Справа № 380/9377/23
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2023-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2023 року

справа №380/9377/23

провадження № П/380/9458/23

Львівський окружний адміністративний суд

у складі головуючої судді Сподарик Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Суліковської У.І.,

представника позивача Каверіна С.М.,

представників відповідачів Кашин В.А., Пітков І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; адреса для листування АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_3 ; ) з вимогами:

- визнати протиправним та скасувати п. п. 3.1.7 п. 3.1 Розділу III рішення засідання Об`єднаної житлової комісії Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, оформленого протоколом від 14.03.2023 №3 в частині зняття з квартирного обліку полковника ОСОБА_1 , який перебуває у списку осіб, що потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання 31.05.2002; скасування пункту 17. Протоколу №6 від 29.12.2022 спільного засідання командування та Львівської загальногарнізонної житлової комісії Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України; зарахування полковника ОСОБА_1 в списки осіб, що потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщенням для постійного проживання з 14.03.2023 складом сім`ї 1 особа; відмови полковнику ОСОБА_1 в зарахуванні в списки осіб, що потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщення для постійного проживання із збереженням дати перебування з 31.05.2022 складом сім`ї 1 особа;

- зобов`язати Західне регіональне управління Державної прикордонної служби України зарахувати ОСОБА_1 в списки осіб, що потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщенням для постійного проживання із збереженням дати перебування з 31.05.2002 складом сім`ї 1 особа.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він проходить військову службу в лавах Збройних Сил України та за період проходження військової служби його поставлено на облік, як особу, яка потребує поліпшення житлових умов у Мостиському прикордонному загоні. Однак, відповідно до витягу з протоколу №1 засідання житлової комісії від 26.01.2012 у зв`язку з вибуттям до іншого місця проходження служби виключено з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов у ІНФОРМАЦІЯ_1 , з моменту вибуття 12.01.2012 до ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 із складом сім`ї 3 особи ( ОСОБА_2 , дружина ОСОБА_3 , син ОСОБА_4 , 2005 р.н.). Відповідно до п.1.7 витягу з протоколу спільного засідання командування та Львівської загальногарнізонної житлової комісії Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 29.12.2012 №6 зараховано на квартирний облік головного бухгалтера-начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_1 складом сім`ї одна особа із збереженням дати зарахування по Мостиському прикордонному загону у відповідності до рішення житлової комісії цього ж загону (протокол № 4 від 31.05.2002). Зазначено, що за попереднім місцем служби утримує двокімнатну «службову» квартиру у м. Мостиська Львівської області у зв`язку з проходженням служби дружини у Мостиському прикордонному загоні. Рішенням від 23.12.2022 у справі № 463/7648/22 розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , що зареєстрований 17.02.2001 виконавчим комітетом Чопської міської ради Ужгородського району Закарпатської області. У зв`язку з розлученням ОСОБА_5 звернулася до голови Об`єднаної житлової комісії Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України з рапортом, в якому просила розглянути питання щодо поділу житлової справи та вважати на квартирному обліку складом сім`ї 3 особи ( ОСОБА_5 , син ОСОБА_4 , 2005 р.н., донька ОСОБА_6 2014 р.н.). За результатами розгляду рапорту протокольним рішенням засідання Об`єднаної житлової комісії Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 14.03.2023 №3 розділено матеріали облікової житлової справи та поряд з цим згідно з пп. 3.1.7. п. 3.1. Розділу ІІІ протоколу: знято з квартирного обліку полковника ОСОБА_1 , який перебуває у списку осіб, що потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання 31.05.2002 складом сім`ї 1 особа; скасовано пункт 1.7 протоколу № 6 від 29.12.2012 спільного засідання командування та Львівської загальногарнізонної житлової комісії Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України; зараховано полковника ОСОБА_1 в списки осіб, що потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання з 14.03.2023 складом сім`ї 1 особа; відмовлено полковнику ОСОБА_1 в зарахуванні в списки осіб, що потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщення для постійного проживання із збереженням дати перебування з 31.05.2002 складом сім`ї 1 особа. Підставою для прийняття такого рішення в частині, що стосується ОСОБА_1 , слугувало, за твердженням відповідача, те, що на момент подачі 22.03.2012 рапорту про зарахування на квартирний облік, законних підстав для зарахування підполковника ОСОБА_1 29.12.2012 у м. Львів зі збереженням дати перебування по ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_3 ) з 31.05.2002 зі складом сім`ї 1 особа не було. Обґрунтовуючи такий висновок відповідач покликався на те, що на час написання рапорту (вх. №1856 від 22.03.2012) позивач був забезпечений житлом за місцем проходження військової служби (м. Львів), бо мав у власності 1/3 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 , яку відчужив 11.12.2012. Відтак зарахування ОСОБА_1 на квартирний облік, складом сім`ї одна особа з 31.05.2002 є, на думку відповідача, порушенням вимог ст. 35 ЖК УРСР та п. 17 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм житлових приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 №470. Проте, на думку позивача, таке твердження відповідача та відповідно прийняте на його підставі рішення в оскаржуваній частині (пп.3.1.7. п.3 Розділу III протоколу засідання Об`єднаної житлової комісії Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 14.03.2023 №3) не ґрунтується на дійсних обставинах справи та нормативному регулюванню спірних правовідносин. Позивач вважає, що вказані обставини не можуть слугувати підставою для обмеження та звуження його права на забезпечення житлом, формою реалізації якого є отримання житла (житлового приміщення) в ході перебування на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов. З урахуванням викладеного, позивач вважає, що спірне рішення є протиправним та необґрунтованим, тому його необхідно скасувати.

Ухвалою від 08.05.2023 відкрито провадження у справі за даним позовом, розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників та запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження, які наявні у відповідача.

Відповідач позов не визнав, на виконання ухвали суду представник відповідача 22.05.2023 за вх.№36976 подав до суду відзив на позовну заяву , в якому проти позовних вимог заперечив. Відзив обґрунтований тим, що відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами. Згідно зі статтями 34,37 ЖК Української РСР потребуючими поліпшення умов визнаються громадяни, забезпечені житловою площею нижчою за рівень, визначений чинним законодавством, а облік таких осіб здійснюється за їх місцем роботи або за їх місцем проживання. Протокольним рішенням спільного засідання командування та Львівської загальногарнізонної житлової комісії Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України №6 від 29.12.2012, підполковника ОСОБА_7 зараховано на квартирний облік, складом сім`ї - одна особа, з 31.05.2002. Позивач 11.12.2012 відчужив належну йому 1/3 частку (що становить 9,06 кв.м. житлової площі) у квартирі, уклавши 04.12.2012 договір про зміну виду права спільної власності на квартиру. У відповідності до вимог статті 35 ЖК УРСР громадяни, які штучно погіршили житлові умови шляхом обміну займаного жилого приміщення, його псування або руйнування, відчуження придатного і достатнього за розміром для проживання жилого будинку (частини будинку), а також громадяни, у яких потреба в поліпшенні житлових умов виникла внаслідок вилучення жилого приміщення, використовуваного для одержання нетрудових доходів (стаття 96), не беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов протягом п`яти років з моменту погіршення житлових умов. Представник відповідача зазначає, що позивач сам штучно погіршив свої умови, а тому не мав законних підстав, починаючи з 11.12.2012 (термін відчуження частки квартири) перебувати на обліку потребуючих поліпшення житлових умов протягом п`яти років. У відповідності до Пункту 5 розділу II Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затверджена наказом МВС України від 18.01.2021 №26 житлова комісія здійснює перегляд раніше прийнятих комісією або в порядку правонаступництва рішень, якщо їх було прийнято з порушенням вимог законодавства, у тому числі, якщо не враховано документи, наявні в обліковій справі на дату розгляду питання. Крім того, зазначив, що у відповідності до Пункту 5 розділу II Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затверджена наказом МВС України від 18.01.2021 №26 житлова комісія здійснює перегляд раніше прийнятих комісією або в порядку правонаступництва рішень, якщо їх було прийнято з порушенням вимог законодавства, у тому числі, якщо не враховано документи, наявні в обліковій справі на дату розгляду питання. Оскільки, під час зарахування на облік потребуючих поліпшення житлових умов підполковника ОСОБА_1 . Львівською загальногарнізонною житловою комісією Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України таке було прийнято з порушенням вимог статті 35 ЖК УРСР та пункту 17 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради міністрів Української РСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11.12.1984 №470 у відповідача були всі наявні підстави для скасування рішення Львівської загальногарнізонної житлової комісії Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України №6 від 29.12.2012. У зв`язку з викладеним, представник відповідача вважає, що спірне рішення було прийнято відповідачем правомірно та відповідно до вимог чинного законодавства, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

09.06.2023 за вх.№42918 до суду надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача наголосив, що відповідно до змін пункту 3 постанови виконавчого комітету Львівської обласної Ради народних депутатів та президії Львівської обласної ради профспілок від 07.01.1985 № 24 «Про порядок обліку та надання жилої площі у Львівській області», встановлено, що у м. Львові на квартирний облік приймаються громадяни, які потребують поліпшення житлових умов і займають житлову площу 7,5 кв.м та менше на кожного члена сім`ї. Натомість, згадана 1/3 частка квартири, яка була відчужена позивачем, становила 9,06 кв.м. житлової площі, що враховуючи склад сім`ї позивача ( ОСОБА_2 , дружина ОСОБА_8 , син ОСОБА_4 , 2005 р.н.), говорить про те, що на кожного члена сім`ї припадало 3,02 (9,06:3) кв.м., тому не може вважатися достатньою за розміром для проживання у розумінні cт. 35 Житлового кодексу України та п. 17 Правил №470. На думу представника позивача, оскільки житлова площа позивача була нижчою за рівень, визначений постановою виконавчого комітету Львівської обласної Ради народних депутатів та президії Львівської обласної ради профспілок від 07.01.1985 №24 «Про порядок обліку та надання жилої площі у Львівській області», це у силу п. 13 Правил №470 давало підстави вважати його таким, який потребує поліпшення житлових умов, та відповідно взяття на квартирний облік із збереженням попереднього часу перебування на обліку.

Ухвалою суду від 07.07.2023 вирішено перейти із спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін до розгляду адміністративної справи № 380/9377/23 за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання.

В засіданні суду, яке відбулось 12.09.2023 судом ухвалено відкласти розгляд справи до 26.09.2023 з метою долучення додаткових доказів.

26.09.2023 представником відповідача в засіданні суду долучено копію житлової справи ОСОБА_1 .

Представник позивача в засіданні суду позовні вимоги підтримав, просив суд позов задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача щодо задоволення позовних вимог заперечив, просив суд у задоволенні позову відмовити.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши зміст позовних вимог, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінивши їх в сукупності та встановив такі фактичні обставини справи та відповідні правовідносини:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 1998 по теперішній час проходить військову службу в лавах Збройних Сил України.

Так, згідно з витягом з послужного списку особової справи військовослужбовця щодо проходження військової служби на підполковника ОСОБА_1 , позивач проходив військову службу на таких посадах:

12.1998 - 05.2000 - офіцер фінансової служби Окремого КПП «Закарпаття» Північно-Західного напряму Прикордонних військ України;

05.2000 - 10.2000 - начальник фінансової служби Окремого КПП «Буковина» Північно-Західного напряму Прикордонних військ України;

10.2000 - 09.2001 - офіцер фінансово-економічної служби Окремого КПП «Закарпаття» Північно-Західного напряму Прикордонних військ України;

09.2001 - 04.2002 - офіцер фінансово-бухгалтерської служби Окремого КПП «Закарпаття», Північно-Західного напряму Прикордонних військ України;

04.2002 - 02.2003 - начальник фінансово-бухгалтерської служби-головний бухгалтер Окремого КПП «Прикарпаття» Західного напряму Прикордонних військ України;

02.2003 - 07.2003 - головний бухгалтер-начальник, фінансово-економічної служби Окремого КПП «Прикарпаття» Західного напряму Прикордонних військ України;

07.2003 - 08.2003 - головний бухгалтер-начальник фінансово-економічної служби НОМЕР_4 прикордонного загону Західного напряму Прикордонних військ України;

08.2003 - 11.2009 - головний бухгалтер-начальник фінансово-економічної служби НОМЕР_4 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України;

11.2009 - 12.2011 - головний бухгалтер-начальник фінансово-економічного відділу (бухгалтерської служби) НОМЕР_4 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України;

12.2011 - 03.2012 головний бухгалтер-начальник фінансово-економічного відділу (бухгалтерської служби) НОМЕР_5 прикордонного загону Західного регіонального управління (І категорії) Державної прикордонної служби України;

03.2012 - 11.2018 - головний бухгалтер - начальник фінансово-економічного відділу (бухгалтерської служби) НОМЕР_5 прикордонного загону (І категорії) Західного регіонального управління (І категорії) Державної прикордонної служби України;

11.2018 - 01.08.2021 - головний бухгалтер-начальник фінансово-економічного відділу (бухгалтерської служби) 11 прикордонного загону Донецько-Луганського регіонального управління Державної прикордонної служби України;

02.2022 - 02.05.2022 - у розпорядженні начальника Львівського військово-медичного клінічного центру (клінічного госпіталю) Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України;

05.2022 по даний час - старший офіцер фінансово-економічного відділу (бухгалтерської служби) Львівського військово-медичного клінічного центра (клінічного госпіталю) Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України.

Згідно з витягу з протоколу №12 засідання житлової комісії ОКПП «Закарпаття» від 09.12.1999 позивача зараховано на квартирний облік у загальному порядку на підставі його рапорту, склад сім`ї 1 чоловік, з 11.01.1999.

Як свідчать матеріали справи, відповідно до витягу з протоколу №4 засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_3 від 31.05.2002 головного бухгалтера-начальника фінансово-економічного відділу підполковника ОСОБА_1 зараховано на квартирний облік у Мостиському прикордонному загоні.

Відповідно до витягу з протоколу №1 засідання житлової комісії від 26.01.2012 у зв`язку з вибуттям до іншого місця проходження служби виключено з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов у ІНФОРМАЦІЯ_1 , з моменту вибуття 12.01.2012 до ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 із складом сім`ї 3 особи ( ОСОБА_9 , дружина ОСОБА_5 , син ОСОБА_4 , 2005 р.н.).

Довідкою Мостиського прикордонного загону Західного регіонального управління від 07.02.2012. №614/50 підтверджується, що підполковник ОСОБА_1 перебував на квартирному обліку в ІНФОРМАЦІЯ_1 з 31.05.2002 по 12.01.2012 із складом сім`ї 3 особи.

В подальшому, відповідно до п.1.7 витягу з протоколу спільного засідання командування та Львівської загальногарнізонної житлової комісії Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 29.12.2012 №6 зараховано на квартирний облік головного бухгалтера-начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 прикордонного загону підполковника ОСОБА_1 складом сім`ї одна особа із збереженням дати зарахування по Мостиському прикордонному загону у відповідності до рішення житлової комісії цього ж загону (протокол №4 від 31.05.2002). Зазначено, що за попереднім місцем служби утримує двокімнатну «службову» квартиру у м. Мостиська Львівської області у зв`язку з проходженням служби дружини у ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 23.12.2022 у справі №463/7648/22 розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , що зареєстрований 17.02.2001 виконавчим комітетом Чопської міської ради Ужгородського району Закарпатської області.

У зв`язку з розлученням ОСОБА_5 звернулася до голови Об`єднаної житлової комісії Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України з рапортом, в якому просила розглянути питання щодо поділу житлової справи та вважати на квартирному обліку складом сім`ї 3 особи ( ОСОБА_5 , син ОСОБА_4 , 2005 р.н., донька ОСОБА_6 2014 р.н.).

За результатами розгляду рапорту протокольним рішенням засідання Об`єднаної житлової комісії Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 14.03.2023 №3 розділено матеріали облікової житлової справи та поряд з цим згідно з пп.3.1.7. п.3.1. Розділу ІІІ протоколу:

- знято з квартирного обліку полковника ОСОБА_1 , який перебуває у списку осіб, що потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання 31.05.2002 складом сім`ї 1 особа;

- скасовано пункт 1.7 протоколу №6 від 29.12.2012 спільного засідання командування та Львівської загальногарнізонної житлової комісії Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України;

- зараховано полковника ОСОБА_1 в списки осіб, що потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання з 14.03.2023 складом сім`ї 1 особа;

- відмовлено полковнику ОСОБА_1 в зарахуванні в списки осіб, що потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщення для постійного проживання із збереженням дати перебування з 31.05.2002 складом сім`ї 1 особа.

Підставою для прийняття такого рішення в частині, що стосується ОСОБА_1 , слугувало те, що на момент подачі 22.03.2012 рапорту про зарахування на квартирний облік, законних підстав для зарахування підполковника ОСОБА_1 29.12.2012 у м. Львів зі збереженням дати перебування по ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_3 ) з 31.05.2002 зі складом сім`ї 1 особа не було.

Обґрунтовуючи такий висновок відповідач покликався на те, що на час написання рапорту (вх. № 1856 від 22.03.2012) ОСОБА_1 був забезпечений житлом за місцем проходження військової служби (м. Львів), бо мав у власності 1/3 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 , яку відчужив 11.12.2012. Відтак зарахування ОСОБА_1 на квартирний облік, складом сім`ї одна особа з 31.05.2002 є порушенням вимог ст. 35 ЖК УРСР та п. 17 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм житлових приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 №470.

Не погоджуючись з рішенням засідання Об`єднаної житлової комісії Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, оформленого протоколом від 14.03.2023 №3 про відмову в зарахуванні в списки осіб, що потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщення для постійного проживання із збереженням дати перебування з 31.05.2002 складом сім`ї 1 особа, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно зі статтею 31 Житлового кодексу України від 30.06.83 №5464-X (тут і надалі у редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин; далі ЖК України) громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому вказаним Кодексом та іншими актами законодавства України. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством України), як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю.

Відповідно до частини 1 статті 32 ЖК України потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни:

1) забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається в порядку, встановлюваному цим Кодексом та іншими актами законодавства України;

2) які проживають у приміщенні, що не відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам;

3) які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у зв`язку з чим не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім`ї. Перелік зазначених захворювань затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я;

4) які проживають за договором піднайму жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду чи за договором найму жилого приміщення в будинках житлово-будівельних кооперативів;

5) які проживають тривалий час за договором найму (оренди) в будинках (квартирах), що належать громадянам на праві приватної власності;

6) які проживають у гуртожитках.

У статті 36 ЖК України встановлено, що облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, здійснюється, як правило, за місцем проживання у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради.

Відповідно до законодавства України у випадках і в порядку, встановлених цим Кодексом та іншими актами законодавства України, громадян може бути взято на облік і не за місцем їх проживання.

Згідно зі статтею 36 ЖК України облік потребуючих поліпшення житлових умов громадян, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, що мають житловий фонд і ведуть житлове будівництво або беруть пайову участь у житловому будівництві, здійснюється за місцем роботи, а за їх бажанням - також і за місцем проживання. Нарівні з ними беруться на облік громадяни, які залишили роботу на цих підприємствах, в установах, організаціях у зв`язку з виходом на пенсію.

У випадках, передбачених вказаним Кодексом та іншими актами законодавства України, працівники медичних, культурно-освітніх, торговельних та інших установ і організацій, які безпосередньо обслуговують трудовий колектив підприємства, установи, організації, та інші особи за їх бажанням беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов нарівні з робітниками і службовцями цього підприємства, установи, організації.

Порядок обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, встановлюється цим Кодексом та законодавством України (стаття 38 ЖК України).

Відповідно до статті 39 ЖК України громадяни беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов:

- за місцем проживання - виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті;

- за місцем роботи - спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншого громадського об`єднання і відповідного профспілкового комітету. При цьому беруться до уваги рекомендації трудового колективу. Рішення про взяття громадян на облік потребуючих поліпшення житлових умов за місцем роботи затверджується виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради.

Постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2006 року №1081 затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями (далі Порядок №1081).

Він визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського (у тому числі осіб, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі - військові частини) після звільнення (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей.

Порядком визначено алгоритм обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, надання житлових приміщень для постійного проживання Облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов (далі - облік), ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах.

Для зарахування на облік військовослужбовець подає рапорт на ім`я безпосереднього командира (начальника).

Відповідно до п.22. Порядку №1081 облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов (далі - облік), ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах.

Відповідно до п. 23 Порядку №1081, для зарахування на облік військовослужбовець подає рапорт на ім`я безпосереднього командира (начальника).

До рапорту додаються:

довідки про реєстрацію місця проживання перебування) військовослужбовця та членів його сім`ї, які потребують поліпшення житлових умов;

витяг з особової справи військовослужбовця про склад сім`ї;

довідка про те, чи перебувають члени сім`ї на квартирному обліку за місцем роботи (у виконавчих органах місцевих рад);

документи, що підтверджують право на першочергове та позачергове одержання житла, інші пільги.

Інші документи житлова комісія запитує у разі потреби через командира військової частини у відповідних державних органів, установ, організацій, громадян.

Пунктом 24 Порядку №1081 встановлено, що військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини. У рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства. На засіданні житлової комісії має право бути присутнім військовослужбовець, стосовно якого вирішується питання зарахування на облік. Датою зарахування на облік вважається день, коли житловою комісією військової частини винесено рішення про зарахування військовослужбовця на облік. Військовослужбовці, зараховані на облік, заносяться до книги обліку осіб, що перебувають в черзі на одержання житла. Військовослужбовці зараховуються на облік незалежно від тривалості проживання у даному населеному пункті.

Згідно з п.29 Порядку №1081 військовослужбовці, які перебувають на обліку при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і квартирно-експлуатаційному органі та користуються правом позачергового одержання житла.

Відповідно до п.30. Порядку №1081 військовослужбовці знімаються з обліку у разі:

поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла;

засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження;

звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем;

подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік;

в інших випадках, передбачених законодавством.

Отже, вказаний перелік підстав для зняття військовослужбовців з обліку не є вичерпним.

Згідно з п.31 Порядку №1081 житлові приміщення надаються тільки військовослужбовцям, які перебувають на обліку, крім випадків, передбачених законодавством.

Отже, право на житло мають військовослужбовці, які перебувають на обліку.

Відповідно до п.32. Порядку №1081 військовослужбовцям житло надається згідно з чергою.

Черговість надання житла визначається за часом зарахування на облік (включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень).

Пунктом 33 Порядку №1081 встановлено, що житлове приміщення, що надається військовослужбовцю для постійного проживання, повинне бути благоустроєним стосовно до умов даного населеного пункту, відповідати встановленим санітарним та технічним вимогам.

Згідно з п.34 Порядку №1081 на підставі рішення про надання житла виконавчий орган районної, міської, районної у місті ради, а в закритому військовому містечку - квартирно-експлуатаційний орган видає ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане житлове приміщення, безпосередньо військовослужбовцю, на ім`я якого він виписаний, або за його дорученням іншій особі.

Ордер може бути виданий лише на вільне житлове приміщення.

Відповідно до Порядку №1081, наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 20.12.2007 № 1040 затверджено Інструкцію про організацію забезпечення житловими приміщеннями в Державній прикордонній службі України (наказ втратив чинність на підставі наказу Міністерства внутрішніх справ України від 18.01.2021 № 26) (далі Інструкція №1040). Інструкція визначала організацію забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського, старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби), а також осіб, звільнених у запас або відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, в органах Державної прикордонної служби України після звільнення та членів їх сімей, уключаючи членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли), пропали безвісти під час проходження військової служби, що перебувають на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов.

Статтями 34, 37 Житлового кодексу України передбачено, що потребуючими поліпшення умов визнаються громадяни, забезпечені житловою площею нижчою за рівень, визначений чинним законодавством, а облік таких осіб здійснюється за їх місцем роботи або за їх місцем проживання.

Відповідно до частини 1 статті 43 Житлового кодексу України громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості.

Відповідно до пункту 5 Розділу ІІ Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженого наказом МВС України від 18 січня 2021 року № 26, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 березня 2021 р. за № 344/35966 (далі - Інструкція 26) житлова комісія органу Держприкордонслужби (об`єднана житлова комісія) приймає рішення (не виключно) щодо перегляду раніше прийнятих комісією або в порядку правонаступництва рішень, якщо їх було прийнято з порушенням вимог законодавства, у тому числі, якщо не враховано документи, наявні в обліковій справі на дату розгляду питання.

Отже, житлова комісія органу Держприкордонслужби наділена повноваженнями щодо перегляду раніше прийнятих в порядку правонаступництва рішень, якщо їх було прийнято з порушенням вимог законодавства, у тому числі, якщо не враховано документи, наявні в обліковій справі на дату розгляду питання.

Суд встановив, що позивач під час проходження служби у Мостиському прикордонному загоні перебував на обліку громадян, які потребують покращення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання з 31.05.2002 по 14.03.2023.

Наказом Державного комітету у справах охорони державного кордону України від 20.01.1996 року№ 30 (чинного до 14.03.2005 року ) затверджено Тимчасове положення про порядок забезпечення жилою площею в прикордонних військах України (зареєстроване в Міністерстві юстиції України 25.07.1996 за №383/1408 (далі - Тимчасове положення).

Відповідно до п. 1.1 Тимчасового положення це Положення установлює порядок забезпечення жилими приміщеннями осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів, військовослужбовців за контрактом, робітників та службовців Прикордонних військ України.

Абзацом 2 п. 2.1 Тимчасового положення встановлено, що у Прикордонних військах питання, пов`язані з житловим облаштуванням військовослужбовців і членів їх сімей, штатних робітників та службовців, у тому числі й ведення квартирного обліку, покладено на квартирно-експлуатаційні служби і житлові комісії військових частин та напрямів, які розглядають і вирішують ці питання згідно з ЖК України, діючими нормами і правилами, встановленими органами місцевого самоврядування, а також цим Положенням.

Пунктом 2.7 Тимчасового положення визначено, що для прийняття на квартирний облік з метою одержання жилої площі чи поліпшення житлових умов військовослужбовці подають рапорт по команді, а члени їх сімей, робітники та службовці відповідні заяви - командуванню.

Згідно п. 2.8, 2.9 Тимчасового положення подані рапорти (заяви) реєструються у книзі реєстрації рапортів (заяв) про взяття на квартирний облік (додаток N 4). Книга має бути зареєстрована, сторінки пронумеровані, скріплені печаткою військової частини та підписана секретарем житлової комісії. Книга зберігається як документ суворої звітності.

Рапорти (заяви) на поліпшення житлових умов, які надійшли від військовослужбовців, робітників і службовців, з усіма доданими до них документами, розглядаються на засіданні житлової комісії частини в термін один місяць з моменту подання рапорту (заяви), за яким приймається аргументоване рішення про постановку на облік чи відмову.

За змістом норм п. 2.10 Тимчасового положення військовослужбовці вважаються взятими на квартирний облік з дня винесення спільного рішення житлової комісії військової частини.

З наведених приписів Тимчасового положення, вбачається, що за результатами розгляду рапорту та доданих документів військовослужбовець вважається взятим на квартирний облік з дня винесення спільного рішення житлової комісії військової частини.

Тобто, про зарахування на квартирний облік військовослужбовця свідчить саме рішення комісії, а не рапорт військовослужбовця.

Вказане також відповідає Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 №1081.

Так, відповідно до п. 24 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 №1081, військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини.

У рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.

На засіданні житлової комісії має право бути присутнім військовослужбовець, стосовно якого вирішується питання зарахування на облік.

Датою зарахування на облік вважається день, коли житловою комісією військової частини винесено рішення про зарахування військовослужбовця на облік.

Військовослужбовці, зараховані на облік, заносяться до книги обліку осіб, що перебувають в черзі на одержання житла.

Військовослужбовці зараховуються на облік незалежно від тривалості проживання у даному населеному пункті.

Так судом встановлено, що відповідно до витягу з протоколу №12 засідання житлової комісії ОКПП « ІНФОРМАЦІЯ_5 » від 09.09.1999, ОСОБА_1 зараховано на квартирний облік у загальному порядку складом сім`ї 1 чоловіка, з 11 січня 1999 року.

Протокольним рішенням спільного засідання командування та Львівської зальногарнізонної житлової комісії Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України №6 від 29.12.2012, підполковника ОСОБА_1 зараховано на квартирний облік, складом сім`ї одна особа, з 31.05.2002.

Вказані рішення, позивачем не оскаржувались, а тому суд приходить до висновку, що позивач погоджувався з такими.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_6 (а.с. 92) ОСОБА_1 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 володіли квартирою, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_4 , форма власності приватна спільна сумісна, загальна площа 44,3 кв.м.

11.12.2012 позивачем відчужено належну йому 1/3 частку у квартирі, уклавши 04.12.2012 договір про зміну виду права власності на квартиру.

Вказане позивачем не заперечується.

Статтями 34, 37 Житлового кодексу України передбачено, що потребуючими поліпшення умов визнаються громадяни, забезпечені житловою площею нижчою за рівень, визначений чинним законодавством, а облік таких осіб здійснюється за їх місцем роботи або за їх місцем проживання.

Відповідно до частини 1 статті 43 Житлового кодексу України громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості.

Відповідно до пункту 5 Розділу ІІ Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженого наказом МВС України від 18 січня 2021 року № 26, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 березня 2021 р. за № 344/35966 (далі - Інструкція 26) житлова комісія органу Держприкордонслужби (об`єднана житлова комісія) приймає рішення (не виключно) щодо перегляду раніше прийнятих комісією або в порядку правонаступництва рішень, якщо їх було прийнято з порушенням вимог законодавства, у тому числі, якщо не враховано документи, наявні в обліковій справі на дату розгляду питання.

Отже, житлова комісія органу Держприкордонслужби наділена повноваженнями щодо перегляду раніше прийнятих в порядку правонаступництва рішень, якщо їх було прийнято з порушенням вимог законодавства, у тому числі, якщо не враховано документи, наявні в обліковій справі на дату розгляду питання.

У відповідності до вимог статті 35 ЖК УРСР громадяни, які штучно погіршили житлові умови шляхом обміну займаного жилого приміщення, його псування або руйнування, відчуження придатного і достатнього за розміром для проживання жилого будинку (частини будинку), а також громадяни, у яких потреба в поліпшенні житлових умов виникла внаслідок вилучення жилого приміщення, використовуваного для одержання нетрудових доходів (стаття 96), не беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов протягом п`яти років з моменту погіршення житлових умов.

Аналогічні приписи встановлені пунктом 17 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради міністрів Української РСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11.12.1984 № 47, а також ст. 25 Житлового Кодексу України.

Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_7 штучно погіршив свої умови, а тому не мав законних підстав, починаючи з 11.12.2012 (термін відчуження частки квартири) перебувати на обліку потребуючих поліпшення житлових умов протягом п`яти років.

Житлова комісія Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України під час прийняття рішення діяла у спосіб та у межах визначених законодавством. Зокрема, як було зазначено вище, у відповідності до Пункту 5 розділу ІІ Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затверджена наказом МВС України від 18.01.2021 №26 житлова комісія здійснює перегляд раніше прийнятих комісією або в порядку правонаступництва рішень, якщо їх було прийнято з порушенням вимог законодавства, у тому числі, якщо не враховано документи, наявні в обліковій справі на дату розгляду питання.

Оскільки, під час зарахування на облік потребуючих поліпшення житлових умов підполковника ОСОБА_1 . Львівською загальногарнізонною житловою комісією Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України їх було прийнято з порушенням вимог статті 35 ЖК УРСР та пункту 17 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради міністрів Української РСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11.12.1984 № 470 у відповідача були всі наявні підстави для скасування рішення Львівської загальногарнізонної житлової комісії Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України №6 від 29.12.2012.

Крім цього, у позовній заяві та у відповіді на відзив на позовну заяву, позивач зазначає про те, що він та члени що він та члени його сім`ї не були забезпечені житловою площею в межах норм, які визначені чинним законодавством на момент його звернення.

Облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм у безстрокове користування жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду, призначених для постійного проживання регулюються "Правилами обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР", затвердженими постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 № 470 (далі - Правила № 470).

Так, згідно з п. 13 Правил № 470 потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається виконавчими комітетами обласних, Київської і Севастопольської міських Рад народних депутатів разом з радами профспілок.

Відповідно до змін пункту 3 постанови виконавчого комітету Львівської обласної Рали народних депутатів та президії Львівської обласної ради профспілок від 07.01.1985 № 24 «Про порядок обліку та надання жилої площі у Львівській області», встановлено, що у м. Львові на квартирний облік приймаються громадяни, які потребують поліпшення житлових умов і займають житлову площу 7,5 кв.м та менше на кожного члена сім?ї.

Позивач вважає, що, згадана 1/3 частка квартири, яка була відчужена позивачем, становила 2,06 кв.м. житлової площі, що враховуючи склад сім"ї позивача ( ОСОБА_12 , дружина ОСОБА_3 , син ОСОБА_4 , 2005 р.н.), говорить про те, що на кожного члена сім припадало 3,02 (9,06 : 3) кв.м., тому не може вважатися достатньою за розміром для проживання у розумінні ст. 35 Житлового кодексу України та п. 17 Правил № 470.

Однак, суд зазначає, що про зарахування на квартирний облік військовослужбовця свідчить саме рішення комісії. У даному випадку, позивач звертався з рапортом від 19.03.2012 для зарахування його у відповідні списки зі складом сім`ї одна особа і відповідне рішення приймалось виключно стосовно нього. Вказані обставини підтверджуються рапортом ОСОБА_1 від 19 березня 2012 року, протокольним рішенням спільного засідання командування та Львівської загальногарнізонної житлової комісії Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України №6 від 29.12.2012.

З моменту розподілу житлової справи - березень 2023, після розлучення - грудень 2022, за згодою позивача на розподіл житлової справи - березень 2023 і зараховано позивача в список осіб, що потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання з 14.03.2023 зі складом сім`ї 1 особа.

Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Приписами ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, відповідач, як суб`єкт владних повноважень обґрунтував обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, а позивач не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

З наведеного суд висновує про необхідність відмовити у задоволенні позову позивача.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з для складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 10.10.2023.

Суддя Сподарик Н.І.