Справа № 420/17641/22
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2023-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/17641/22

Перша інстанція: суддя Попов В.Ф.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Федусика А.Г.,

суддів: Бойка А.В. та Шевчук О.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Комунального підприємства Житловий-комунальний сервіс Пересипський на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2023 року по справі за заявою Комунального підприємства Житловий-комунальний сервіс Пересипський про відстрочення виконання судового рішення,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2022 року заступник керівника Суворовської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області (далі ДСНС), Одеської обласної військової адміністрації (далі ОВА) звернувся до суду з адміністративним позовом до Комунального підприємства "Житлово-комунальний сервіс "Пересипський" (далі КП), треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Департамент з питань цивільного захисту, оборонної роботи та взаємодії з правоохоронними органами Одеської обласної військової адміністрації, Одеська міська рада (далі ОМР), в якому просив:

- визнати бездіяльність КП щодо утримання у неналежному технічному стані, непридатному для використання за цільовим призначенням, споруди цивільного захисту (протирадіаційного укриття) №56842, яка знаходиться за адресою: м.Одеса, вул.Поштова, буд.34, протиправною;

- зобов`язати КП привести у належний технічний стан, придатний для використання за цільовим призначенням, споруду цивільного захисту (протирадіаційне укриття) №56842, яка знаходиться за адресою: м.Одеса, вул.Поштова, буд.34.

Обґрунтовуючи позовні вимоги прокурор зазначив, що протирадіаційне укриття в умовах військової агресії проти України є неготовим до використання об`єктом цивільного захисту та не здатне забезпечити захист цивільного населення у разі використання за призначенням, що може створювати загрозу для життя та здоров`я людей. Контроль за готовністю захисних споруд цивільного захисту до використання забезпечує ДСНС разом з відповідними органами та підрозділами цивільного захисту, місцевими адміністраціями. ОВА у зв`язку з введенням військового стану також здійснює заходи правового режиму воєнного стану, оборони, цивільного захисту та є органом державної влади, який має право звернення до суду. має повноваження щодо контролю. Оскільки заходи державного нагляду і контролю вказаними суб`єктами не можуть здійснюватися у зв`язку з мораторієм на період воєнного стану, такий позов є єдиним та ефективним засобом захисту порушених прав та інтересів держави.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 01 березня 2023 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОМР подала апеляційну скаргу.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2023 року апеляційну скаргу ОМР залишено без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 березня 2023 року без змін.

КП звернулося до суду із заявою про відстрочення виконання вказаного судового рішення від 01.03.2023р. терміном на шість місяців.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2023 року в задоволенні вказаної заяви було відмовлено.

Не погоджуючись з даною ухвалою, заявник подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що судове рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Відмовляючи в задоволенні вказаної заяви суд першої інстанції зазначив, що зі змісту поданої заяви та наданих у судовому засіданні пояснень заявника суд не вбачає наявності таких обставин, оскільки здійснення заходів щодо передачі споруди на баланс іншої юридичної особи не є перешкодою для вчинення дій по приведенню її у належний технічний стан, придатний для використання за цільовим призначенням.

Більш того, окрім рішення Виконавчого комітету ОМР №320 від 24.11.2022 року, яке було винесено ще до ухвалення рішення суду та яким вирішено питання щодо передачі на баланс захисної споруди та вжиття заходів щодо її реєстрації, заявником не надано жодних інших документів, які б свідчили про неможливість вчинення заходів по виконанню рішення суду.

Крім того, власником споруди є територіальна громада м.Одеси в особі ОМР, а тому зміна баласоутримувача без зміни власника жодним чином не може бути підставою відстрочки виконання рішення суду та не впливає на його виконання.

З огляду на викладене, прийняття рішення про передачу на баланс КП «Сервісний центр» захисної споруди не звільняє КП від обов`язку виконання рішення суду по справі №420/17641/22 та не є обставиною для вжиття заходів відстрочення виконання цього рішення в розумінні ст. 378 КАС України.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками та зазначає, що положеннями статті 378 КАС України передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Так, заявником було вказано, що підставою для звернення із заявою про відстрочення виконання судового рішення стало те, що згідно з рішенням Виконавчого комітету ОМР від 24.11.2022 року №320 (далі рішення №320), споруду цивільного захисту (протирадіаційне укриття) №56842 (надалі споруда №56842), яке знаходиться за адресою: м.Одеса, вул.Поштова, буд.34. предано на баланс КП «Сервісний центр» та закріплено за ним на праві господарського відання.

Колегія суддів не приймає до уваги вказані посилання та зазначає, що заявником в заяві самим зазначено, що станом на дату подання цієї заяви КП здійснюється завершення процедури передачі споруди №56842 з балансу КП на баланс КП «Сервісний центр», зокрема переоформлення технічної документації (технічного паспорту) на споруду з метою приведення правовстановлюючих документів у належність до вимог чинного законодавства. На черговому засіданні 25.08.2023 р. Виконавчого комітету ОМР заплановано прийняття рішення щодо надання дозволу КП на проведення дій щодо подальшого оформлення документів та реєстрації захисної споруди в межах фактичної площі.

З наведеного вбачається відсутність факту передачі споруди №56842 з балансу КП на баланс КП «Сервісний центр» станом на подання вказаної заяви, також заявником не було надано належних відомостей щодо передачі споруди №56842 станом на даний час.

При цьому, в рішенні №320 КП доручено здійснити передачу споруди №56842 у порядку, визначеному чинним законодавством України, тобто саме рішення не свідчить про передачу (як факт) споруди №56842, а лише започатковує таку процедуру.

Також, суд не приймає до уваги посилання заявника з приводу того, що належне виконання виконавчого листа №420/17641/22 може бути здійснено лише за результатами завершення оформлення технічної документації (Департаментом комунальної власності встановлено більшу фактичну площу захисної споруди 84,3 м.кв.), оскільки, як було встановлено під час розгляду справи по суті, 23.05.2022 року за участю представників КП, серед яких були і спеціалісти з питань цивільного захисту, було проведено оцінку стану готовності захисної споруди цивільного захисту протирадіаційного укриття №56842, за результатами якої було складено акт, яким зазначено, що загальний висновок про стан протирадіаційного укриття №56842, розташованого по вул.Поштова, 34, в м.Одесі відповідно до акту оцінки від 23.05.2022 року - сховище оцінюється саме як «ОБМЕЖЕНО ГОТОВЕ» до використання за призначенням.

З наведеного вбачається, що в межах вказаної перевірки повноважним органом досліджено об`єкт відповідної площі і стосовно вказаного об`єкта судом було зобов`язано КП привести у належний технічний стан, придатний для використання за цільовим призначенням, споруду цивільного захисту (протирадіаційне укриття) №56842, яке знаходиться за адресою: м.Одеса, вул.Поштова, буд.34; суд не приймав рішень щодо об`єкту іншої площі (більшої), тому вказана обставина не є такою, що істотно ускладнює виконання рішення або роблять його неможливим.

Згідно висновків ЄСПЛ, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі «Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), пункту 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справах "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pine v. the Czech Republic), пункту 58, "Ґаші проти Хорватії" (Gashi v. Croatia), № 32457/05, пункту 40, "Трґо проти Хорватії" (Trgo v. Croatia), № 35298/04, пункту 67).

Європейський суд з прав людини у своїй практиці, зокрема, у пунктах 46, 48, 51, 53, 54 рішення від 15 жовтня 2009 року у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (заява № 40450/04) зазначив, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання. Відповідний державний орган, який було належним чином поінформовано про таке судове рішення, повинен вжити всіх необхідних заходів для його дотримання або передати його іншому компетентному органу для виконання. Заявникові не можна дорікати за неподання до державної виконавчої служби заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження. Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

Окремо суд наголошує, що ЄСПЛ у пункті 18 рішення від 12 травня 2011 року у справі «Ліпісвіцька проти України» (заява11944/05) звернув увагу й на те, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (див. пункт 197 рішення у праві «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Italy), № 36813/97). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (див. пункти 24- 27 рішення від 13 червня 2006 року у справі «Сіка проти Словаччини» (Sika v. Slovaki), N 2132/02).

У пункті 25 рішення від 22 лютого 2005 року у справі «Шаренок проти України» (заява35087/02) ЄСПЛ зазначив, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду однієї зі сторін. Отже, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (див. п. 34 рішення у справі «Бурдов проти Росії», заява № 589498/0).

Колегія суддів наголошує, що кінцева належна мета будь-якого судового процесу та виконавчого провадження, як його наслідок, є виконання судового рішення в повному обсязі та без жодних штучних процедурних затримок.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства Житловий-комунальний сервіс Пересипський - залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2023 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Федусик
Судді А.В. Бойко О.А. Шевчук