Справа № 460/45793/22
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2023-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2023 року Справа № 460/45793/22 пров. № А/857/10250/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді-доповідача Качмара В.Я.,

суддів Довгополова О.М., Затолочного В.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові справу за позовом Головного управління ДПС у Рівненській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 16 травня 2023 року (суддя Дорошенко Н.О., м.Рівне, повний текст складено 16 травня 2023 року), -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 року Головне управління ДПС у Рівненській області (далі Головне управління) звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 в якому просило стягнути з відповідача до бюджету податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб в сумі 3977,55 грн.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 16 травня 2023 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 , податковий борг з єдиного податку на суму 707,27 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, в частині відмовлених позовних вимог, його оскаржив позивач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати рішення суду, та прийняти нове, яким позов задовольнити.

В апеляційній скарзі вказує, що оскільки податкова вимога формувалася після припинення підприємницької діяльності відповідача, то податковою адресою такої особи є його актуальна адреса згідно даних Державного реєстру фізичних осіб.

У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на судове рішення, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.

Переглянувши справу за наявними у ній матеріалами, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що податкове зобов`язання з єдиного податку, самостійно визначене відповідачем в сумі 707,27 грн є узгодженим, у добровільному порядку ним не сплачене, а тому набуло статусу податкового боргу.

В цій частині, рішення суду першої інстанції фактично не оскаржується, тому суд апеляційної інстанції не має права робити правові висновки щодо цієї частини судового рішення.

В частині відмовлених позовних вимог суд вказав, що відповідач повідомляв податковий орган про його місце проживання/знаходження і з такими відомостями податковий орган був обізнаний з 2002 року, проте податкові повідомлення-рішення (далі ППР) та податкову вимогу надсилав на іншу адресу.

Такі висновки суду першої інстанції, по суті спору, відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з правильним застосуванням норм матеріального права і дотриманням норм процесуального права, з таких міркувань.

Судом першої інстанції, встановлено та підтверджено матеріалами справи те, згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі Єдиний реєстр) ОСОБА_1 з 13.12.2002 був зареєстрований як фізична особа-підприємець (далі ФОП) та з 19.02.2002 перебував на обліку в податковому органі як платник єдиного внеску за №13.

12.02.2020 до Єдиного реєстру внесено запис №5007522 про припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 за власним рішенням.

Водночас, за даними Головного управління станом на 18.05.2022 за ОСОБА_1 рахується податковий борг з єдиного податку на суму 3977,55 грн, який виник на підставі:

- самостійно поданої заяви про застосування спрощеної системи оподаткування по терміну сплати 20.03.2019 на суму 707,27 грн;

- ППР від 10.08.2020 №, №, згідно з яким до відповідача застосовано штраф на суму 106,50 грн, 140,38 грн, 3023,40 грн (далі ППР №№085, 075, 095 відповідно);

З метою погашення податкового боргу Головним управлінням для ОСОБА_1 було сформовано та надіслано податкову вимогу форми «Ф» від 03.11.2020 №3432-13 на суму 3983,39 грн (далі Вимога).

Стаття 67 Конституції України передбачає обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Стаття 19-1 Податкового кодексу України (далі ПК) визначає функції податкових органів, до яких, зокрема, відноситься здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування і сплати податків та зборів, своєчасністю подання податкової звітності, здійснення контролю за погашенням податкового боргу з податків та зборів платників податків, у тому числі тих, майно яких перебуває у податковій заставі, організовує роботу та здійснює контроль за застосуванням арешту майна платника податків, що має податковий борг, та/або зупинення видаткових операцій на його рахунках у банку, здійснює інші функції, визначені цим Кодексом та законами України.

За змістом підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

За змістом пункту 57.3 статті 57 ПК у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом з причин, пов`язаних з порушенням податкового законодавства (за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу), платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

З матеріалів справи видно, що ППР №№085, 075, 095 та Вимога, які слугували підставою для звернення податкового органу до суду з цим позовом в означеній частині позовних вимог, сформовані податковим органом після припинення відповідачем підприємницької діяльності (12.02.2020) та надсилалися платнику податків рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням на адресу: АДРЕСА_1 (а.с.5 зворот).

Поштові відправлення повернулися до податкового органу без вручення адресату із зазначенням причин їх невручення: «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.10).

Згідно з пунктом 58.3 статті 58 ПК податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

У разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (пункт 59.1 статті 59 ПК).

Пунктом 42.2 статті 42 ПК передбачено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Відповідно до пункту 45.1 статті 45 ПК платник податків - фізична особа зобов`язана визначити свою податкову адресу.

Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.

Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більш однієї адреси.

Згідно з пунктом 70.1 статті 70 ПК центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, формує та веде Державний реєстр фізичних осіб - платників податків (далі - Державний реєстр).

За приписами підпункту 70.2.4 пункту 70.2 статті 70 ПК до облікової картки фізичної особи - платника податків та повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) вноситься інформація про місце проживання, а для іноземних громадян - також громадянство.

Пунктом 70.5 статті 70 ПК передбачено, що фізична особа подає облікову картку фізичної особи - платника податків або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) до контролюючого органу за своєю податковою адресою, а фізична особа, яка не має постійного місця проживання в Україні, - контролюючого органу за місцем отримання доходів або за місцезнаходженням іншого об`єкта оподаткування.

Для заповнення облікової картки фізичної особи - платника податків використовуються дані документа, що посвідчує особу.

Відповідно до пункту 70.6 статті 70 ПК органи державної реєстрації актів цивільного стану, органи, що здійснюють реєстрацію фізичних осіб, зобов`язані подавати відповідним контролюючим органам інформацію щодо зміни даних, які включаються до облікової картки фізичної особи - платника податків, щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця.

Порядок подання такої інформації та взаємодії суб`єктів інформаційних відносин визначається Кабінетом Міністрів України.

На виконання пункту 70.6 статті 70 ПК Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 21.12.2011 №1386, якою затвердив «Порядок подання інформації про платників податків, об`єкти оподаткування та об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, для забезпечення ведення їх обліку, а також обчислення та справляння податків і зборів» (в редакції, чинній на час формування ППР та Вимоги; далі Порядок №1386), який визначає механізм подання відповідно до ПК та Закону України «Про інформацію» суб`єктами інформаційних відносин ДФС та/або її територіальним органам інформації про платників податків, об`єкти оподаткування та об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, для забезпечення ведення їх обліку, а також обчислення та справляння податків і зборів (пункт 1).

Згідно з підпунктом 2 пункту 5 Порядку №1386 Мін`юст та ДМС подають щомісяця до 10 числа ДФС інформацію про внесення до відповідних реєстрів або зміну даних, які включаються до облікової картки фізичної особи - платника податків (прізвище, ім`я, по батькові, дату і місце народження, місце проживання, громадянство, серію та номер свідоцтва про народження, паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, ким і коли виданий документ), у тому числі: ДМС про:

фізичних осіб, місце проживання яких зареєстровано (знято з реєстрації) у відповідному населеному пункті, із зазначенням прізвища, імені, по батькові, дати і місця народження, місця проживання (країна, регіон, район, населений пункт, вулиця, номер будинку (корпусу) і квартири (до і після реєстрації), серії та номера паспорта, свідоцтва про народження або іншого документа, що посвідчує особу, ким і коли виданий документ;

обмін та видачу у разі втрати (викрадення) паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, із зазначенням прізвища, імені, по батькові, дати та місця народження (до і після зміни), а також місця проживання (країна, регіон, район, населений пункт), серії та номера паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, ким і коли виданий документ (до і після обміну).

Інформація, що надійшла до ДФС та її територіальних органів, вноситься до інформаційних баз даних ДФС та використовується з урахуванням вимог, передбачених для інформації з обмеженим доступом (пункт 10 Порядку №1386).

За змістом відомостей з інформаційних баз даних ДПС реєстраційні дані позивача як платника податків зазначені за основним місцем обліку: АДРЕСА_2 . Місце проживання: АДРЕСА_3 .

Водночас, з інформації, наданої Управлінням Державної міграційної служби у Рівненській області за даними Єдиного державного демографічного реєстру на запит суду першої інстанції, на момент формування ППР (10.08.2020) та Вимоги (03.11.2020), які слугували підставою для звернення податкового органу до суду з цим позовом, відповідач був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , - з 04.07.2002.

Крім того, згідно з відомостями з Єдиного реєстру місцезнаходження ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 . Така ж адреса зазначена відповідачем в поданих до податкового органу заяві про застосування спрощеної системи оподаткування від 16.01.2012 та податковій декларації платника єдиного податку ФОП від 02.02.2019.

Відповідно до підпункту 5 пункту 4 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» в Єдиному реєстрі містяться такі відомості про ФОП: місцезнаходження (адреса місця проживання, за якою здійснюється зв`язок з фізичною особою - підприємцем).

Викладене свідчить про те, що відповідач повідомив податковий орган про його місце проживання/знаходження за адресою: АДРЕСА_2 , яка в силу вимог ПК є податковою адресою такого платника податків. З такими відомостями податковий орган був обізнаний з 2002 року.

Проте, ППР №№085, 075, 095 та Вимога надсилалися відповідачу за адресою: АДРЕСА_3 .

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що зазначена контролюючим органом адреса: АДРЕСА_5 , не може вважатися податковою адресою в розумінні положень статті 45 ПК.

Викладене також свідчить про те, що відомості про таку адресу внесені до облікової картки платника податків ОСОБА_1 не у спосіб, визначений статтею 70 ПК, та не є об`єктивними.

Оскільки ППР №№085, 075, 095 та Вимога надіслані податковим органом відповідачу не у відповідності до вимог пункту 42.2 статті 42 ПК, то такі рішення контролюючого органу не можуть вважатися врученими відповідачу належним чином, а податкове зобов`язання, визначене такими рішеннями на суму 3270,28 грн, не може вважатися узгодженим та, як наслідок, не набуло статусу податкового боргу в розумінні положень підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК

Оцінюючи наведені скаржником доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи сторін були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 16 травня 2023 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді О. М. Довгополов
В. С. Затолочний