Справа № 285/5864/23
Суддя: Мозговий В. Б.
Дата ухвалення: 2023-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 285/5864/23
провадження у справі № 2-а/0285/66/23
РІШЕННЯ

Іменем України

11 жовтня 2023 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді Мозгового В.Б.

за участю секретаря судового засідання Горбатюк І.О.

позивача ОСОБА_1

представника позивача Осадчук Т.С.

розглянув у судовому засідання адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області в особі Звягельського районного відділу поліції ГУНП в Житомирській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить визнати незаконною та скасувати постанову серії БАД №565018 від 17.09.2023 року за ч. 5 ст.121 КУпАП про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно оскаржуваної постанови його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. До адміністративної відповідальності його було притягнуто за те, що 17.09.2023 року він керував по вул. Шевченка в м. Звягель транспортним засобом та не був пристебнутим паском безпеки, чим порушив ПДР.

Позивач посилаючись на те, що оскільки він зазначених в постанові порушень не вчиняв, просить суд позов задовольнити.

Представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з під став викладених в позовній заяві.

Представник відповідача направив відзив на позовну позовну заяву де просить в задоволенні позову відмовити, оскільки будь-яких порушень з боку поліцейських вчинено не було. Крім того, ОСОБА_1 визнавав факт порушення та не заперечував, що керував автомобілем будучи не пристебнутим ременем безпеки.

Дослідивши докази наявні в матеріалах справи, вислухавши позивача та його представника, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що 17.09.2023 року було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії АД №565018, якою на позивача накладено штраф в розмірі 510 грн., за те що він цього ж дня о 12 год 55 хв в м. Звягель вул. Шевченко керуючи ТЗ не був пристебнутий ременем безпеки, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.5 ст.121 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР) зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п. 2.3 (в) ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.

Згідно ч.5 ст.121 КУпАП порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З метою всебічного та об`єктивного дослідження обставин у справі судом переглянуто відеозапис подій, зроблений 17.09.2023 за допомогою портативної відеокамери поліцейського, який знаходиться в матеріалах адміністративної справи і записаний на dvd-диск.

За результатами перегляду відеозаписів, встановлено, що відеозапис містить фіксацію події, з якої вбачається (файл 0006, 4 хв 50 с, з 6 хв 00 с по 7 хв 03 с, 8 хв 30 с по 9 хв), що під час оформлення адміністративних матеріалів позивач ОСОБА_1 визнає, що вчинив правопорушення (буду пристебуватися в подальшому двома ременями) та просить поліцейського не оформлювати відносно нього адміністративні матеріали оскільки це у нього третє правопорушення, і у нього відберуть посвідчення водія, та при цьому намагається домовитися з поліцейський щодо не оформлення відносно нього адмінматеріалів, на що отримує від поліцейського роз`яснення, що за таки дії може наступити кримінальна відповідальність за ст.369 КК України.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення охоплює вину, мотив і мету поведінки правопорушника. Адміністративне правопорушення може бути вчинене як умисно, так і з необережності.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, якщо особа, котра його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було учинене і особа є винною у вчиненні цього правопорушення.

Таким чином, враховуючи поведінку та пояснення ОСОБА_1 під час винесення поліцейським оскаржуваної постанови, суд дійшов висновку, що ним було вчинено правопорушення та адміністративне стягнення на нього накладено правомірно.

Щодо доводів захисника про інші порушення під час винесення оскаржуваної постанови, то суд вважає зазначити наступне.

Загальноприйнятою імперативною законодавчою забороною використовувати результати процесуальних дій як докази охоплюються випадки, коли недотримання процедури їх проведення призвело до порушення конвенційних та/або конституційних прав і свобод людини - заборони катування й нелюдського поводження (ст. 3 Конвенції, ч. 1 ст. 28 Конституції України), прав підозрюваного, обвинуваченого на захист, у тому числі професійну правничу допомогу (п. «с» ч. 3 ст. 6 Конвенції, ст. 59 Конституції України), на участь у допиті свідків (п. «d» ч. 3 ст. 6 Конвенції), права людини на повагу до свого приватного життя, недоторканність житла (ст. 8 Конвенції), на відмову давати показання щодо себе, членів своєї сім`ї та близьких родичів (ч. 1 ст. 63 Конституції України).

Визнання недопустимими доказів, зібраних поліцейськими, лише з підстав невиконання формалізованих процедур, без усвідомлення їх мети і значення, а тільки тому, що вони існують, без встановлення факту порушення жодного з прав чи основоположних свобод особи яка притягається до адміністративної відповідальності, вказувало б лише надмірно формальне, бюрократичне застосування правових норм, що в свою чергу унеможливить досягнення мети адміністративного стягнення (ст. 23 КУпАП).

Під час розгляду справи, судом не було встановлено, що ті порушення з боку поліцейського, на які посилається захисник, потягли за собою порушення конвенційних або конституційних права ОСОБА_1 , внаслідок чого постанова повинна бути скасована, а провадження в справі закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Суд відхиляє доводи представника позивача щодо відсутності доказів про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, оскільки в даному випадку доказом вчинення ним правопорушення є його пояснення (ст.251 КУпАП), які він надав при винесенні поліцейським постанови, а також його активні дії, які були направленні саме на уникнення адміністративної відповідальності.

Отже, суд вважає, що позивачем не було доведено своєї невинуватості у вчиненні правопорушення, в той час як відповідачем було надано вичерпні докази на користь винуватості позивача у вчиненні ним правопорушення передбаченого ч. 5 ст.121 КУпАП.

Керуючись ст. ст.9, 251, 293 КУпАП, ст.ст. 9, 19, 77, 78, 242-246, 250, 293, 295 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області в особі Звягельського районного відділу поліції ГУНП в Житомирській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 11.10.2023 року.

Головуючий