Справа № 280/1847/23
Суддя: Могила А.Б.
Дата ухвалення: 2023-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" жовтня 2023 р. Справа № 280/1847/23
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі
судді Могили А.Б.,
секретаря судового засідання Заречної В.К.,
представника позивача Балабка А.В.,
представника відповідача Стець А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження заяву про розподіл судових витрат по адміністративній справі №280/1847/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький завод кольорових металів" до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.09.2023 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький завод кольорових металів" задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 07.03.2023 №186/32-00-51-02-04.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький завод кольорових металів" сплачений судовий збір у розмірі 2684 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Запорізький завод кольорових металів" 29.09.2023 звернулося в суд із заявою про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 19000 грн.

Заява мотивована тим, що позивачем та адвокатом Балабко А.В. укладено договір про надання юридичної допомоги від 01.12.2012. Додатковою угодою від 26.09.2023 встановлено, що розмір гонорару адвоката за участь у даній справі становить 19000 грн., який представник позивача просить стягнути з Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на користь Товариства.

В судовому засіданні представник позивача вимоги заяви про розподіл судових витрат підтримав.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила з приводу заяви. Вказала, що для представника позивача ця справа є типовою, заявлений розмір витрат на правову допомогу є неспівмірний із складністю судової справи.

Відповідно до частини 3 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Заслухавши думку представника позивача, заперечення представника відповідача, розглянувши подану суду заяву, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Судом при прийнятті 25.09.2023 рішення суду питання стягнення на користь позивача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу не вирішувалося.

Згідно із пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VІ встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до частини першої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (стаття 134 Кодексу).

Тобто в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 134 Кодексу).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 Кодексу).

Згідно з частиною дев`ятою статті 139 Кодексу під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Аналіз положень процесуального законодавства, якими врегульовано питання стягнення витрат на професійну правничу допомогу дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Отже, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, до предмета доказування у питанні компенсації, понесених у зв`язку з розглядом справи витрат на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів, обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Водночас, незважаючи на те, що при застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, такий, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині п`ятій статті 134 Кодексу. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Правова позиція щодо застосування норм права у аналогічних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 26.04.2023 у справі № 540/2505/19.

У цій справі, як уже зазначалося судом вище, суб`єкт владних повноважень Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків подала письмові та усні заперечення щодо заявлених витрат на правову допомогу. Вказала, що їх розмір є завищеним, позаяк адвокатом уже неодноразово подавалися аналогічні позови щодо предмету спору.

На підтвердження факту залучення адвоката і понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 19000 грн., позивачем надано суду копії договору про надання юридичної допомоги від 01.12.2012, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Запорізький завод кольорових металів" в особі директора Мухіна А.М. та адвокатом Балабком А.В., додаткової угоди від 20.03.2023, ордеру серії АН №1119974 від 20.02.2023, акту приймання-передачі виконаних робіт від 26.09.2023, рахунку №19 від 26.09.2023, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №4319 від 16.05.2012.

Відповідно до акту приймання-передачі виконаних робіт від 26.09.2023 адвокатом у справі №280/1847/23 Товариству з обмеженою відповідальністю "Запорізький завод кольорових металів" надано наступну правничу допомогу: аналіз матеріалів справи, законодавства України та формування правової позиції 2000 грн., підготовка адміністративного позову 3000 грн., підготовка відповіді на відзив 3000 грн., підготовка заяв, клопотань, інших процесуальних документів 3000 грн., участь у 4-х судових засіданнях 8000 грн., разом 19000 грн.

Перевіривши обґрунтованість заявлених позивачем до відшкодування витрат у розрізі видів наданих адвокатом послуг, дослідивши й проаналізувавши подане відповідачем заперечення щодо розподілу судових витрат на предмет наявності у ньому обґрунтованих доводів щодо неспівмірності витрат, проаналізувавши надані позивачем документи, фактичний об`єм та якість виконаної адвокатами роботи, складність юридичних питань, які були предметом дослідження в суді, суд вважає заявлений до відшкодування розмір правової допомоги не є розумно обґрунтованим за всіма визначеними у акті наданих послуг складовими професійних правничих послуг.

Суд зазначає, що аналіз матеріалів справи, законодавства України та формування правової позиції не можуть бути віднесені до жодного з видів правничої допомоги, які передбачені статтями 1, 19 Закону № 5076-VI. Відповідно, здійснення вказаних видів роботи не можуть бути відшкодовані як витрати на професійну правничу допомогу. Вивчення документів та законодавства є невід`ємною частиною роботи щодо складання позовної заяви, а тому охоплюються саме витратами, понесеними на складання позову.

Що стосується підготовки адміністративного позову, вартість якої адвокатом визначено 3000 грн. то суд зазначає, що дана справа не відноситься до категорії справ значної складності. Практика судів адміністративною юрисдикції у подібних правовідносинах є численною. Заявлена сума гонорару є непропорційною до предмета спору, тож така підлягає зменшенню до 2000 грн.

Заявлені витрати в сумі 3000 грн. за таку послугу, як підготовка відповіді на відзив є також неспівмірними та завищеними, вочевидь, не відповідають складності та змістовності поданому процесуальному документу, адже вказані пояснення, частково вже лягли в обґрунтування позовної заяви. Тому розмір витрат за надану послугу необхідно зменшити до 1000 грн.

Що стосується надання таких послуг, як підготовка заяв, клопотань, інших процесуальних документів, вартість яких оцінено 3000 грн., то з матеріалів справи вбачається, що представником позивача подано 21.04.2023 до Запорізького окружного адміністративного суду, а 06.07.2023 до Івано-Франківського окружного адміністративного суду, практично аналогічні клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, та 14.07.2023 про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд зазначає, що підготовка такого роду клопотань не вимагала великого обсягу аналітичної й технічної роботи, тож заявлений розмір витрат слід зменшити до 1000 грн.

Що стосується участі в судових засіданнях, то як видно з матеріалів справи представник позивача приймав участь у п`яти судових засіданнях, загальною тривалістю близько трьох годин. Заявлена вартість в розмірі 8000 грн. на думку суду також є завищеною, розгляд справи по суті, призначений на 18.09.2023, тривав близько 2,5 год., решта судових засідань, призначених на 11.05.2023, 01.06.2023, 12.07.2023, 18.09.2023 проведено на стадії підготовчого провадження. Суд вважає обґрунтованим розмір витрат на правову допомогу за участь адвоката в судових засіданнях в розмірі 3000 грн.

Застосувавши принцип співмірності відповідно до статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, а також фактичний об`єм виконаної роботи та її незначну складність, суд вважає частково обґрунтованими заперечення відповідача на заяву про винесення додаткового рішення.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, конкретні обставини справи, приписи ч.5 ст.134 і п.2 ч.9 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, несуттєву складність справи, яка, у свою чергу, не мала публічного інтересу, характер та обсяг виконаної адвокатом роботи, а також виходячи з критерію розумності, пропорційності та співмірності розподілу витрат на правничу допомогу, суд вважає, що заявлені позивачем витрати (які ще реально не понесені) є неспівмірними та завищеними.

Суд вважає розумно обґрунтованими заявлені витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають компенсації позивачу за рахунок Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків в сумі 7000 грн.

З урахуванням викладеного, заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький завод кольорових металів" про розподіл судових витрат підлягає до часткового задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 241-246, 250, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький завод кольорових металів" про розподіл судових витрат задовольнити частково.

Ухвалити додаткове судове рішення в адміністративній справі №280/1847/23.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький завод кольорових металів"(, вул.Євгена Коновальця, 229, м.Івано-Франківськ) за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (, просп.Олександра Поля, 57, м.Дніпро) понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 (сім тисяч) грн.

Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ Могила А.Б.

Додаткове рішення складене в повному обсязі 10 жовтня 2023 р.