Справа № 496/5756/23
Суддя: Портна О. П.
Дата ухвалення: 2023-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 496/5756/23
Провадження № 2-а/496/41/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2023 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Портної О.П.,

за участю:

секретаря Ткаченко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Біляївка Одеської області справу за позовною заявою ОСОБА_1 до відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у вигляді попередження та постанови про накладання адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у вигляді штрафу, -

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

1. ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовною заявою, яку згодом уточнив до відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області (далі- відповідачі), в якій просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАС 7256845 від 30.06.2023 року про накладання адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у вигляді попередження та постанови серії ЕАС 7257016 від 30.06.2023 року про накладання адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у вигляді штрафу 340 грн.

2. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що постановою інспектора СРПП ВП № 2 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області Федосова Олександра Сергійовича, серії ЕАС № 7256845 від 30.06.2023 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді попередження за ст. 125 КУпАП, за те, що 30.06.2023 року при аварійній зупинці на залізничному переїзді не встановив знак аварійної зупинки, чим порушив п. 9.9.а ПДР України - Порушення вмикання аварійної світлової сигналізації при зупинці на дорозі, (п. 9.9.а. ПДР України - Попереджувальні сигнали Аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена: а) у разі вимушеної зупинки на дорозі»), та постановою серії ЕАС 7257016 від 30.06.2023 року було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340,00 гривень за ч. 1 ст. 122 КУпАП, за те, що 30.06.2023р. здійснив вимушену зупинку на залізничному переїзді, та покинув транспортний засіб та пішов, що згідно п. 20.8.6 заборонено. (П.20.8 ПДР України - Рух через залізничні переїзди - У разі вимушеної зупинки транспортного засобу на переїзді водій зобов`язаний негайно висадити людей і вжити заходів для звільнення переїзду, а якщо це не вдається зробити, він повинен: б) залишатися біля транспортного засобу і, подаючи сигнали загальної тривоги, вживати всіх заходів для звільнення переїзду»). Водій повинен залишатися на місці та подавати сигнал тривоги, і чим порушив п. 15.9.а ПДР (п. 15.9.а - Зупинка забороняється: а) на залізничних переїздах). Вважає, що постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконними з наступних підстав. 30.06.2023 року приблизно о 14.40 год. позивачем, була здійснена «Вимушена зупинка» (поломка автомобіля BMW 520, державний номер НОМЕР_1 , зареєстрований на ОСОБА_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ), за адресою: вул. Хутірська, залізничний переїзд, в оскаржуваних постановах вказано адресу: вул. Цегельна, 1, інспектор не вірно зазначив місце правопорушення, а також місце розгляду справи, та зазначає, що взагалі за адресою вул. Цегельна, 1 немає залізничного переїзду. Інспектором поліції Федосовим О.С. не було досліджено всі докази у справі відповідно до ст. 279 КУпАП. Також позивачу не були роз`яснені його права за ст. 268 та ст.288 КУпАП. В постанові серії ЕАС 7257016 від 30.06.2023р. вказано, що позивачем здійснено вимушену зупинку (вимушена зупинка припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху. Це ситуація, коли зупинка обумовлена зненацька виниклою небезпечною для руху несправністю транспортного засобу, загрозою падіння вантажу (або його падінням) чи раптовим погіршенням стану здоров`я водія, у тому числі і його фізичного стану (осліплення, втома, сонливість тощо) на залізничному переїзді і що позивач покинув транспортний засіб, що згідно п. 20.8.б ПДР (20.8.б. - У разі вимушеної зупинки транспортного засобу на переїзді водій зобов`язаний негайно висадити людей і вживати всіх заходів для звільнення переїзду, а якщо це не вдається зробити, він повинен: б) залишатися біля транспортного засобу і, подаючи сигнали загальної тривоги,) і чим порушив п. 15.9.а ПДР (п. 15.9.а - Зупинка забороняється: а) на залізничних переїздах). Згідно чинного законодавства, склад адміністративного правопорушення, визначений в даній постанові, не відповідає складу адміністративного правопорушення, за яке передбачена відповідальність частиною 1 статті 122 КУпАП, (Стаття 122-1 - Перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на 20 кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.). В оскаржуваних постановах: серії ЕАС № 7257016 від 30.06.2023р. та серії ЕАС № 7256845 від 30.06.2023р в п. 7 відсутні посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено фото- або відеозапис. Згідно ст. 70 КАС України та ч. 3 ст. 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото- або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у разі відсутності в постанові про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб за допомогою якого здійснено відеозапис такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення. Також позивач звертає увагу на вказаний час в постановах про скоєння правопорушення: в постанові ЕАС 7256845, вказаний час правопорушення 15:07 год, розгляд справи 15:23год, а в постанові ЕАС 7257016, вказано час 15:26 год, а розгляд справи 15:45 год. Час правопорушення розбігається. Постанова серії ЕАС 7256845 від 30.06.2023 року про адміністративне стягнення у вигляді попередження та постанова серії ЕАС 7257016 від 30.06.2023 року про адміністративне правопорушення винесені інспектором поліції СРПП ВП № 2 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області старшим лейтенантом Федосовим О.С. з грубими порушеннями норм законодавства, відомчих актів МВС України, невідповідності зазначених порушень з Правилами дорожнього руху та зі статтями, за які передбачена відповідальність, згідно КУпАП, порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм КУпАП, необґрунтовано, упереджено, з порушенням законних прав позивача, що призвело до незаконного притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді попередження та накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень.

3. Представник відповідача до суду відзиву не надав.

ІІ. Інші процесуальні дії у справі.

4. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 серпня 2023 року, адміністративну справу № 496/5756/23 було передано до провадження головуючому судді Портній О.П. (а.с. 25)

5. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області від 21 серпня 2023 року позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. (а.с. 26)

6. До канцелярії суду 29 серпня 2023 року, від позивача, на виконання ухвали суду, надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви. (а.с. 28-53)

7. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Портної О.П. від 04 вересня 2023 року було відкрито провадження у справі та встановлено розгляд справи проводити за правилами ст. 286 КАС України. (а.с. 56-58)

8. Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання у зв`язку з неявкою всіх учасників справи за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

IІІ. Обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

9. Судом встановлено, що 30.06.2023 року інспектором СРПП ВП № 2 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області Федосовим О.С., винесено постанову серії ЕАС № 7256845 про порушення ОСОБА_1 вимог п. 9.9 а ПДР -порушення ввімкнення аварійної світлової сигналізації при зупинці на дорозі та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді попередження за ст. 125 КУпАП. (а.с. 9)

10. 30.06.2023 року інспектором СРПП ВП № 2 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області Федосовим О.С., винесено постанову серії ЕАС 7257016 про порушення ОСОБА_1 п. 20.8 б ПДР здійснив вимушену зупинку на залізничному переїзді та покинув транспортний засіб та пішов; а також п. 15.9 а ПДР порушення заборони зупинки на залізничних переїздах та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340,00 гривень за ч. 1 ст. 122 КУпАП. (а.с. 10)

11. Відповідно до копії посвідчення водія серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 08.12.2016 року отримав вказане посвідчення з категорією «В». Строк дії посвідчення до 08.12.2046 року. (а.с. 7).

12. 10.07.2023 року позивачем була направлена скарга щодо скасування постанови серії ЕАС № 7256845 від 30.06.2023 року про адміністративне стягнення у вигляді попередження та постанови серії ЕАС № 7257016 від 30.06.2023р. про накладання адміністративної відповідальності у вигляді штрафу до Національної поліції України (), Головного управління національної поліції в Одеській області () електронною поштою та до ВП № 2 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області подано до канцелярії та зареєстровано вх. № 109-С від 10.07.2023р. (а.с. 11-13)

13. Позивачем 20.07.2023р. було направлено нагадування про надання відповіді на скаргу, але станом на 21.07.2023р. відповіді на скаргу позивачем не отримано.(а.с. 14)

01.08.2023р. позивачем повторно було надіслано нагадування про надання відповіді на скаргу.

14. Позивачем 10.08.2023р. було отримано відповідь № 61.4-3995 від 08.08.2023р. на скаргу, якою було відмовлено в скасуванні постанов.(а.с. 20)

ІV. Оцінка Суду.

15. Виходячи із змісту частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

16. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

17. Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

18. Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

19. У статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

20. Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

21. Пунктом 11 частини 1статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично -дорожній мережі.

22. Згідно п.1 розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015(далі -Інструкція № 1395), розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Пунктами 4-5Розділу І Інструкції № 1395передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, передбачених частиною першою, другою, третьою, п`ятою та шостою статті 122 та статтею 125 КУпАП.

23. Разом з тим, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» Правила дорожнього руху встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (ПДР України). Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

24. Як вбачається з оскаржуваних постанов позивачу поставлено у провину вчинення порушення п.9.9а ПДР України, відповідальність за порушення якого передбачена ст.125 КУпАП, та порушення п.20.8; 15.9а ПДР України, відповідальність за порушення якого передбачена ч.1ст.122 КУпАП.

25. Відповідно до п. 9.9.а. ПДР України - Попереджувальні сигнали Аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена: а) у разі вимушеної зупинки на дорозі.

26. Стаття 125 КУпАП передбачає притягнення особи до адміністративної відповідальності за інші порушення правил дорожнього руху та накладення адміністративного стягнення у виді попередження.

27. Як зазначено вище, на думку інспектора поліції, ОСОБА_1 30.06.2023 о 15:07 год. в м. Одеса вул. Цегельна, 1, при аварійній зупинці на залізничному переїзді не встановив знак аварійної зупинки та не увімкнув аварійні вогні, чим порушив п. 9.9 а Правил дорожнього руху. Та «Вимушена зупинка» автомобіля в оскаржуваних постановах була здійснена за адресою: м. Одеса, вул. Цегельна, 1.

28. Як вбачається з електронного довідника «2ГИС» за адресою м. Одеса, вул. Цегельна, 1 немає залізничного переїзду. Тобто інспектор поліції невірно зазначив місце вчинення правопорушення та місце розгляду справи.

29. Відповідно до п. 15.9.а ПДР - Зупинка забороняється на залізничних переїздах.

30. Згідно з п. 20.8.б ПДР - у разі вимушеної зупинки транспортного засобу на переїзді водій зобов`язаний негайно висадити людей і вживати всіх заходів для звільнення переїзду, а якщо це не вдається зробити, він повинен залишатися біля транспортного засобу і, подаючи сигнали загальної тривоги, вживати всіх заходів для звільнення переїзду.

31. З огляду на викладене, склад адміністративного правопорушення, визначений в постанові серії ЕАС 7257016 від 30.06.2023 року не відповідає складу адміністративного правопорушення, за яке передбачена відповідальність ч. 1 ст. 122 КУпАП.

32. Відповідно до частини 1 статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

33. Суд звертає увагу, що усі сумніви у правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень трактуються на користь позивача. Для позивача достатньо вказати на факт прийняття рішення, вчинення дії чи допущення бездіяльності, якщо допустимі докази для цього недоступні. У свою чергу відповідач має довести факт прийняття такого рішення чи вчинення дії і їх правомірність, або ж спростувати цей факт і довести правомірність своєї бездіяльності. У разі невиконання цього обов`язку суд повинен задовольнити вимогу позивача і визнати протиправними рішення, дії чи бездіяльність, на які вказував позивач.

34. Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

35. Згідно з положеннями ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

36. Відповідно до статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

37. Відповідно до ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

38. Згідно з положеннями ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст.258 цього Кодексу.

39. Зазначена норма встановлює обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності. Оскільки позивач проти вчинення правопорушення заперечував, відповідач був зобов`язаний подати докази на спростування таких заперечень.

40. Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

41. Згідно з положеннями статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

42.Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, що й було зроблено інспектором поліції. Проте всупереч зазначеним нормам в спірних постановах не наведено обґрунтованих доводів (фото-відео фіксації правопорушення, показання свідків чи інше) порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, не надані такі докази і в судове засідання.

43. Позивачем заперечується факт порушення правил дорожнього руху, оскільки він був вимушений здійснити «Вимушену зупинку» на залізничну переїзді так як виникла поломка автомобіля, після невдалої спроби самостійно прибрати автомобіль з дороги, взявши знак аварійної зупинки, щоб поставити його позаду автомобіля вирішив звернутися за допомогою на АЗС «ЕГАЗ», яка знаходиться поруч з переїздом, але побачивши, що до його автомобіля підійшли два співробітника поліції, позивач звернувся до них з проханням про допомогу прибрати автомобіль на узбіччя, на що вони дали згоду. Тобто позивач вжив всіх заходів для звільнення переїзду. Натомість будь-яких належних та допустимих доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем не надано.

44. Положення ст. 251 КУпАП визначають, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

45. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

46. Суд вважає за необхідне зазначити, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

47.Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

48. Звертаючись до суду з вказаним позовом позивач порушує питання про поновлення строку звернення до суду, в якому зазначає обставини, з якими пов`язує поважність причин пропуску строку звернення до суду.

49. Відповідно до частини першої статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

50. Згідно зі статтею 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

51. Відповідно до статті 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

52. Тобто, законодавцем чітко визначено, що для звернення до суду з позовом щодо оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності законодавством встановлено спеціальний 10-денний строку, який обчислюється з дня вручення постанови. При цьому, слід ураховувати, що пропуск цього строку не є безумовною підставою для залишення адміністративного позову без розгляду, оскільки, за наявності поважних причин його пропуску, такий строк може бути поновлено.

53. Таким чином, при викладених обставинах, суд вважає, що є підстави для поновлення строку оскарження постанови, оскільки 10.07.2023 року позивачем була направлена скарга щодо скасування постанови серії ЕАС № 7256845 від 30.06.2023 року про адміністративне стягнення у вигляді попередження та постанови серії ЕАС № 7257016 від 30.06.2023р. про накладання адміністративної відповідальності у вигляді штрафу до Національної поліції України (), Головного управління національної поліції в Одеській області () електронною поштою та до ВП № 2 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області подано до канцелярії та зареєстровано вх. № 109-С від 10.07.2023р. Позивачем 20.07.2023р. було направлено нагадування про надання відповіді на скаргу, але станом на 21.07.2023р. відповіді на скаргу позивачем не отримано. 01.08.2023р. позивачем повторно було надіслано нагадування про надання відповіді на скаргу. Позивачем 10.08.2023р. було отримано відповідь № 61.4-3995 від 08.08.2023р. на скаргу, якою було відмовлено в скасуванні постанов. Тобто, судом встановлено, що причини пропуску строку позивачем ОСОБА_1 є поважними. Таким чином, при викладених вище обставинах, суд вважає, що є підстави для поновлення строку оскарження постанов від 30.06.2023 року.

54.Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що будь яких доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 та ст. 125 КУпАП, матеріали справи не містять.

55.Отже, оскаржувані постанови ґрунтуються виключно на даних, дійсність яких заперечується позивачем. Інших доказів, які б, відповідно до ст. 251 КУпАП, свідчили про наявність в діях позивача ознак адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, ст.122 та ст.125 КУпАП, в процесі провадження адміністративної справи не здобуто.

56.Єдиним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення є самі оскаржувані постанови у справі про адміністративне правопорушення. Однак, зазначені постанови є предметом спору між сторонами та не може розглядатися, як доказ, за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

57. Суд знаходить, що за обставинами справи постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не може бути визнана належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою вона не є самостійним беззаперечним доказом, являє собою рішення про притягнення до адміністративної відповідальності і обставини викладені в ній повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

58. Таким чином, суд звертає увагу на те, що для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення. А в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачиться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

59. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

60. З огляду на встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про відсутність події адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ст.125 КУпАП, а прийняте посадовою особою оскаржуване рішення (постанова) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, прийнятим без повного та об`єктивного з`ясування усіх обставин справи, а тому підлягає скасуванню.

61.Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідачем жодним доказом не доведено правомірність винесеного оскаржуваного рішення, не доведено викладені в постановах обставини та вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд вважає, що посилання позивача в обґрунтування вимог щодо скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованими і доведеними, у зв`язку з чим, вимоги позивача підлягають задоволенню.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

62.Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

63. В свою чергу ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача на його користь сплачений судовий збір у розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість грн. 80 коп.)

Керуючись ст.ст. 8, 9, 77, 90, 242-246, 286, 293 КАС України, Законом України «Про Національну поліцію», Законом України «Про дорожній рух» суд -

У Х В А Л И В:

1.Позовну заяву ОСОБА_1 до відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у вигляді попередження та постанови про накладання адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у вигляді штрафу - задовольнити.

2. Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАС № 7256845 від 30.06.2023 року відносно ОСОБА_1 за ст. 125 КУпАП.

3. Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАС № 7257016 від 30.06.2023 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП.

4. Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за правопорушення, передбачене ст. 125 та ч. 1 ст. 122 КУпАП, згідно постанов серії ЕАС № 7256845 від 30.06.2023 року та серії ЕАС № 7257016 від 30.06.2023 року.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області (Одеська область, с. Усатове, провул. Урядовий, 65) на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі 536,80 грн.

6.Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання його копії.

7. Повний текст рішення складено 27.09.2023 року.

Суддя О.П. Портна