Справа № 591/3906/23
Суддя: Клименко А. Я.
Дата ухвалення: 2023-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/3906/23
Провадження № 2-а/591/34/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2023 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого в особі судді - КЛИМЕНКО А.Я.

при секретарі - Устименко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Суми справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернівецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Вижницького районного територіальний центр комплектування та соціальної підтримки

про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною позовною заявою і, остаточно уточнивши свої позовні вимоги, просить визнати протиправною та скасувати постанову №333 від 12.05.2023 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 210-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн.. Позовна заява мотивована тим, що він не вчиняв правопорушення, за вчинення якого його притягнуто до адміністративної відповідальності оскаржуваною постановою та остання винесена з грубим порушенням процесуальних вимог, а тому просить суд скасувати постанову.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Попович Ю.О. в письмовій заяві позов підтримала в повному обсязі, просить розглядати справу без її участі та участі позивача.

Відповідачі про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, представники до суду не з`явився.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що згідно постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію № 333 від 12.05.2023 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 210-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 5100 гривень, так як він з моменту оголошення Президентом України Указів: «Про введення воєнного стану в Україні» та «Про загальну мобілізацію» не з`явився за викликом до Сумського МТЦК та СП, своїми діями він порушив ч. 1 п. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та п.п. 2 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022 року.

Частина 1 ст. 210-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. За частиною другою вказаної статті відповідальність настає за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення врегульовано розділом IV КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Окрім того, ч. 2 ст. 283 КУпАП визначено загальні вимоги до постанови про накладення адміністративного стягнення, яка має містити інформацію щодо особи правопорушника та обставин скоєння нею правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

У розумінні ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З наведеної норми слідує, що при прийнятті суб`єктом владних повноважень відповідного рішення таке рішення повинно містити інформацію про докази, які підтверджують викладені в ньому факти. У випадку ж відсутності покликань на певні докази, що підтверджують факт викладеного порушення, суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що позивач не з`явився за викликом до Сумського МТЦК та СП. При цьому, в оскаржуваній постанові відповідач не покладається на докази, які б доводили неявку ОСОБА_1 за викликом до Сумського МТЦК та СП.

Із досліджених судом матеріалів справи слідує, що як доказ вини позивача використано протокол ВРТЦК № 333 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за частиною 1 статті 210 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, а не порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, як слідує із постанови, складеної за частиною 1 ст. 210-1 КУпАП. Сам же протокол ВРТЦК № 333 про адміністративне правопорушення, який використано у якості доказу вини позивача, не відповідає вимогам КУпАП, оскільки: у ньому відображено склад адміністративного правопорушення за ст. 2101 КУпАП, а сам протокол складений за ст. 210 КУпАП; в порушення статті 256 КУпАП у протоколі не зазначена повна назва посади особи, яка склала протокол, не розкрито суть адміністративного правопорушення, вчиненого позивачем, та місце його вчинення.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, посадова особа при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Відповідно до пп.2 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності саме за неявку за викликом до Сумського МТЦК та СП.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що будь-яких доказів виклику позивача до Сумського МТЦК та СП (наявність повістки, відеозапис відмови від її отримання тощо) вони не містять. Із вказаного слідує, що у відповідача на момент винесення постанови не було доказів, які б вказували на наявність у ОСОБА_1 обов`язку з`являтися за викликом до Сумського МТЦК та СП, а отже і порушення останнім ч. 1 п. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», та п.п. 2 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Вказана обставина виключає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210-1 КУпАП у діях ОСОБА_1 ..

Фактично, доказів вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 210-1 КУпАП, матеріали справи не містять.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до ч.1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У матеріалах справи наявне клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю залучення адвоката (а.с. 16), яке отримане Вижницьким РТЦК та СП 08.05.2023 (а.с. 18).

Розглянувши справу без присутності ОСОБА_1 за наявності клопотання про відкладення розгляду справи для залучення адвоката та надання юридичної допомоги, відповідач порушив вимоги ч. 1 ст. 268 КУпАП, внаслідок чого не забезпечено можливість ОСОБА_1 скористатися фундаментальними правами - дати пояснення у справі, подати докази, заявити клопотання, скористатися юридичною допомогою адвоката, а отже порушено його право на захист.

Також у постанові про накладення штрафу не вказано, за якою саме частиною статті 210-1 КУпАП ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності.

У справі відсутні докази, які б підтверджували установлення факту посадовою особою Вижницького РТЦК та СП (розташованого у Чернівецькій області) неявки ОСОБА_1 до Сумського РТЦК та СП (розташованого у Сумській області).

Відтак, посадова особа, яка розглянула справу, не виконала вимоги щодо посилання у постанові про накладення стягнення на докази які в повній мірі підтверджують факт скоєння адміністративного правопорушення позивачем.

За наведених обставин, оскаржувана постанова прийнята з порушенням частини 2 ст. 77 КАС України та п. 3 ч. 2 ст. 2 КАС України та є необґрунтованою та такою, що прийнята без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

А тому, враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 5-11, 72-77, 78, 159-162, 165, 241-246, 250, 286, 292, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) - задовольнити.

Скасувати постанову начальника Вижницького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Колесниченко Сергія Костянтиновича про накладення штрафу за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію № 333 від 12.05.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 210-1 КУпАП. Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити.

Рішення суду може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення.

СУДДЯ А.Я. КЛИМЕНКО