Справа № 580/863/23
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2023-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/863/23 Головуючий у 1 інстанції: Рідзель О.А..
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Аліменка В.О.

Кузьмишиної О.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач - ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якому просила:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області, щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 115, ч. 2 ст. 40, абз. 4-5 п. 3 розділу XV прикінцевих положень Закону України №1058 із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників зайнятих в галузях економіки України за останні 3 роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком (2020, 2021, 2022);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Черкаській області призначити ОСОБА_1 з 03 січня 2023 року пенсію за віком, відповідно до ст. 115, ч 2 ст. 40, абз. 4-5 п. 3 розділу XV прикінцевих положень Закону №1058, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників зайнятих в галузях економіки України за останні 3 роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком (2020, 2021, 2022); страхового стажу в кількості 32 роки 3 місяці (387 місяців); коефіцієнта стажу розрахованого із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%; коефіцієнта зарплати 1,00069; доплати за понаднормовий стаж (2 роки) в розмірі 2% від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність станом на 03.01.2023 року.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 15 березня 2023 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за останні 3 роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком (2019, 2020, 2021 роки).

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області призначити ОСОБА_1 з 15.02.2022 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за останні 3 роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком (2019, 2020, 2021 роки). У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує, що позивачу вперше було призначено з 26.12.2014 пенсію за вислугу років, як працівникові освіти, відповідно до пункту «е» статті 55 Закону № 1788-ХІІ, тобто, Закон № 1788-ХІІ застосовано в частині визначення права на пенсію за вислугу років, проте, розмір пенсії обчислено за нормами Закону № 1058-IV. Апелянт зазначає, що позивач вже отримувала пенсію за вислугу років призначену, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», тому, вирішувалось питання не про первинне звернення за призначенням пенсії, а про перехід з одного виду пенсії на інший вид.

Також, не погодившись з рішенням суду, позивач - ОСОБА_2 звернулася з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує, що суд першої інстанції помилково вказав, що має місце саме призначення позивачу пенсії за віком з 15.02.2022, оскільки, помилковим є ототожнення заяви про перерахунок пенсії за вислугу років (перехід на пенсію за віком) із заявою про призначення пенсії за віком. Апелянт наголошує, що при призначенні пенсії за віком слід застосовувати показник середньої заробітної плати працівників зайнятих в галузях економіки України за останні 3 роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком, а саме за 2020, 2021, 2022 роки. Також, апелянт зазначає, що надана листом відповідача від 18.01.2023 №450-45/Х-02/8-2300/23 відповідь, хоч і не відповідає формі рішення, яке мало бути прийнято відповідачем за наслідками розгляду заяви про призначення пенсії, відповідно до Закону №1058-IV, водночас, фактично є відмовою відповідача у призначенні пенсії за віком. Крім того, апелянт вказує про необхідність врахування її страхового стажу в кількості 32 роки 3 місяці, який підтверджений трудовою книжкою і електронною базою даних сплати ЄСВ. Також, апелянт вважає, що призначити пенсію за віком необхідно з урахуванням доплати за понаднормовий стаж (2 роки) в розмірі 2% від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність станом на 03.01.2023 року.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15 березня 2023 року (суддя-доповідач Глущенко Я.Б.).

08 травня 2023 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача - ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому просить позов задовольнити у повному обсязі. З метою захисту прав та належного виконання судового рішення, просить суд зобов`язати відповідача подати звіт про виконання рішення суду у десятиденний термін з дня набрання рішення суду законної сили.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2023 року призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження з 17 травня 2023 року (суддя-доповідач Глущенко Я.Б.).

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 серпня 2023 року прийнято справу № 580/863/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії до свого провадження (суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, з 26 грудня 2014 року ОСОБА_1 призначена пенсія за вислугу років, як працівникові освіти, відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

На підставі заяви ОСОБА_1 від 15.02.2022, її переведено на пенсію за віком.

03 січня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою, в якій просила призначити з 03.01.2023 пенсію за віком, відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника заробітної плати працівників зайнятих в галузях економіки України за останні 3 роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком (2020, 2021, 2022), стажу - 31 рік 3 місяці (375 місяців), коефіцієнта стажу - 0,42187, розрахованого з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу - 1,35%, коефіцієнта заробітної плати - 1,01663, відповідно до ст. 45 Закону №1058.

Листом від 18 січня 2023 року №450-45/Х-02/8-2300/23 Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повідомило позивача, що, відповідно до п. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, наданих пенсіонером. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Пенсійний орган вказав, що для застосування середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, при проведенні перерахунку з пенсії за вислугу років на пенсію за віком немає підстав.

Також зазначено, що ОСОБА_1 отримує пенсію за віком, обчислену з урахуванням страхового стажу 31 рік 3 місяці, заробітної плати за даними системи персоніфікованого обліку з 01.07.2000 до 30.11.2014 (індивідуальний коефіцієнт заробітної плати - 1,00069).

Крім того, в листі від 18 січня 2023 року №450-45/Х-02/8-2300/23 пенсійним органом вказано, що загальний розмір пенсії на грудень 2022 року становив 2300,00 грн, зокрема: 1934,56 грн - розмір пенсії за віком, обчислений з урахуванням стажу та заробітку, згідно із статтею 27 Закону (3764,40 грн (середня заробітна плата в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014-2016 роки) х 1,17 (коефіцієнт збільшення з 01.03.2019 середньої заробітної плати в Україні, яка враховується для обчислення пенсії) х 1,11 (коефіцієнт збільшення з 01.05.2020 середньої заробітної плати (доходу) в Україні, яка враховується для обчислення пенсії) х 1,11 (коефіцієнт збільшення з 01.03.2021 середньої заробітної плати (доходу) в Україні, яка враховується для обчислення пенсії) х 1,14 (коефіцієнт збільшення з 01.03.2022 середньої заробітної плати (доходу) в Україні, яка враховується для обчислення пенсії) х 1,00069 х 0,31250 (коефіцієнт стажу)); 17,12 грн. - доплата за стаж понад 30 років, згідно із статтею 28 Закону (1712,00 грн. (прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.07.2022) х 1%); 141,32 грн. - доплата до прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, відповідно до статті 28 Закону (до 2093,00 грн. (прожитковий мінімум для непрацездатних осіб з 01.12.2022)); 207,00 грн. - доплата, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 11 (до 2300,00 грн.);

Не погоджуючись із діями відповідача щодо застосування при обчисленні пенсії за віком показника середньої заробітної плати (доходу), з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки, позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Статтею 1 даного Закону №1058-ІV визначено, що пенсією є щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

За приписами ч. 1 ст. 9 Закону №1058-IV, відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно статті 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991 (далі - Закон №1788-ХІІ, в редакції, чинній на призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років), призначаються такі види державних пенсій: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Статті 6 Закону №1788-ХІІ передбачено, що особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії або каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини чи при виконанні інших обов`язків військової служби, або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обов`язку.

Положення статті 10 Закону №1058-IV визначають, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону №1058-IV, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Згідно абз. 1-2 ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Слід зазначити, що частиною третьою статті 45 Закону №1058-ІV визначено порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший.

Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-ІV.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з 26 грудня 2014 року призначена пенсія за вислугу років, як працівникові освіти, відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що у спірному випадку має місце саме призначення позивачу з 15.02.2022 пенсії за віком відповідно до п. 3 ч. 1 ст.115 Закону №1058-ІV, а тому, підлягає врахуванню показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення пенсії, як того вимагає ч. 2 ст. 40 Закону №1058-IV, а саме: за 2019, 2020 та 2021 роки.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки, у заяві від 15 лютого 2022 року ОСОБА_1 просила не призначити пенсію, а дана заява містила прохання перерахувати пенсію, у зв`язку з переходом на інший вид пенсії: на пенсію за віком як мати дитини з інвалідністю до 6-ти річного віку.

Водночас, матеріали справи свідчать, що із заявою про призначення пенсії за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області 03 січня 2023 року.

Як вказав Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 29 березня 2023 року у справі № 240/4170/19, у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно із частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV.

Даний висновок Верховного Суду, також, узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, що висловлена у постанові від 31.10.2018 у праві № 876/5312/17.

Беручи до уваги зазначене, в даному випадку, має місце призначення пенсії за віком за іншим законом, а не переведення з одного на інший вид пенсії в межах одного Закону, а тому, у відповідача відсутні підстави для застосування до спірних відносин положень частини третьої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Посилання апелянта - Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на постанову Верховного Суду від 29.11.2022 у справі № 560/4589/21, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки, дане судове рішення прийнято Верховним Судом за інших обставин справи та правовідносин. Зокрема, у справі № 560/4589/21 мало місце призначення одного й того ж самого виду пенсії (пенсії за віком), але за іншим законом, а саме, з пенсії за віком, призначеної за нормами Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII на пенсію за віком, призначену за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Водночас, у даній справі №580/863/23 позивачу було призначено пенсію вислугу років, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», та згодом, призначено пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зазначені відмінності у фактичних обставинах справи виключають можливість врахування висновків Верховного Суду у справі № 560/4589/21.

Таким чином, оскільки, ОСОБА_1 було призначено пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», у подальшому, при розрахунку пенсії за віком за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», показник середньої заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, так як пенсія за віком передбачена іншим законом, ніж пенсія за вислугу років.

Оскільки, ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 03 січня 2023 року, повинні застосовуватися показники середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за останні 3 роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком, а саме: за 2020, 2021, 2022 роки.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за останні 3 роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком (2020, 2021, 2022 роки) є протиправними.

Як наслідок, слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області призначити ОСОБА_1 з 03 січня 2023 року пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за останні 3 роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком (2020, 2021, 2022 роки).

Щодо вимоги про врахування при призначенні пенсії коефіцієнта стажу розрахованого із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%, слід зазначити наступне.

Так, частиною 1 статі 25 Закону №1058-ІV (в редакції, чинній на 03.01.2023 - день звернення позивача із заявою про призначення пенсії) було передбачено, що коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою: Кс = См*Вс/100%*12, де Кс - коефіцієнт страхового стажу; См - сума місяців страхового стажу; Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках) За період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.

Отже, відповідачем правомірно обчислена пенсія ОСОБА_1 з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1%, адже, на дату призначення пенсії (01.03.2023) Закон №1058-ІV передбачав саме таку величину оцінки одного року страхового стажу.

З приводу позовної вимоги зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком з урахуванням коефіцієнта заробітної плати - 1,00069, судом першої інстанції вірно зазначено, що, відповідно до розрахунку заробітку для обчислення пенсії, індивідуальний коефіцієнт заробітної плати позивача становить 1,00069. Отже, вимога щодо застосування вказаного коефіцієнта є безпідставною, оскільки, його вже застосовано при обчисленні пенсії.

Не підлягає задоволенню вимога про призначення пенсії, враховуючи страховий стаж в кількості 32 роки 3 місяці (387 місяців), оскільки, в заяві від 03.01.2023 ОСОБА_1 просила відповідача врахувати стаж 31 рік 3 місяці (375 місяців). Водночас, в листі від 18 січня 2023 року №450-45/Х-02/8-2300/23 Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області підтвердило, що позивач отримує пенсію за віком, обчислену з урахуванням страхового стажу 31 рік 3 місяці.

Також, не підлягає задоволенню вимога призначити позивачу пенсію за віком з урахуванням доплати за понаднормовий стаж (2 роки) в розмірі 2% від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність станом на 03.01.2023 року, оскільки, як вірно зазначено судом першої інстанції, позивач не просила здійснити перерахунок пенсії з урахуванням доплати за понаднормовий стаж (2 роки) в розмірі 2%, а відповідач не відмовляв у такому перерахунку, вищевказана позовна вимога направлена на захист прав позивача, що не були порушені, тому, вона є передчасною.

Щодо вимоги позивача, що викладена у відзиві на апеляційну скаргу, про зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду у десятиденний термін з дня набрання рішення суду законної сили, слід зазначити наступне.

Частиною 1 статті 382 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Таким чином, вказаною статтею КАС України встановлено саме право, а не обов`язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, проти якого ухвалено рішення, подати у встановлений судом строк звіт про його виконання.

Отже, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами, в тому числі, наявності суттєвих перешкод у реалізації виконання судового рішення.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, що викладена у постанові у справі від 17 вересня 2020 року у справі №340/962/19.

Разом з тим, колегія суддів враховує, що позивачем не наведено причин та не надано доказів, які б свідчили про те, що відповідач може ухилятися від виконання рішення суду.

Приймаючи до уваги обставини даної справи, підстави для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення відсутні.

Решта доводів та заперечень апелянтів висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог слід скасувати та прийняти в цій частині нове рішення про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за останні 3 роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком (2020, 2021, 2022 роки), а також, зобов`язання відповідача призначити позивачу з 03 січня 2023 року пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за останні 3 роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком (2020, 2021, 2022 роки).

В іншій частині рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15 березня 2023 року слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи викладені в апеляційній скарзі позивача частково спростовують висновки суду першої інстанції та частково знайшли своє належне підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції частково не відповідають встановленим обставинам по справі, допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права призвели до частково неправильного вирішення справи, а тому, оскаржуване рішення підлягає скасуванню в частині з прийняттям в цій частині нового рішення.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області задовольнити частково.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15 березня 2023 року в частині задоволення позовних вимог - скасувати та прийняти в цій частині нове рішення.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за останні 3 роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком (2020, 2021, 2022 роки).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області призначити ОСОБА_1 з 03 січня 2023 року пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за останні 3 роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком (2020, 2021, 2022 роки).

В іншій частині рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15 березня 2023 року - залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18002, м. Черкаси, вул. Смілянська, буд. 23, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 610 (одна тисяча шістсот десять) грн. 40 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Аліменко В.О.

Кузьмишина О.М.