-передачі від 01.09.2022). Відтак, враховуючи наявність законних підстав для проведення перевірки саме на об`єкті торгівлі « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за визначеною адресою, суд зазначає про наявну можливість ідентифікувати суб`єкта підприємницької діяльності.

Суд звертає увагу, що у постанові від 21.02.2020 №826/17123/18 Верховний Суд зазначив, що процедурні порушення під час призначення та/або проведення перевірки контролюючим органом не можуть сприйматися як безумовне свідчення протиправності податкових повідомлень-рішень, прийнятих за результатами перевірки. Верховний Суд у даній постанові вказав на необхідність встановлення зв`язку між порушенням відповідачем порядку проведення перевірки з протиправністю прийнятого за наслідками такої перевірки рішення.

Тобто, вчинені контролюючим органом процедурні порушення під час призначення та проведення перевірки підлягають оцінці через призму того, наскільки вони вплинули на можливість платника податків захистити свої права, зокрема, щодо надання відомостей контролюючому органу задля правильного установлення обставин та обґрунтованості висновків, та чи призвели установлені процедурні порушення до необґрунтованості чи помилковості висновків контролюючого органу.

Таким чином, головним критерієм, покладеним в основу визнання правових актів органу державної влади незаконними з процедурних підстав, є порушення адміністративних процедур, покликаних забезпечувати платникам податків реалізацію й захист їх прав.

Слід вказати, що незазначення інших реквізитів у наказі на проведення перевірки, на чому наголошено позивачем, у спірному випадку не є тим порушенням, що вплинуло або об`єктивно могло вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення. Позивачем не наведено обґрунтувань та не надано доказів впливу такого порушення на правильність висновків відповідача, а судом такого зв`язку не встановлено. При цьому, суд враховує, що під час здійснення перевірки будь-яких зауважень з цього приводу до контролюючого органу не зафіксовано.

Враховуючи викладене, судом не встановлено протиправності у призначенні та проведенні фактичної перевірки позивача.

Щодо порушень встановлених в акті перевірки та які стали підставою прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення суд зазначає наступне.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального на території України визначає Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі Закон № 481/95-ВР).

Абзацом тринадцятим частини першої статті 15 Закону № 481/95-ВР передбачено, що роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання (у тому числі іноземних суб`єктах господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) громадського харчування.

За приписами частини двадцятої статті 15-3 Закону № 481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Відповідно до частини дев`ятої статті 15-3 Закону № 481/95-ВР сільські, селищні та міські ради в межах території відповідної адміністративно-територіальної одиниці можуть встановлювати заборону продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) (крім закладів ресторанного господарства) у визначений рішенням таких органів час доби.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався та діє на момент розгляду цієї справи.

Згідно з пунктом 13 частини першої статті 8 Закону України від 12.05.2015 № 389-VIII «Про правовий режим воєнного стану» (далі Закон № 389-VIII) в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, зокрема, забороняти у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, торгівлю зброєю, сильнодіючими хімічними і отруйними речовинами, а також алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі.

Пунктами 3, 4 Порядку заборони торгівлі зброєю, сильнодіючими хімічними і отруйними речовинами, а також алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі, в умовах правового режиму воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 № 1457, визначено, що заборона торгівлі зброєю, сильнодіючими хімічними і отруйними речовинами, а також алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі, в межах території, на якій вводиться воєнний стан, запроваджується шляхом видання наказу військовим командуванням разом з військовою адміністрацією (у разі її утворення) з метою забезпечення громадської безпеки і порядку.

Наказом військового командування та військової адміністрації (у разі її утворення) визначається час введення та строк дії заборони торгівлі зброєю, сильнодіючими хімічними і отруйними речовинами, а також алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі, в межах території, на якій вводиться воєнний стан.

Відповідно до оголошення, опублікованого 18.04.2023 на офіційному вебсайті Запорізької обласної державної адміністрації (https://www.zoda.gov.ua/news/65125/pro-zaboronu-torgivli-alkogolnimi-napoyami-na-teritoriji-zaporizkoji-oblasti.html) судом встановлено, що 18.04.2023 начальником Запорізької обласної військової адміністрації прийнято наказ № 185 «Про заборону торгівлі алкогольними напоями на території Запорізької області», яким заборонено торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями на території Запорізької області на час воєнного стану в Україні. Дозволено всім суб`єктам господарювання продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв з 10:00 до 21:00 виключно на території Біленьківської сільської, Вільнянської міської, Долинської сільської, Запорізької міської, Кушугумської селищної, Матвіївської сільської, Михайлівської сільської, Михайло-Лукашівської сільської, Новомиколаївської селищної, Павлівської сільської, Петро-Михайлівської сільської, Степненської сільської, Широківської сільської територіальних громад.

Отже, на час виникнення спірних правовідносин у місті Запоріжжі була встановлена заборона на торгівлю пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв з 10:00 до 21:00.

Відповідно до частини першої статті 16 Закону № 481/95-ВР контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

За приписами пункту 41.1 статті 41 ПК України контролюючими органами є: 41.1.1 податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

За приписами пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу:

- здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів (підпункт 19-1.1.4 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України);

- здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері (підпункт 19-1.1.14 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України).

Частинами першою, другою, четвертою статті 17 Закону № 481/95-ВР встановлено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

До суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів, зокрема, у разі: порушення вимог статті 15-3 цього Закону - 6800 гривень.

Рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються податковими органами та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями і тютюновими виробами та пальним, зберігання пального, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції визначеної законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 № 790 затверджено Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі Порядок № 790).

У відповідності до пункту 5 Порядку № 790 підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є, зокрема, матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального.

Отже, податковий орган є контролюючим органом, якому надано право застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення правил роздрібної торгівлі алкогольними виробами. Межі компетенції податкового органу полягають виключно у застосуванні фінансових санкцій, а не у встановленні правопорушення, покладеного в основу цього застосування.

З аналізу нормативно-правових актів, які регулюють спірні правовідносини, суд звертає увагу на характер їх комплексного регулювання, оскільки виявлення порушень, передбачених Законом № 481/95-ВР та Порядком № 790 здійснюється не виключно податковими органами, а й іншими органами (особами), а застосування санкцій за ці правопорушення здійснюється податковими органами відповідно до ПК України в межах їх компетенції.

З огляду на наведені вище норми, накладення штрафу є наслідком порушення суб`єктом господарювання, зокрема, заборони продажу алкогольних напоїв у визначений час доби. При цьому, Закон № 481/95-ВР не пов`язує відповідальність суб`єкта господарювання з тим, хто саме здійснив продаж алкогольного напою поза встановлений час (продавець, реалізатор чи інший працівник господарської одиниці), достатнім є встановлення факту продажу алкогольного напою у заборонений час особою, яка перебуває у трудових відносинах із суб`єктом господарювання.

Підставою для застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій за реалізацію алкогольних напоїв у заборонений час доби слугували результати фактичної перевірки, проведеної відповідачем.

Відповідно до пункту 3 акта від 23.06.2023 № 2392/08/01/09/ НОМЕР_1 перевіркою ФОП ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 встановлено продаж алкогольних напоїв у заборонений час доби, чим порушено частини дев`ятої статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», пункту 2 наказу голови обласної державної адміністрації «Про заборону торгівлі алкогольними напоями на території Запорізької області».

Позивачем отримано ліцензію на право роздрібною торгівлі алкогольними напоями сидром та перрі (без додання спирту) за місцем торгівлі: АДРЕСА_1 , магазин-кафе: № 2300113, дата реєстрації 19.05.2023 з терміном дії 23.05.2023-23.05.2024, у додатку до якої зазначено електронно-касовий апарат з фіскальним номером РРО № (дата реєстрації 16.05.2023).

Проведений аналізом почекової інформації по програмному реєстратору розрахункових операцій, фіскальний номер , наявної в Системі обліку даних реєстраторів розрахункових операцій за перевіряємий період, встановлено реалізацію алкогольних напоїв в заборонений час доби, що підтверджується наявними в матеріалах справи фіскальними чеками: № 994455221 від 16.05.2023, 09:17:26; № 996866621 від 16.05.2023, 21:02:59; № 996869611 від 16.05.2023, 21:05:10; № 996870504 від 16.05.2023, 21:05:55, № 996873202 від 16.05.2023, 21:08:20; № 996878958 від 16.05.2023, 21:14:03; № 997273269 від 17.05.2023, 09:54:00; № від 19.05.2023, 08:54:34; № від 20.05.2023, 09:10:42; № від 20.05.2023, 09:13:54; № від 20.05.2023, 09:56:56; № від 23.05.2023, 09:41:52; № від 26.05.2023, 09:07:21; № від 26.05.2023, 09:18:41; № від 26.05.2023, 09:46:00; № від 28.05.2023, 09:13:51; № від 29.05.2023, 09:45:33; № від 30.05.2023, 09:28:58; № від 31.05.2023, 09:24:22; № від 02.06.2023, 08:58:52; № від 03.06.2023, 09:03:38; № від 04.06.2023, 09:39:23.

Відповідно до приписів пункту 2 розділу ІІ Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 № 13, фіскальний чек має містити такі обов`язкові реквізити, зокрема, фіскальний номер касового чека/фіскальний номер електронного касового чека, дату (день, місяць, рік) та час (година, хвилина, секунда) проведення розрахункової операції (рядок 25).

Враховуючи встановлені обставини справи та подані докази, суд дійшов висновку, що відповідачем належними та достатніми доказами доведено факт торгівлі позивачем алкогольних напоїв в заборонений час доби, отже відповідач правомірно, в межах повноважень, наданих Законом № 481/95-ВР та Порядком № 790, прийняв податкове повідомлення-рішення від 18.07.2023 № 1, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 6 800,0 грн за реалізацію алкогольних напоїв в час доби, в який обласною державною адміністрацією встановлено заборону щодо продажу алкогольних напоїв.

Ухвалюючи дане рішення суд керується, зокрема, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини та Висновком №11(2008) Консультативної ради європейських суддів (пункт 41) щодо якості судових рішень.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України» (параграф 58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку № 11(2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи положення частин першої, другої статті 77, 90 КАС України, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про залишення позовних вимог без задоволення.

Оскільки суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач Головне управління ДПС у Запорізькій області, місцезнаходження: пр.Соборний, буд.166, м.Запоріжжя, 69107; код ЄДРПОУ ВП 44118663.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 09.10.2023.

Суддя К.В.Мінаєва