Справа № 320/33857/23
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2023-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

10 жовтня 2023 року Справа № 320/33857/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Войтович І.І., розглянувши в місті Києві у письмовому провадженні клопотання позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Міністерства оборони України , у якому просить суд:

1. Визнати протиправним рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 11.08.2023 р. у частині відмови ОСОБА_1 , у призначені одноразової грошової допомоги, передбаченої п. 2 Постанови Кабінету Міністрів Україйни "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 р. № 168.

2. Скасувати рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 11.08.2023 р. у частині відмови ОСОБА_1 , у призначені одноразової грошової допомоги, передбаченої п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 р. № 168.

3. Зобов`язати Комісію Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум повторно розглянути ОСОБА_1 документи щодо призначення одноразової грошової допомоги, з урахуванням п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 р. № 168 у редакції, чинній на день виникнення у ОСОБА_1 права на отримання одноразової грошової допомоги у встановлений законом строк.

06.10.2023 позивач подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) до Міністерства оборони України (ідентифікаційний код юридичної особи 00034022, місцезнаходження: м. Київ, Повітрофлотський просп., буд. 6) про визнання протиправним та скасування рішення Міністерства оборони України, зобов`язання вчинити дії шляхом заборони Міністерству оборони України приймати рішення та/або вчиняти дій щодо перерозподілу та виплати частки одноразової грошової допомоги, на яку має право позивач, іншим особам.

В обґрунтування поданої заяви позивач, посилаючись на ст.ст. 150, 151 КАС України зазначила, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Міністерству оборони України вчиняти дії щодо перерозподілу та виплати частки одноразової грошової допомоги іншим особам, на яку ОСОБА_1 вважає має право, ускладнить та зробить неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позову. ОСОБА_1 наполягає, що її незаконно позбавили права на отримання її частки спірної одноразової грошової допомоги передбаченої постановою КМУ №168, оскільки право на таку вона має з моменту смерті чоловіка ОСОБА_2 , а саме з ІНФОРМАЦІЯ_2 , який загинув під час виконання бойового завдання у зв`язку із військовою агресією рф проти України у складі військової частини НОМЕР_2 - ССО "АЗОВ" на Запорізькому напрямку. Позивач також зазначила, що батьку та матері ОСОБА_2 вже призначені та виплачені належні їм частки одноразової грошової допомоги за п. 2 постанови КМУ №168 та її частка наразі не розподілена, враховуючи положення постанови КМУ №168 є підстави вважати, що за час розгляду справи в суді відповідач може вчинити дії та прийняти рішення щодо розподілу та виплати спірної частки іншим членам сім`ї загиблого.

Дослідивши отриману заяву про забезпечення позову та документи, додані до неї, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 153 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Частиною 1 статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Суд зазначає, що ухвалою суду від 10.10.2023 провадження у справі відкрито та визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

За правилами ч. 1, ч. 2 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

При цьому, суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Таким чином, процесуальний закон наділяє суд повноваженнями на вжиття заходів забезпечення позову шляхом, зокрема й шляхом заборони вчиняти дії щодо предмету спору.

Однак, передумовою для вжиття таких заходів з урахуванням положень ч. 2 ст. 151 КАС України є існування та встановлення судом обставин, визначених ч. 2 ст. 150 КАС України.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 21.11.2018 у справі №826/8556/17, від 24 квітня 2019 року у справі № 826/10936/18, від 29 січня 2020 року у справі № 640/9167/19, від 20 травня 2021 року у справі № 640/29749/20.

Обґрунтовуючи подану заяву, позивач посилається на ч. 1 ст. 150 КАС України та вказує що вона не згідна із спірним рішення відповідача від 11.08.2023, наполягає, що не вжиття заходів забезпечення позову ускладнить та унеможливить виконання рішення суду у даній справі в разі задоволення судом позову.

Відповідно, на думку позивача, визначений спосіб забезпечення позову покликаний на ефективний захист порушених прав та інтересів та заявлений задля забезпечення об`єктивного, повного, всебічного розгляду справи, ефективного захисту, поновлення вже порушених прав та не допущення ще більшого порушення прав позивача, відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України.

Дослідивши заяву позивача про забезпечення позову та наведені в обґрунтування для вжиття відповідних заходів підстави в їх сукупності, провівши аналіз положень чинного законодавства України, що регулює порядок забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Суд зазначає, що перевірка наявності обставин порушення прав та законних інтересів позивача спірним рішенням Міністерства оборони України від 11.08.2023 про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги передбаченої постановою КМУ № 168, к дружині загиблого, узв`язку з тим, що вона має громадянство рф, обставини наявності чи відсутності такого права, законності чи протиправності спірного рішення відповідача, є обов`язком суду під час вирішення справи по суті та на час розгляду заяви про забезпечення позову, такі дії є фактично надання судом правової оцінки спірному рішенню до ухвалення рішення по суті та, суд зазначає, що ухвалення рішення про забезпечення позову у спосіб, про який просить позивач, не відповідає меті інституту забезпечення позову.

Також, суд зауважує, що посилання позивача на правову позицію Верховного Суду викладену у постанові від 15.09.2020 у справі № 753/22860/17, можуть бути застосовані як такі на стадії виконання рішення суду відповідачем, та в даній справі рішення ще не прийнято, відповідно забезпечення позову з таких мотивів є передчасним забезпеченням судом ще не встановлених порушених прав та інтересів позивача.

Щодо зазначеної правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 01.06.2022 у справі № 380/4273/21, суд зазначає, що заява про забезпечення позову з підстав, та мотивів подання такої, як вказує позивач, має бути належним чином обґрунтована, припущення позивача мають бути достатніми щоб вважати можливим існування підстав для порушення відповідачем прав та інтересів особи, яка оспорює рішення в судовому порядку, те, що відповідач може вчиняти будь-які дії які унеможливлять ефективний захист або поновлення порушених прав позивача.

Враховуючи те, що позивач у поданій заяві вказує на підстави для забезпечення позову, що визначені у ч. 1 ст. 150 КАС України, та суд зазначає, що такі обставини та підстави для застосування заходів забезпечення позову, про які просить позивач, без з`ясування фактичних обставин справи означатиме надання судом передчасних правових оцінок по суті пред`явленого позову і ототожнюватиметься з фактичним задоволенням позову, та зокрема із врахуванням судом інтересів позивача.

Суд також звертає увагу на те, що позивач не надав доказів неможливості захисту (поновлення) прав та інтересів після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів, не розкрив у чому полягає необхідність докладання значних зусиль для відновлення прав у майбутньому та існує вірогідність намірів з боку відповідача вчиняти дії по спірній частці грошової допомоги.

Аналогічний правовий висновок викладений в абз. 4 п. 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008, згідно із яким вказано, що судом фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Визначений спосіб забезпечення позову є неприпустимим в даній справі та суд акцентує увагу на тому, що аргументи та доводи, покладені позивачем в обґрунтування заяви про забезпечення позову є обґрунтуванням підстав незаконності дій відповідача під час винесення спірного рішення та є обґрунтуванням та підставою поданого до суду позову та предметом розгляду у даній справі.

Враховуючи вищезазначене, з викладених позивачем обставин та наданих доказів, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 150-157, 243, 248, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Войтович І.І.