Справа № 826/7655/17
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2023-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2023 року

м. Київ

справа №826/7655/17

адміністративне провадження № К/9901/54584/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Кравчук В.М., Коваленко Н.В.,

в порядку письмового провадження розглянув касаційну скаргу Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.03.2018 (суддя - Смолій І.В.) та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 31.05.2018 (суддя-доповідач - Беспалов О.О., судді: Губська О.А., Парінов А.Б.)

у справі за позовом Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 , про зобов`язання вчинити дії.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернувся до суду з позовом про зобов`язання ОСОБА_1 привести квартиру АДРЕСА_1 до попереднього стану відповідно технічного паспорту, виготовленого Київським міським бюро технічної інвентаризації 08.02.2005.

В обгрунтування позовних вимог покликався на те, що відповідач не виконав вимоги припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, що відповідно до статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» є підставою для прийняття судом рішення про приведення квартири до попереднього стану.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві зареєстрував подану замовником будівництва ОСОБА_1 декларацію про початок виконання будівельних робіт із реконструкції квартири АДРЕСА_2 за № KB 96 від 18.09.2015.

Відповідно до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та згідно з Порядком № 553, на підставі звернення ОСОБА_3 посадовою особою Департаменту проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на об`єкті будівництва за адресою: реконструкція квартири АДРЕСА_1 .

Рішенням посадової особи Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві від 23.12.2015 № 58 скасовано реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт: «Реконструкція квартири АДРЕСА_1 від 18.09.2015 № KB 96.

Під час виїзду на місце 25.11.2016 встановлено, що за вказаною вище адресою на замовлення гр. ОСОБА_1 продовжується виконання будівельних робіт із реконструкції квартири АДРЕСА_3 без документа, що надає право на виконання будівельних робіт, чим порушено вимоги ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Вимоги п. 1 та п. 2 припису відповідача про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельним нормам, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт від 11.11.2015 виданого замовнику будівництва ОСОБА_1 , не виконано, чим порушено підп. б п. З ч. 4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

За результатами перевірки посадовою особою Департаменту було складено акт перевірки від 05.12.2016, та враховуючи виявлені порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, видано ОСОБА_1 припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт від 05.12.2016, припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 05.12.2016, та протокол про адміністративне правопорушення від 05.12.2016.

Відповідно до припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 05.12.2016, ОСОБА_1 зобов`язано у термін до 03.02.2017 усунути допущені порушення відповідно до вимог чинного законодавства шляхом приведення квартири АДРЕСА_1 до попереднього стану у відповідності до технічного паспорту від 08.02.2005.

Позивачем було прийнято постанову по справі про адміністративне правопорушення №13/16/073-2995, якою було накладено на відповідача штраф у розмірі 10200 грн. за порушення ч. 8 ст. 96 КУпАП.

Вважаючи, що наявні підстави для визнання проведеної реконструкції балкону відповідача самочинною та наявністю підстав для зобов`язання його відновити первинний стан квартири згідно положень ст. 376 ЦК України, позивач звернувся до суду.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕНЬ СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.03.2018, залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 31.05.2018, в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що передбачені статтею 376 ЦК України підстави для зобов`язання відповідача привести квартиру до попереднього стану відсутні.

Зокрема, суди дійшли висновку, що в матеріалах проведених перевірок, в позовній заяві позивача, не зазначено, які саме конкретно державні будівельні норми та правила були порушені відповідачем під час проведення реконструкції балкону, а також не зазначено про порушення прав третіх осіб проведеною реконструкцією.

Також суди виходили з того, що відповідачем була подана декларація про готовність об`єкта до експлуатації із зазначенням розробника проектної документації об`єкта будівництва, яка була зареєстрована позивачем і така інформація під час розгляду справи не спростована.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА КАСАЦІЙНУ СКАРГУ ТА ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

В обґрунтування касаційної скарги позивач покликається на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, внаслідок чого суди попередніх інстанцій діяшли помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Зокрема, покликається на те, що під час перевірки було виявлено, що будівельні роботи виконуються відповідачем з порушенням вимог Державних будівельних норм, вимоги припису про усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил відповідачем не виконані, що є підставою для прийняття судом рішення про зобов`язання відповідача провести відповідну перебудову.

Також покликається на те, що декларація про початок виконання будівельних робіт скасована.

Просить скасувати рішення судів попередніх інстанції і постановити рішення про задоволення позовних вимог.

ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Відповідно до частини 7 статті 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Відповідно до статті 38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон №3038) у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

За рішенням суду самочинно збудований об`єкт підлягає знесенню з компенсацією витрат, пов`язаних із знесенням об`єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво.

У разі неможливості виконання рішення суду особою, яка здійснила таке самочинне будівництво (смерть цієї особи, оголошення її померлою, визнання безвісно відсутньою, ліквідація чи визнання її банкрутом тощо), знесення самочинно збудованого об`єкта здійснюється за рішенням суду за рахунок коштів правонаступника або за рішенням органу місцевого самоврядування за рахунок коштів місцевого бюджету та в інших випадках, передбачених законодавством.

Виконання рішення суду, що набрало законної сили, щодо знесення самочинно збудованого об`єкта здійснюється відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Верховний Суд у постанові від 29.01.2020 у справі № 822/2149/18, серед іншого, дійшов висновку, що можливість перебудови і усунення наслідків самочинного будівництва перевіряється на стадії виконання припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів. Невиконання припису без поважних причин може свідчити про неможливість перебудови або небажання особи, яка здійснила самочинне будівництво, усувати його наслідки.

У справі, яка розглядається, підставою звернення до суду органом державного архітектурно-будівельного контролю визначено статтю 38 Закону №3038, якою врегульовано порядок знесення самочинно збудованих об`єктів.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що за наслідками перевірки об?єкта будівництва позивачем винесено припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким відповідача зобов?язано привести у встановлений строк квартиру до попереднього стану.

У встановлений позивачем строк припис відповідачем не виконано, у зв?язку з чим позивач звернувся до суду з вимогами про зобов?язання відповідача привести квартиру до попереднього стану.

Фактично вимоги позовної заяви дублюють вимоги припису і також зводяться до зобов?язання відповідача привести квартиру до попереднього стану.

Водночас, невиконання відповідачем припису свідчить про його небажання здійснювати перебудову та приводити об?єкт самочинного будівництва до попереднього стану, що вказує на неефективність обраного позивачем способу захисту.

Виходячи з системного аналізу статей 376 ЦК України та статті 38 Закону №3038 звернення з позовом про приведення об?єкта самочинного будівництва до попереднього стану є виправданим, якщо аналогічного змісту припис ще не виносився і є підстави сподіватись, що особа, яка здійснила самочинне будівництво, усуне його наслідки.

Натомість, статтею 38 Закону №3038 передбачено порядок дій у разі, якщо припис про приведення об?єкта самочинного будівництва до попереднього стану уже виносився і особа, в установлений органом державного архітектурно-будівельного контролю строк, добровільно не виконала вимоги, встановлені у такому приписі.

Такий порядок передбачає звернення органу державного архітектурно-будівельного контролю до суду з позовом про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

Відповідно до частини другої цієї статті виконання рішення суду, що набрало законної сили, щодо знесення самочинно збудованого об`єкта здійснюється відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Таким чином, за встановленого судами попередніх інстанцій факту невиконання відповідачем припису про приведення об?єкта самочинного будівництва до попереднього стану, позивачу необхідно звертатись до суду в порядку статті 38 Закону №3038 з позовом про знесення самочинного будівництва.

За таких обставин, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку щодо відмову у задоволенні позовних вимог, однак з мотивів, які викладені у цій постанові.

Відповідно до частини першої статті 351 КАС України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.

Враховуючи викладене, судові рішення підлягають зміні в частині мотивів відмови у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 341, 346, 349, 351, 356, 359 КАС України,-

постановив:

Касаційну скаргу Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.03.2018 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 31.05.2018 змінити, виклавши їх мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

В решті рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.03.2018 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 31.05.2018 у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

В.М. Кравчук

Н.В. Коваленко