Справа № 320/14328/21
Суддя: Єгорова Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Єгорової Н.М.,

суддів - Коротких А.Ю., Чаку Є.В.,

при секретарі - Олешко М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 березня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Київській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2021 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Київській області, яким просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 09 вересня 2021 року № 235-о/с в частині звільнення позивача з посади начальника відділення поліції № 2 Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області та призначення на посаду старшого інспектора з особливих доручень відділу ювенальної превенції управління превентивної діяльності;

- визнати протиправним та скасувати п. 5 наказу Головного управління Національної поліції в Київській області від 23 вересня 2021 року № 420 в частині застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді - звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 08 жовтня 021 року № 264о/с про звільнення позивача зі служби в поліції;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Київській області поновити позивача на посаду начальника відділення поліції № 2 Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Київській області на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 09 жовтня 2021 року до дня поновлення на роботі.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 27 березня 2023 року адміністративний позов задоволено повністю:

- визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 09 вересня 2021 року № 235-о/с в частині звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділення поліції № 2 Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області та призначення на посаду старшого інспектора з особливих доручень відділу ювенальної превенції управління превентивної діяльності;

- визнано протиправним та скасовано п. 5 наказу Головного управління Національної поліції в Київській області від 23 вересня 2021 року № 420 в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції;

- визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 08 жовтня 2021 № 264о/с про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції;

- зобов`язано Головне управління Національної поліції в Київській області поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділення поліції № 2 Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області з 09 жовтня 2021 року;

- допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділення поліції № 2 Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області з 09 жовтня 2021 року;

- зобов`язано Головне управління Національної поліції в Київській області нарахувати і виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 09 жовтня 2021 року до дня винесення рішення суду 27 березня 2023 року.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та постановити нове, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Апелянт зазначив, що позивач в порушення вимог п. 13 розділу ІІІ Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України не пройшов передрейсовий інструктаж, не вніс запис у Книгу виїзду та повернення службових транспортних засобів, використовував службовий автомобіль не у службових цілях. Крім того, факт причетності ОСОБА_1 до вчинення дорожньо-транспортної пригоди призвів до значного розголосу в засобах масової інформації, що призвело до зниження авторитету поліції серед населення.

Додатково наголосив, що вказана подія стала можлива у зв`язку з низькими морально-діловими якостями та низькою правосвідомістю ОСОБА_1 , що унеможливлює його подальшу службу в поліції.

Позивач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, оскільки апелянт фактично не погоджується з оцінкою судом першої інстанції доказів та висновками суду.

Додатково зазначив, що судом першої інстанції було встановлено, що під час дорожньо-транспортної пригоди позивач не перебував у стані алкогольного сп`яніння, а в його діях відсутній склад кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу відповідача необхідно задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції - змінити в резолютивній частині, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції наказом Фастівського РУП ГУ НП в Київській області від 22 лютого 2021 року №69 за орендованим автомобілем "Равон Р 4", номерний знак НОМЕР_1 закріплено т.в.о. начальника відділення № 2 (смт. Чабани) капітана поліції ОСОБА_1., т.в.о. заступника начальника відділення № 2 (смт. Чабани) майора поліції Телеша Ю.В., начальника СРПП майора поліції Ємельяненка В.Ю., старших інспекторів СРПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 та майора поліції Буртового М.О .

Наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 26 лютого 2021 року №60 о/с капітана поліції ОСОБА_1 призначено начальником відділення №2 Фастівського районного управління поліції.

08 вересня 2021 року близько 03:05 год. на 14-ом кілометрі дороги Київ-Одеса (перехрестя М-05 с. Гатне, с. Чабани) сталася ДТП за участю службового автомобіля марки "Равон Р 4" номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , та автомобіля марки "DAF95 XF380" номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_4 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди позивач отримав тілесні ушкодження (закрита черепно-мозкова травма та інші ушкодження) та 08 вересня 2021 року був доставлений до Боярської ЦРЛ на стаціонарне лікування, а в подальшому переведений до Київської обласної клінічної лікарні.

Згідно з висновком експерта від 09 вересня 2021 року № 490 при судово-токсикологічній експертизі в крові ОСОБА_1 метилового, етилового спиртів, а також пропілового, бутилового, амілового спиртів та їх ізомерів не виявлено.

Згідно з медичною карткою стаціонарного хворого від 16 вересня 2021 року № 125452/105213/779 позивач у період з 08 вересня 2021 року по 16 вересня 2021 року перебував на стаціонарному лікуванні. З 17 вересня 2021 року по 07 жовтня 2021 року позивач перебував на амбулаторному лікуванні, що підтверджується довідкою № 1419, а з 08 жовтня 2021 року по 11 жовтня 2021 року за станом здоров`я був звільнений від проходження служби, що підтверджується довідкою № 5 про тимчасову непрацездатність поліцейського.

Наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 08 вересня 2021 року № 1427 призначено службове розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками ГУ НП в Київській області, що призвели до дорожньо-транспортної пригоди за участю начальника відділення поліції №2 Фастівського РУП ГУНП в Київській області майора поліції Поштаренка В.Ю. та утворено дисциплінарну комісію у складі Гурова О.Ю. , Гнатенка І.П. , М`ягкого Д.В .

Наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 09 вересня 2021 року № 235-о/с позивача звільнено з посади начальника відділення поліції №2 Фастівського районного управління поліції та призначено на посаду старшого інспектора з особливих доручень відділу ювенальної превенції управління превентивної діяльності. Підставою прийняття наказу зазначено: "доповідна записка полковника поліції Андрєєва К.В. , начальника управління кадрового забезпечення від 09 вересня 2021 року".

Згідно з висновком службового розслідування за фактом можливих порушень службової дисципліни окремими працівниками відповідача, що призвели до дорожньо-транспортної пригоди за участю на той час, начальника відділення поліції № 2 Фастівського РУП ГУНП в Київській області, а на теперішній час, старшого інспектора з ОД ВЮП УПД ГУНП в Київській області майора поліції Поштаренка В.Ю. від 22 вересня 2021 року комісія, дійшла висновку про те, що інформація щодо можливих порушень службової дисципліни окремими працівниками ГУНП в Київській області, що призвели до дорожньо-транспортної пригоди за участю на той час, начальника відділення поліції № 2 Фастівського РУП ГУНП в Київській області, а на теперішній час, старшого інспектора з ОД ВЮП УПД ГУНП в Київській області майора поліції ОСОБА_1 , знайшла своє підтвердження (п. 2).

Крім того згідно з висновками службового розслідування за порушення службової дисципліни, вимог ст. 3, 8, 11, 18, 64 Закону України "Про Національну поліцію", ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, пп. 1 п. 6 розділу І, п.1 розділу ІІІ Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 вересня 2017 року № 757, абз. 2 п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 04 червня 2003 року № 848 "Про впорядкування використання легкових автомобілів бюджетними установами та організаціями" та Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2016 року № 1179, які виразилися у виїзді на службовому автомобілі марки "Ravon R4" номерний знак НОМЕР_1 без проходження передрейсового інструктажу, не проставленні відповідної відмітки про такий виїзд у "Книзі виїзду та повернення службових транспортних засобів" ВП № 2 Фастівського РУП ГУНП в Київській області, використання зазначеного автомобіля не у службових цілях, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, яка набула значного суспільного резонансу та зниження рівня авторитету поліції серед населення та до псування службового майна, наданні неналежного прикладу щодо дотримання службової дисципліни підлеглим працівникам, на той час, начальника відділення поліції № 2 Фастівського РУП ГУНП в Київській області, а на теперішній час, старшого інспектора з ОД ВЮП УПД ГУНП в Київській області майора поліції ОСОБА_1 , звільнити зі служби в поліції (п.7).

Наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 23 вересня 2021 року № 420 за порушення службової дисципліни, вимог ст. 3, 8, 11, 18, 64 Закону України "Про Національну поліцію", ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, пп. 1 п. 6 розділу І, п.1 розділу ІІІ Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 вересня 2017 року № 757, абз. 2 п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 04 червня 2003 року № 848 "Про впорядкування використання легкових автомобілів бюджетними установами та організаціями" та Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2016 року № 1179, які виразилися у виїзді на службовому автомобілі марки "Ravon R4" номерний знак НОМЕР_1 без проходження передрейсового інструктажу, не проставленні відповідної відмітки про такий виїзд у "Книзі виїзду та повернення службових транспортних засобів" ВП № 2 Фастівського РУП ГУНП в Київській області, використання зазначеного автомобіля не у службових цілях, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, яка набула значного суспільного резонансу та зниження рівня авторитету поліції серед населення та до псування службового майна, наданні неналежного прикладу щодо дотримання службової дисципліни підлеглим працівникам, на той час, начальника відділення поліції № 2 Фастівського РУП ГУНП в Київській області, а на теперішній час, старшого інспектора з ОД ВЮП УПД ГУНП в Київській області майора поліції ОСОБА_1 , звільнено зі служби в поліції.

Згідно з наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 08 жовтня 2021 року № 264 о/с позивача на підставі наказу від 23 вересня 2021 року №420 у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення звільнено зі служби в поліції з 08 жовтня 2021 року на підставі п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію".

Не погоджуючись із переміщенням на нижчу посаду та звільненням зі служби в поліції, позивач звернувся з позовом до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку про те, що рішення суб`єкта владних повноважень не містить чіткого визначення підстав та мотивів для винесення спірного наказу від 09 вересня 2021 року № 235-о/с, що свідчить про його необґрунтованість і протиправність. Крім того відповідачем при проведення службового розслідування порушено приписи ч. 2 ст. 14 Дисциплінарного статуту, яка зобов`язувала встановити всі обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, причини і умови його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди. Унаслідок цього на підставі поверхових та неповно встановлених обставин відповідачем прийнято безпідставний і необґрунтований належними і достатніми доказами наказ про звільнення позивача з поліції.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року №580-VIII.

Статтею 19 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону (ч. 1).

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (ч. 2).

Відповідно до ч. 1 ст. 65 Закону України "Про Національну поліцію" переміщення поліцейських здійснюється:

1) на вищу посаду - у порядку просування по службі;

2) на рівнозначні посади: для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби; за ініціативою поліцейського; у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням реорганізації; у разі необхідності проведення кадрової заміни в місцевостях з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами (далі - місцевості з визначеним строком служби); за станом здоров`я - на підставі рішення медичної комісії; з меншим обсягом роботи з урахуванням професійних і особистих якостей - на підставі висновку атестації; у разі звільнення з посади на підставі рішення місцевої ради про прийняття резолюції недовіри відповідно до статті 87 цього Закону;

3) на посади, нижчі ніж та, на якій перебував поліцейський: у зв`язку зі скороченням штатів або реорганізацією в разі неможливості призначення на рівнозначну посаду; за станом здоров`я - на підставі рішення медичної комісії; через службову невідповідність - на підставі висновку атестації з урахуванням професійних і особистих якостей; за ініціативою поліцейського; як виконання накладеного дисциплінарного стягнення - звільнення з посади відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; у разі звільнення з посади на підставі рішення місцевої ради про прийняття резолюції недовіри, відповідно до статті 87 цього Закону;

4) у зв`язку із зарахуванням на навчання до вищого навчального закладу із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, на денну форму навчання, а також у разі призначення на посаду після закінчення навчання.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення.

Частиною 3 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що день звільнення вважається останнім днем служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Дисциплінарний статут Національної поліції України затверджено Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут) за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Частиною 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту встановлено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:

1) зауваження;

2) догана;

3) сувора догана;

4) попередження про неповну службову відповідність;

5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;

6) звільнення з посади;

7) звільнення із служби в поліції.

Отже звільнення зі служби в поліції є найсуворішим видом дисциплінарного стягнення.

Згідно з ч. 2 ст. 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Частиною 1 ст. 19 Дисциплінарного статуту встановлено, що у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Згідно з ч.3 ст. 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Пунктом 4 розділу V Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893 (далі - Порядок № 893), службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Як встановлено судом 08 вересня 2021 року близько 03:05 год. на 14-ом кілометрі дороги Київ-Одеса (перехрестя М-05 с. Гатне, с. Чабани) сталася ДТП за участю службового автомобіля марки "Равон Р 4" номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , та автомобіля марки "DAF95 XF380" номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_4 .

Наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 08 вересня 2021 року № 1427 призначено службове розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками ГУ НП в Київській області, що призвели до дорожньо-транспортної пригоди за участю начальника відділення поліції №2 Фастівського РУП ГУНП в Київській області майора поліції Поштаренка В.Ю. та утворено дисциплінарну комісію у складі Гурова О.Ю. , Гнатенка І.П. , М`ягкого Д.В .

Наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 09 вересня 2021 року № 235-о/с відповідно до ст. 65 Закону України "Про національну поліцію" ОСОБА_1 звільнено з посади начальника відділення поліції №2 Фастівського районного управління поліції та призначено на посаду старшого інспектора з особливих доручень відділу ювенальної превенції управління превентивної. Підставою прийняття наказу зазначено: "доповідна записка полковника поліції Андрєєва К.В. , начальника управління кадрового забезпечення від 09 вересня 2021 року".

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку про те, що наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 09 вересня 2021 року № 235-о/с містить лише загальне позначення про те, що його видано на підставі ст. 65 Закону України "Про Національну поліцію" без зазначення конкретної частини та пункту, на підставі якого здійснено переміщення.

В обґрунтування апеляційної скарги представник Головного управління Національної поліції в Київській області зазначив, що згідно з доповідною запискою від 09 вересня 2021 року щодо надання пропозиції про вирішення питання укомплектування посади начальника ВП №2 Фастівського РУП, 08 вересня 2021 року сталось ДТП за участю начальника ВП №2 Фастівського РУП ОСОБА_1 та оскільки його стан потребує тривалого лікування, тому останній не спроможний виконувати покладені на нього обов`язки згідно з займаною посадою.

Також апелянт наголосив, що ч. 8 ст. 65 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено переведення поліцейського за ініціативою прямих керівників (начальників) та не потребує обов`язкової згоди поліцейського на таке переміщення, у зв`язку з чим прийнято наказ від 09 вересня 2021 року № 235-о/с.

Представник позивача, в судовому засіданні зазначив, що наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 09 вересня 2021 року № 235-о/с ОСОБА_1 переведено на нижчу посаду, водночас передбачені законом підстави для видання зазначеного наказу про переміщення позивача на нижчу посаду були відсутні, згоду на таке переміщення останній не надавав, на час прийняття наказу позивач перебував на стаціонарному лікуванні.

Як зазначено вище, підставою прийняття наказу від 09 вересня 2021 року № 235-о/с зазначено доповідну записку полковника поліції Андрєєва К.В. від 09 вересня 2021 року.

Відповідно до доповідної записки начальника УКЗ ГУНП в Київській області полковника поліції Андрєєва К.В. від 09 вересня 2021 року (т. 1 а.с. 238-240), зазначено про те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 перебуває у відділенні інтенсивної терапії КНП "ЛІЛ Боярської міської ради" та його стан потребує тривалого лікування, як наслідок ОСОБА_1 не спроможний на даний час виконувати покладені на нього службові обов`язки згідно займаної посади. Для належного функціонування відділення поліції №2 пропонується розглянути кандидатуру працівника структурного підрозділу апарату ГУНП, а саме заступника начальника оперативно-пошукового відділу управління карного розшуку майора поліції Олексієнка І.В .

Також запропоновано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 65 Закону України "Про національну поліцію" перемістити на рівнозначні посади для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби майора поліції ОСОБА_1 на посаду старшого інспектора з особливих доручень відділу ювенальної превенції управління превентивної діяльності та майора поліції Олексієнка І.В. на посаду начальника відділення поліції №2 Фастівського районного управління поліції ГУНП в Київській області.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідачем здійснено переміщення ОСОБА_1 на нижчу посаду, водночас передбачений вичерпний перелік підстав для переведення поліцейського на нижчу посаду визначений п. 3 ч. 1 ст. 65 Закону України "Про національну поліцію". Разом з тим, як вірно зазначено судом першої інстанції, жодної з передбачених п. 3 ч. 1 ст. 65 Закону України "Про національну поліцію" підстав судом не встановлено, відповідачем у наказі не зазначено, як і не зазначено частини та пункту на підставі якого прийнято наказ. Доповідна записка начальника УКЗ ГУНП в Київській області Андрєєва К.В. від 09 вересня 2021 року на переконання колегії суддів не може бути підставою для переміщення позивача відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 65 Закону України "Про національну поліцію".

Щодо посилання апелянта, як на підставу для переведення позивача на посаду старшого інспектора з особливих доручень відділу ювенальної превенції управління превентивної діяльності відповідно до ч. 8 ст. 65 Закону України "Про Національну поліцію", колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до правових висновків Верховного Суду викладених в постанові від 12 травня 2022 року по справі №400/2741/19 підставою для переміщення поліцейського за ініціативою начальників є скорочення штатів, проведенням реорганізації; необхідність проведення кадрової заміни в місцевостях з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними умовами; службова необхідність - для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби. Переміщення поліцейського з ініціативи начальників, особливо коли це переміщення передбачає зміну місця несення служби, повинно переслідувати легітимну мету та бути пов`язаним з певними об`єктивними чинниками - інтересами служби. У будь-якому разі воно не може бути прихованою формою покарання, а поліцейські повинні мати засоби правового захисту від переміщень, що не відповідає меті цього інституту.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що доповідна записка начальника УКЗ ГУНП в Київській області полковника поліції Андрєєва К.В. від 09 вересня 2021 року, як і апеляційна скарга не містять обґрунтувань неможливості виконання обов`язків начальника відділення поліції №2 Фастівського РУП ГУНП в Київській області на час лікування ОСОБА_1 його заступником.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наказ ГУ НП в Київській області від 09 вересня 2021 року №235-о/с не відповідає критерію обґрунтованості та чіткості, а тому наявні підстави для його скасування.

Щодо наявності підстав для визнання протиправним та скасування п. 5 наказу Головного управління Національної поліції в Київській області від 23 вересня 2021 року № 420 в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції, колегія суддів зазначає наступне.

Як встановлено судом зазначеним наказом за наслідками службового розслідування звільнено позивача зі служби в поліції за порушення службової дисципліни, вимог ст. 3, 8, 11, 18, 64 Закону України "Про Національну поліцію", ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пп. 1 п. 6 розділу І, п.1 розділу ІІІ Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України, абз. 2 п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 04 червня 2003 року № 848 "Про впорядкування використання легкових автомобілів бюджетними установами та організаціями" та Правил етичної поведінки поліцейських, які виразилися у виїзді на службовому автомобілі марки "Ravon R4" номерний знак НОМЕР_1 без проходження перед рейсового інструктажу, не проставленні відповідної відмітки про такий виїзд у "Книзі виїзду та повернення службових транспортних засобів" ВП № 2 Фастівського РУП ГУНП в Київській області, використання зазначеного автомобіля не у службових цілях, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, яка набула значного суспільного резонансу та зниження рівня авторитету поліції серед населення та до псування службового майна, наданні неналежного прикладу щодо дотримання службової дисципліни підлеглим працівникам.

В обґрунтування апеляційної скарги представник відповідача наголосила, що позивачем використано службовий автомобіль не у службових цілях та, як наслідок, порушено приписи абз. 2 ч. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 04 червня 2003 року № 848 "Про впорядкування використання легкових автомобілів бюджетними установами та організаціями" та пп. 1 п. 6 розділу І, п.1 розділу ІІІ Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України суд до уваги не бере з наступних підстав.

Відповідно до в абз. 2 ч. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 04 червня 2003 року № 848 "Про впорядкування використання легкових автомобілів бюджетними установами та організаціями" зокрема передбачено, що легкові автомобілі використовуються тільки для поїздок, пов`язаних із службовою діяльністю посадових осіб. Після кожної поїздки посадова особа, в розпорядження якої надано автомобіль, в подорожньому листі водія підтверджує особистим підписом час закінчення обслуговування.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 вересня 2017 року № 757 затверджено Порядок використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України (далі - Порядок №757).

Відповідно до розділу I ст. 6 Порядку №757 з метою забезпечення ефективного використання транспортних засобів і недопущення зловживань з боку штатних і позаштатних водіїв керівництвом органів поліції вживаються такі заходи: п.1) забороняється водіям (судноводіям) використання транспортних засобів для поїздок, не пов`язаних із службовою діяльністю, керування незакріпленими транспортними засобами та за відсутності у них документів, які згідно з ПДР або Правилами судноплавства на внутрішніх водних шляхах України, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 16 лютого 2004 року № 91, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 12 липня 2004 року за № 872/9471, дають право на керування транспортними засобами, а також за відсутності іншої передбаченої цим Порядком дорожньої документації.

Згідно з Розділом III цього ж Порядку передбачено, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 04 червня 2003 року № 848 "Про впорядкування використання легкових автомобілів бюджетними установами та організаціями" всі транспортні засоби органів поліції використовуються виключно в службових цілях, для забезпечення оперативної і господарської діяльності в межах установлених лімітів та передбачених у їх кошторисах асигнувань (ст.1).

Правильним веденням дорожніх листів, облікових журналів та іншої передбаченої цим Порядком дорожньої документації вважається своєчасне внесення до них достовірних даних за наявності всіх необхідних підписів і відповідних штампів. Виїзд транспортного засобу без заповненого дорожнього листа забороняється. Контроль за своєчасною видачею і поверненням дорожніх листів покладається на керівництво органів поліції (ст.12).

Перед виїздом службового транспортного засобу водії отримують у відповідальної за автотранспортну діяльність особи дорожній лист, проходять передрейсові медичний огляд та інструктаж, засвідчують їх проходження власним підписом у дорожньому листі та відповідних облікових журналах, подають закріплений транспортний засіб на огляд технічного стану відповідальною за автотранспортну діяльність особою, яка підтверджує його справність підписом у відповідному розділі дорожнього листа. Про виявлені зовнішні пошкодження транспортних засобів перед виїздом або після їх повернення відповідальні за автотранспортну діяльність особи письмово доповідають безпосередньому керівництву (ст.13).

Проходження водіями передрейсового інструктажу, який проводиться відповідальною за автотранспортну діяльність особою, фіксується в журналі обліку інструктажів водіїв (додаток 7) і підтверджується їх підписами у відповідних розділах цього журналу, в яких відображається передрейсовий (щоденний) і спеціальний (додатковий) інструктажі (ст.14).

Апелянт наголосила, що згідно з моніторингом системи ІТС ІПНП у період з 19:00 год. 07 вересня 2021 року по 03:00 год. 08 вересня 2021 року на території обслуговування відділення поліції № 2 будь-яких резонансних подій не відбувалося, що ставить під сумнів виїзд позивача у службових цілях та свідчить про порушенням ним вимог пп. 1 п. 6 розділу І, п. 1 розділу ІІІ Порядку № 757.

В судовому засіданні представник позивача зазначив про необґрунтованість доводів апелянта, оскільки позивачем надавалась допомога працівникам ГУ НП в Київській області у зв`язку з технічною несправністю їх автомобіля, крім того позивачем здійснювалась перевірка патрулювання території співробітниками патрульної поліції його відділення.

Судом першої інстанції встановлено, що під час службового розслідування пояснення у позивача не відібрано, мету та ціль використання ним вказаного службового автомобіля не з`ясовано.

Згідно з висновком службового розслідування встановлено, що 07-08 вересня 2021 року позивач надавав сприяння поліцейським ГУ НП у Київській області, що прибули до відділення поліції №2 Фастівського РУП ГУ НП в Київській області для з`ясування обставин порушення інспектором сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Фастівського РУП ГУНП в Київській області Сафоновим М.Ю. п. 1 розділу 2 Правил етичної поведінки поліцейських, проте службовий автомобіль яких отримав технічну несправність, потребував ремонту і перебував на СТО. Крім того, близько 01:00 год. 08 вересня 2021 року позивач на вказаному службовому автомобілі приїжджав до зазначених працівників поліції на СТО для надання допомоги, після чого поїхав, а близько 03:00 год. сталася ДТП з його участю.

Отже, враховуючи встановлені службовим розслідуванням обставини, висновки про застосування позивачем службового автомобіля не в службових інтересах, колегія суддів вважає необгрунтованими.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Дисциплінарного статуту поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.

Згідно з п. 17 розділу 5 Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року №893, акт про відмову надати пояснення підписують член дисциплінарної комісії, присутній під час відмови, та інші особи, присутні під час відмови.

Колегія суддів звертає увагу, що в матеріалах справи (т. 1, а.с. 134) наявний акт про відмову надання пояснень від 08 серпня 2021 року, складений начальником управління головної інспекції ГУНП в Київській області підполковником Яковенком Д.М. та старшим інспектором відділу підтримки управління головної інспекції ГУНП в Київській області старшим лейтенантом поліції Коломійем В.В., відповідно до якого останніми здійснено виїзд до КНП "ЛІЛ Боярської міської ради" з метою отримання пояснень ОСОБА_1 , проте останній відмовився від надання пояснень.

Як зазначено вище, наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 08 вересня 2021 року № 1427 призначено службове розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками ГУ НП в Київській області, що призвели до дорожньо-транспортної пригоди за участю начальника відділення поліції №2 Фастівського РУП ГУНП в Київській області майора поліції Поштаренка В.Ю. та утворено дисциплінарну комісію у складі Гурова О.Ю. , Гнатенка І.П. , М`ягкого Д.В .

З вищевикладеного вбачається, що відповідачем під час службового розслідування порушено ст. 18 Дисциплінарного статуту та п. 17 розділу 5 Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, оскільки акт про відмову надання пояснень від 08 серпня 2021 року складений без участі члена дисциплінарної комісії, що викликає сумнів у достовірності наведених у ньому фактів.

Як вірно зазначено судом першої інстанції службовим розслідуванням мета використання автомобіля позивачем не встановлена, оцінка попереднім діям позивача по наданню сприяння іншим поліцейським не надана, відтак за умови відсутності даних у матеріалах службового розслідування про надані позивачем пояснення щодо мети і цілі використання ним цього службового автомобіля твердження відповідача про використання службового автомобіля не у службових цілях є необґрунтованими, а тому не можу слугувати підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Щодо доводів апелянта про порушення позивачем п. 13 розділу ІІІ Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України, колегія суддів зазначає наступне.

Приписами ст.ст. 12, 13, 14 розділу ІІІ Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України передбачено, що передрейсовий інструктаж, оформлення інших документів щодо виїзду службового автомобіля здійснює відповідальна за автотранспортну діяльність особа. Керівник органу (підрозділу) поліції лише здійснює контроль за такою діяльністю.

Водночас висновком службового розслідування та в судовому засіданні не встановлено особу, яка у Фастівському РУП чи у відділенні поліції №2 визначена як відповідальна за автотранспортну діяльність і на кого саме покладено виконання таких обов`язків. Докази того, що такі обов`язки покладено саме на позивача у матеріалах службового розслідування відсутні, відповідачем до суду також не надані, що свідчить про необґрунтованість доводів апелянта.

Також судом встановлено, що наказом Фастівського РУП ГУ НП в Київській області від 22 лютого 2021 року №69 за орендованим автомобілем "Равон Р 4", номерний знак НОМЕР_1 закріплено т.в.о. начальника відділення № 2 (смт. Чабани) капітана поліції ОСОБА_1., т.в.о. заступника начальника відділення № 2 (смт. Чабани) майора поліції Телеша Ю.В., начальника СРПП майора поліції Ємельяненка В.Ю., старших інспекторів СРПП лейтенанта поліції Науменка Д.С. та майора поліції Буртового М.О. , а тому ОСОБА_1 мав право користування даним автомобілем. Разом з тим службовим розслідуванням встановлено, та не заперечується відповідачем, що ОСОБА_1 на службовому автомобілі надавалась допомога працівникам Головного управління Національної поліції в Київській області у зв`язку з технічною несправністю їх автомобіля.

В обґрунтування апеляційної скарги представник Головного управління Національної поліції в Київській області також наголосила, що факт причетності ОСОБА_1 до вчинення дорожньо-транспортної пригоди призвів до значного розголосу у засобах масової інформації та призвело до зниження авторитету поліції серед населення та до псування службового майна.

Як вбачається з висновку службового розслідування твердження про те, що вказана дорожньо-транспортна пригода викликала значний суспільний резонанс та зниження рівня авторитету поліції серед населення пов`язувалося з тим, що у публікаціях в телеграм-каналах (зокрема dtp.kiev.ua) вказувалася посада та посвідчення позивача, зазначалося, що він вчинив ДТП та з посиланням на пояснення інших осіб стверджувалося про перебуванням ОСОБА_1 під час ДТП у стані алкогольного сп`яніння.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено висновками службового розслідування, що позивач перед ДТП надавав сприяння поліцейським Головного управління Національної поліції в Київській області, службовий автомобіль яких отримав технічну несправність, потребував ремонту і перебував на СТО. Службовим розслідуванням не встановлено факту перебування позивача у стані сп`яніння, розміру завданих збитків у зв`язку з пошкодженням службового автомобіля.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно з висновком експерта від 09 вересня 2021 року №490 при судово-токсикологічній експертизі крові ОСОБА_1 спиртів та їх ізомерів не виявлено. Крім того, постановою слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві від 24 лютого 2023 року кримінальне провадження за фактом ДТП на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України закрито за відсутність в діянні позивача складу кримінального правопорушення.

Отже, як встановлено судом, під час ДТП позивач не перебував у стані алкогольного сп`яніння та в його діянні відсутній склад кримінального правопорушення.

Як вбачається зі змісту постанови про закриття кримінального провадження від 24 лютого 2023 року згідно з відеозаписів камер відеоспостереження світлофор зі сторони с. Гатне в напрямку автодороги Київ-Одеса працював зі збоєм, а саме з порушенням режиму.

За наведених обставин твердження відповідача про те, що вказана ДТП викликала значний суспільний резонанс та призвела до зниження рівня авторитету поліції, а також завдання збитків є необґрунтованими, а тому не можу слугувати підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності саме у вигляді звільнення.

Разом з тим факт складення 18 березня 2023 року щодо позивача протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП та прийняття постанови Києво-Святошинським районним судом Київської області від 05 травня 2023 року по справі №369/4036/23, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП не підтверджує законності спірного наказу, оскільки позивач не притягувався до дисциплінарної відповідальності за фактом скоєння ДТП. Крім того, сам факт скоєння позивачем ДТП не може слугувати підставою для застосування до останнього найсуворішого дисциплінарного стягнення передбаченого ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту, враховуючи закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутності в діяннях останнього складу кримінального правопорушення та спростування висновками судово-токсикологічної експертизи підозри щодо перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

Отже, враховуючи вищевикладене відповідачем при проведення службового розслідування порушено приписи ч. 2 ст. 14 Дисциплінарного статуту в частині встановлення всіх обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, причини і умови його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди.

За змістом розділу ІІІ Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення застосовується лише в результаті доказування в ході службового розслідування в діях працівника поліції ознак дисциплінарного проступку, зокрема вини.

Відповідно до п. 5 розділу VІ Порядку № 893 у разі неможливості встановлення за результатами службового розслідування факту наявності/відсутності в діях (бездіяльності) поліцейського складу дисциплінарного проступку внаслідок неможливості отримання доступу до необхідних документів такі обставини розцінюються на користь поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про необґрунтованість і безпідставність доводів та аргументів відповідача щодо наявності підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції, а отже наявністю підстав для скасування п. 5 наказу Головного управління Національної поліції в Київській області від 23 вересня 2021 року №420 в частині застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді - звільнення зі служби в поліції.

Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Київській області від 08 жовтня 2021 року № 264о/с про звільнення позивача зі служби в поліції, то оскільки зазначений наказ видано на реалізацію п. 5 наказу Головного управління Національної поліції в Київській області від 23 вересня 2021 року №420, який судом визнано протиправним і скасовано, то вони є похідною та підлягає задоволенню, а наказ від 08 жовтня 2021 року № 264о/с підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Відтак, на орган, що розглядає трудовий спір, у разі з`ясування обставин незаконного звільнення працівника, покладається обов`язок поновлення такого працівника на попередній роботі.

Поновлюючи позивача на посаді начальника відділення поліції № 2 Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області з 09 жовтня 2021 року, суд першої інстанції виходив з того, що останнім днем служби ОСОБА_1 було 08 жовтня 2021 року.

Колегія суддів не може погодитись з зазначеним висновком, оскільки наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 09 вересня 2021 року № 235-о/с позивача звільнено з посади начальника відділення поліції №2 Фастівського районного управління поліції та призначено на посаду старшого інспектора з особливих доручень відділу ювенальної превенції управління превентивної, отже наявні підстави для поновлення позивача на посаді начальника відділення поліції № 2 Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області з 10 вересня 2021 року, разом з тим, оскільки позивачем рішення суду першої інстанції у відповідній частині не оскаржується, підстави для його скасування відсутні.

Щодо вимог позивача про стягнення з Головного управління Національної поліції в Київській області на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 09 жовтня 2021 року до дня поновлення на роботі, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

За правилами п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок №100), середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Приписами п.п. 5, 8 Порядку №100 передбачено, що нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Згідно п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" порядок виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затверджується Міністерством внутрішніх справ.

Ця норма є відсилочною та обумовлює існування спеціального нормативно-правового акта для унормування порядку (механізму) нарахування і виплати грошового забезпечення поліцейським.

Таким спеціальним нормативно-правовим актом є Порядок і умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року №260 (далі - Порядок №260).

Верховний Суд у постанові від 21 листопада 2018 року у справі № 808/928/16, де вирішувалося питання, у тому числі про стягнення на користь поліцейського суми середнього грошового утримання за час вимушеного прогулу, відзначив, що при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному.

Таким чином, ураховуючи, що, на день звільнення позивача зі служби в поліції норми вказаного Порядку № 260, який є спеціальним нормативно-правовим актом для нарахування і виплати грошового забезпечення поліцейським, є діючими, вони підлягають застосуванню для визначення розміру грошового забезпечення.

Пунктом 6 розділу ІІІ Порядку № 260 передбачено, що поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення. Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

Пунктом 9 розділу І Порядку №260 встановлено, що при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Отже, указаним нормативним актом встановлений порядок обрахунку виплати грошового забезпечення поліцейського за кожний календарний день, що за суттю аналогічно поняттю середньої заробітної плати. Так, вказана сума визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Наведений висновок узгоджується й з позицією Верховного Суду (зокрема, постанови від 14 листопада 2019 року у справі № 814/695/16 та від 19 липня 2018 року у справі №805/1110/17-а), яка полягає у тому, що зі змісту Порядку № 260, який є спеціальним для вирішення даних спірних правовідносин, слідує, що грошове забезпечення поліцейських обраховується та виплачується з розрахунку календарних днів відповідного місяця їх служби.

Із змісту наданої ГУ НП в Київській області довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 від 19 вересня 2023 року №508 вбачається, що середньоденне грошове забезпечення за липень-серпень 2021року, обчислене за правилами Порядку №100, з розрахунку календарних днів складає 506,90 грн. Указані обставини позивачем не заперечуються.

Кількість робочих днів вимушеного прогулу у період з 09 жовтня 2021 року по 27 березня 2023 року складає 535 календарних днів.

Таким чином, стягненню з ГУ НП в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 належить грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 09 жовтня 2021 року по 27 березня 2023 року в сумі 271 191,50 грн. (506,90 грн. х 535 календарних дні) з урахуванням податків і зборів.

Разом з тим, колегія суддів вважає необґрунтованими висновки суду першої інстанції про те, що належним способом захисту прав позивача буде зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 09 жовтня 2021 року по день винесення рішення суду 27 березня 2023 року, оскільки позивачем не зазначено конкретної суми коштів, які підлягають стягненню та не надано повний розрахунок такої суми.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п. п. 1, 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції змінити в резолютивній частині визначивши розмір суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 291, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Київській області - задовольнити частково.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 березня 2023 року змінити в резолютивній частині, виклавши сьомий абзац в наступній редакції:

"Стягнути з Головного управління Національної поліції в Київській області (, місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 271 191,50 грн. (двісті сімдесят одна тисяча сто дев`яносто одна гривня 50 копійок).".

В іншій частині рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 березня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя Н.М. Єгорова

Судді А.Ю. Коротких

Є.В. Чаку

Повний текст постанови складено "09" жовтня 2023 року.