Справа № 420/18039/22
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2023-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/18039/22

Головуючий в 1 інстанції: Аракелян М.М. Дата і місце ухвалення: 01.08.2023р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Бітова А.І.

- Лук`янчук О.В.

при секретарі - Юраш К.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И Л А :

В грудні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якому просила суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції НПУ від 19.05.2022р. №287 в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції НПУ від 01.06.2022р. №815о/с в частині звільнення з 01.06.2022р. зі служби в поліції ОСОБА_1 відповідно до п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію»;

- поновити з 02.06.2022р. на службі в поліції у попередньо займаній посаді ОСОБА_1 ;

- стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що в її діях відсутній склад дисциплінарного проступку, що виразилося у відсутності у період з 23.04.2022р. по 03.05.2022р. на службі без поважних причин, за який спірним наказом від 19.05.2022р. №287 до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції. Позивач стверджувала, що з початку збройної агресії російської федерації проти України 24.02.2022р. керівництвом УПП в Херсонській області не було забезпечено безпечної евакуації особового складу патрульної поліції, як і не було надано чітких і зрозумілих наказів щодо цього. Наказ «Про введення Плану евакуації (передислокації) підрозділів УПП в Херсонській області в безпечний район» до відома ОСОБА_1 не доводився. У період з лютого та листопад 2022 року не створено жодного безпечного гуманітарного «зеленого» коридору для виїзду з Херсонської області. ОСОБА_1 зазначала, що листом від 05.05.2022р. вона повідомляла начальника Департаменту патрульної поліції НПУ полковника поліції Євгена Жукова щодо обставин неможливості виїзду з м.Херсон. Також, позивач посилалася на те, що в порушення вимог Дисциплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарною комісією її не було повідомлено про проведення службового розслідування, чим позбавлено можливості ознайомлюватися з матеріалами службового розслідування, надавати пояснення, долучати докази.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 01.08.2023р. в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не повне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення від 01.08.2023р. з ухваленням по справі нового судового рішення - про задоволення її позову у повному обсязі.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не надано належної правової оцінки посиланням позивача на те, що вона не мала об`єктивної можливості виїхати з м.Херсон, хоча робила неодноразові спроби. Висновок суду про невжиття ОСОБА_1 заходів щодо прибуття до місця дислокації підрозділу у м.Миколаїв не відповідає фактичним обставинам справи.

Також, апелянт посилається на те, що ОСОБА_1 не було відомо про винесення Національною поліцією України наказу від 10.03.2022р. №190 «Про деякі питання проходження поліцейськими служби в період дії воєнного стану», яким нібито було зобов`язано всіх поліцейських, які перебувають на тимчасово окупованих територіях, протягом однієї доби виїхати на підконтрольну Україні територію для реєстрації та постановки на облік. Апелянт стверджує, що зі змістом зазначеного наказу її не ознайомлювали. Проведення службового розслідування мало суто формальний характер, враховуючи, що позивач не могла виконати наказ, про якого існування якого їй не було відомо.

Апелянт просить суд апеляційної інстанції врахувати, що період з 23.04.2022р. по 03.05.2022р. визначено відповідачем як відсутність ОСОБА_1 на службі без поважних причин (прогул). При цьому, відповідачем визнається та не заперечується, що у період з 25.02.2022р. по 22.04.2022р. та з 04.05.2022р. по 17.05.2022р. позивач була відсутня на службі внаслідок поважних причин, ці періоди не рахуються прогулом. В даному випадку відповідачем порушено принцип правової визначеності, оскільки за однакових обставин та причин відсутності позивача на службі певні періоди часу не вважаються прогулом, а період з 23.04.2022р. по 03.05.2022р. визначено як прогул.

Посилається апелянт і на помилковість висновків суду першої інстанції про належне запрошення ОСОБА_1 для надання пояснень. Наявний в матеріалах справи скріншот смс-повідомлення не є належним доказом, враховуючи, що з його змісту не являється зрозуміти з якого телефонного номеру та якою посадовою особою відповідача відправлено відповідне повідомлення.

Департамент патрульної поліції Національної поліції України подав письмовий відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому просить скаргу позивача залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін. Відповідач зазначає, що службовим розслідуванням встановлено, що позивач у період з 23.04.2022р. по 03.05.2022р. була відсутня без поважних причин на службі, що свідчить про вчинення нею дисциплінарного проступку. Зокрема, ОСОБА_1 не виконала усного наказу начальника УПП в Херсонській області ДПП про евакуацію підпорядкованих працівників підрозділу з членами їх сімей з м.Херсон в напрямку м.Миколаїв, про причину невиконання наказу та неприбуття до УПП в Миколаївській області ДПП не повідомила. Позивачем не наведено жодних обґрунтованих доводів щодо неможливості виїхати з території Херсонської області на підконтрольну Україні територію у проміжок часу з 23.04.2022р. по 03.05.2022р. Зазначене свідчить про те, що позивач самоусунулася від виконання основних та додаткових завдань, покладених на ДПП в умовах правового режиму воєнного стану, оголошеного на всій території України. Такі дії ОСОБА_1 дискредитують звання поліцейського, негативно впливають на оцінку діяльності поліцейських та підривають авторитет НПУ.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, апелянта та представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 проходила службу в поліції на посаді інспектора взводу №2 роти №2 батальйону УПП в Херсонській області ДПП.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2022р. №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022р. №2102-ІХ.

10.03.2022р. Національна поліція України видала наказ №190 «Про деякі питання проходження поліцейськими служби в період дії воєнного стану», яким зобов`язала всіх поліцейських, які перебувають на тимчасово окупованих територіях, протягом однієї доби виїхати на підконтрольну Україні територію для реєстрації та постановки на облік.

03.05.2022р. інспектором відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Херсонській області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 , у присутності старшого інспектора відділу кадрового забезпечення УПП в Херсонській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , начальника сектору правового забезпечення УПП в Херсонській області ДПП капітана поліції ОСОБА_4 та інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Херсонській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 було складено акт про відсутність на робочому місці, яким зафіксовано відсутність на службі в умовах дії воєнного стану інспектора взводу №2 роти №2 батальйону УПП в Херсонській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 без поважних причин в період з 23.04.2022р. по 03.05.2022р.

Того ж дня начальником УПП в Херсонській області ДПП підполковником поліції ОСОБА_6 направлено начальнику Департаменту патрульної поліції полковнику поліції Є.Жукову доповідну записку стосовно виявленого факту порушення службової дисципліни у діях, в тому числі ОСОБА_1 , що виразилось у невиході на службу без поважних причин у період дії воєнного стану з 23.04.2022р. по 03.05.2022р. У доповідній записці заявлено клопотання про призначення за даним фактом службового розслідування.

З метою повної, всебічної та об`єктивної перевірки причин та обставин можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками УПП в Херсонській області ДПП, що виразилося у невиході на службу без поважних причин з 23.04.2022р. по 03.05.2022р. в умовах воєнного стану, 03.05.2022р. Департаментом патрульної поліції видано наказ №531 «Про призначення службового розслідування та створення дисциплінарної комісії». Службове розслідування призначено у формі письмового провадження.

За результатами службового розслідування складено висновок службового розслідування, затверджений 17.05.2022р. начальником Департаменту патрульної поліції полковником поліції Є.Жуковим, яким встановлено наступне.

Під час проведення службового розслідування по факту порушення службової дисципліни у діях, у тому числі, інспектора взводу №2 роти №2 батальйону УПП в Херсонській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , що виразилось у невиході на службу без поважних причин у період дії воєнного стану з 23.04.2022р. по 03.05.2022р., про що зазначено в доповідній записці начальника УПП в Херсонській області ДПП підполковника поліції ОСОБА_6 від 03.05.2022р., для всебічного та об`єктивного дослідження обставин справи, 03.05.2022р. за допомогою електронної комунікації (смс-повідомлення) до відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Миколаївській області ДПП запрошено для надання пояснення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , за номером телефону НОМЕР_1 , що зазначений в її особовій справі.

Однак, поліцейський, у порядку, визначеному ст.27 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, не з`явилася 06.05.2022р. та не повідомила про наявність поважних причин свого неприбуття, а отже вважається такою, що відмовилася від надання пояснень.

06.05.2022р. інспектором відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Херсонській області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2, у присутності старшого інспектора відділу кадрового забезпечення УПП в Херсонській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3, начальника сектору правового забезпечення УПП в Херсонській області ДПП капітана поліції ОСОБА_4 та інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Херсонській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 було складено акт про відмову надати пояснення старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 (вих. №2644/41/23-2022 від 06.05.2022р.).

Під час проведення службового розслідування відповідачем були відібрані пояснення посадових осіб поліції.

Так, опитаний головний інспектор відділу упровадження систем автоматичної фіксацій порушень правил дорожнього руху управління безпеки дорожнього руху ДПП капітан поліції ОСОБА_7 пояснив, що з 14.05.2018р. по березень 2022 року перебував на посаді начальника УПП в Херсонській області ДПП. 24.02.2022р. близько 04.00 години було отримано інформацію від ВЧС УПП в Херсонській області ДПП про вторгнення військових рф на територію області з території тимчасово окупованого АР Крим. Особовий склад знаходився на території управління, тому було дано вказівку про шикування, на якому доведено всю оперативну інформацію, вказівки по організації несення служби, в тому числі про необхідність підготовки до евакуації на визначену територію для подальшого несення служби в разі загострення оперативної обстановки та надходження такої вказівки в подальшому. Завчасно були підготовлені списки особового складу та службовий транспорт для здійснення евакуації. Також, з органами місцевої влади було погоджено про надання трьох автобусів типу «Богдан» для евакуації поліцейських та їх сімей в разі необхідності. 25.02.2022р. близько 11.00 години було доведено особовому складу Управління, в тому числі заступникам по напрямкам, про необхідність підготуватись до можливої евакуації, так як в цей момент знаходився в оперативному штабі ГУНП та за наявною інформацією все вказувало на подібний розвиток ситуації в подальшому. Заступниками начальника Управління було проведено необхідну роботу та доведення інформації особисто керівникам по напрямках. Вказівку про переміщення в місто Вознесенськ Миколаївської області для подальшого несення служби було дано 25.02.2022р. близько 20.00 години. Доведено негайно через заступників, керівників та в групи месенджеру «Телеграм» безпосередньо. В подальшому більшість поліцейських залишились в місті Херсон, мотивуючи неможливістю покинути місце проживання та інші причини. При цьому, особовий склад в кількості близько 60 поліцейських та окремі члени сімей вибули на близько 20 одиницях службового автотранспорту в Миколаїв, а пізніше в м. Вінниця за вказівкою керівництва ДПП. Значна частина автопарку УПП залишилась на території міста Херсон. Точні причини та обставини не прибуття окремих поліцейських не відомі. У подальшому місцем дислокації та несення служби керівництвом ДПП було визначено м. Миколаїв. Організовано переміщення особового складу та розроблений графік несення служби працівниками УПП в Херсонській області ДПП. Крім того, особовому складу Управління доведено інформацію про виданий наказ НПУ «Про деякі питання проходження служби поліцейськими на період дії воєнного стану» від 10.03.2022р. №190, відповідно до якого працівники мали можливість закріпитись для несення служби за найближчим територіальним (відокремленим) підрозділом.

Подібні за своїм змістом пояснення надали заступник начальника Управління - начальник відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Херсонській області ДПП капітан поліції ОСОБА_8 , командир роти ТОР УПП в Миколаївській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_9 , який до березня 2022 року виконував обов`язки заступника начальника управління - начальника відділу чергової служби УПП в Херсонській області ДПП.

Таким чином, під час службового розслідування встановлено, що ОСОБА_1 з 23.04.2022р. по 03.05.2022р. була відсутня без поважних причин на службі, про що складено відповідний акт від 03.05.2022р.

За висновками дисциплінарної комісії, в порушення Присяги поліцейського, серед інших, ОСОБА_1 не надала інформації щодо прибуття до найближчого органу поліції та постановки на облік, не прибула до УПП в Миколаївській області ДПП, тобто самоусунулася від виконання основних та додаткових завдань, покладених на ДПП в умовах правового режиму воєнного стану, оголошеного на всій території України. Поліцейський не виконала усного наказу начальника УПП в Херсонській області ДПП капітана поліції ОСОБА_7 про евакуацію підпорядкованих працівників вказаного підрозділу з членами їх сімей з міста Херсон в напрямку міста Миколаїв, про причину невиконання наказу та не прибуття до УПП в Миколаївській області ДПП не повідомила, натомість, маючи змогу та достатній період часу для того, щоб прибути для несення служби до УПП в Миколаївській області ДПП або до найближчого органу поліції для реєстрації та постановки на облік, відповідно до вимог наказу НПУ від 10.03.2022р. №190 «Про деякі питання проходження служби поліцейськими на період дії воєнного стану» цього не зробила.

Такі дії інспектора взводу №2 роти №2 батальйону УПП в Херсонській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дискредитують звання поліцейського, негативно впливають на оцінку діяльності поліцейських та підривають авторитет Національної поліції України.

За вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1, 2, 4, 5, 8 та 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, Присяги працівника поліції, визначеної частиною першою статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1 та 2 частини першої статті 18, частини другої статті 24 Закону України «Про Національну поліцію», абзаців другого та третього пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2016 року №1179, відповідно до пункту 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарна комісія рекомендувала до інспектора взводу №2 роти №2 батальйону УПП в Херсонській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Пунктом 33 наказу Департаменту патрульної поліції №287 від 19.05.2022р. «Про застосування до працівників УПП в Херсонській області ДПП дисциплінарних стягнень» до інспектора взводу №2 роти №2 батальйону УПП в Херсонській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Наказом Департаменту патрульної поліції №815 о/с від 01.06.2022р., відповідно до п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію», звільнено зі служби в поліції по управлінню патрульної поліції в Херсонській області старшого лейтенанта поліції інспектора взводу №2 роти №2 батальйону УПП в Херсонській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 з 01.06.2022р.

Не погоджуючись з правомірністю наказів Департаменту патрульної поліції №287 від 19.05.2022р. та №815 о/с від 01.06.2022р. ОСОБА_1 оскаржила їх в судовому порядку.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1 , виходив з того, що поліцейському не надано повноважень самостійного, вільного визначення ним місця несення служби, зміну підрозділу, самостійного усунення поліцейським від виконання обов`язків за основним місцем несення служби без відповідного наказу прямого керівника. Судом враховано, що ОСОБА_1 , починаючи з 24.02.2022р. та до моменту звільнення, перебувала на території Херсонської області та про жодні спроби прибути до місця дислокації підрозділу у місті Миколаїв керівництву не повідомляла до проведення відповідного службового розслідування. Таким чином, суд дійшов висновку щодо недоведеності позивачем факту існування поважних причин, які зумовили об`єктивну неможливість виїзду на підконтрольну Україні територію та відсутність на робочому місці. Наведені позивачем доводи з приводу неможливості евакуюватися, у зв`язку з відсутністю «зелених коридорів», не прийнято судом до уваги як поважні причини відсутності на службі в період дії воєнного стану, оскільки служба в поліції вимагає наявність у її працівників додаткових психологічних якостей, таких як: відчуття відповідальності, здатність логічно мислити і дотримуватися спокою в складних ситуаціях, здатність приймати рішення у складних ситуаціях, виконувати накази. Суд визнав обґрунтованими доводи відповідача, що ОСОБА_1 фактично самоусунулася від виконання основних та додаткових завдань, покладених на Департамент патрульної поліції в умовах правового режиму воєнного стану, оголошеного на всій території України, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Суд зазначив, що такі дії позивача дискредитують звання поліцейського, негативно впливають на оцінку діяльності поліцейських та підривають авторитет Національної поліції України.

У зв`язку з цим, суд першої інстанції дійшов висновку, що висновок службового розслідування сформований у межах компетенції та з врахуванням реального військового стану на території України, а вина позивача у порушенні службової дисципліни доведена належними та допустимими доказами.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Статтею 3 Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VІІІ) визначена правова основа діяльності поліції, а саме, визначено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Указом Президента України від 24.02.2022р. №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозицій Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово продовжено відповідними Указами Президента України та діє на теперішній час.

Статтею 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» передбачено неприпустимість припинення повноважень органів державної влади, інших державних органів в умовах воєнного стану.

Частиною 1 зазначеної статті Закону встановлено, що у період дії воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Національного банку України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, судів, органів прокуратури, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, розвідувальних органів та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність.

До того ж, частинами 2 та 3 статті 24 Закону №580-VІІІ визначено, що у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

Положеннями ч.1 ст.59 Закону №580-VІІІ визначається, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові, зміст якої визначено у статті 64 Закону №580-VІІІ.

Згідно пунктів 1 та 2 ч.1 ст.18 Закону №580-VІІІ окрім іншого до основних обов`язків поліцейського належать: 1) неухильне дотримання положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійне виконання своїх службових обов`язків відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Стаття 12 Закону №580-VІІІ передбачає забезпечення поліцією безперервного та цілодобового виконання своїх завдань. При цьому, кожен має право в будь-який час звернутися за допомогою до поліції або поліцейського.

Відповідно до ч.3 ст.11 Закону рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції.

Згідно приписів ч.2 ст.19 Закону №580-VІІІ підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Однією з підстав для звільнення зі служби в поліції є звільнення у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України (п.6 ч.1 ст.77 Закону №580-VІІІ).

Законом України від 15.03.2018р. №2337-VIII затверджений Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут), який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського, зокрема: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України.

Статтею 11 Дисциплінарного статуту визначено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком, згідно ст.12 Дисциплінарного статуту, визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходу за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до ч.3 ст.13 Дисциплінарного статуту до поліцейських, серед іншого, може застосовуватись такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення зі служби в поліції.

При цьому, з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків провадиться службове розслідування, відповідно до статей 14, 15, 19 Дисциплінарного статуту.

Як вже зазначалося колегією суддів, підставою для проведення службового розслідування стала доповідна записка начальника УПП в Херсонській області ДПП підполковника поліції ОСОБА_6 від 03.05.2022р. №2541/41/23-2022 про те, що до відділу моніторингу та аналітичного забезпечення управління надійшли акти про відсутність на службі без поважних причин в умовах воєнного стану певних співробітників, в тому числі й інспектора взводу №2 роти №2 батальйону УПП в Херсонській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 у період з 23.04.2022р. по 03.05.2022р. Того ж дня, 03.05.2022р. було видано наказ №531 про призначення службового розслідування у формі письмового провадження.

У той же час, під час проведення службового розслідування встановлено факт відсутності позивача на службі з 23.04.2022р., невиконання службових обов`язків під час воєнного стану на території України, зокрема шляхом самоусунення від виконання основних та додаткових завдань, покладених на ДПП в умовах правового режиму воєнного стану.

Командир роти №2 УПП в Херсонській області ОСОБА_11 в ході проведення службового розслідування надав пояснення, що 24.02.2022р. з початку повномасштабного вторгнення російської федерації в Херсонську область, частина особового складу виїхала на підконтрольну територію з урахуванням обставини бойових дій. Решта залишились за місцем мешкання. Кожного дня тримав зв`язок з особовим складом роти №2 УПП в Херсонській області, в телефонному режимі. Через декілька тижнів частково бойові дії в Херсонській області зменшили активність та з`явилась можливість виїзду особовим складом з окупованої Херсонської області на підконтрольну територію м. Миколаєва. Але за певними обставинами, декілька поліцейських, що у підпорядкуванні, до теперішнього часу не виїхали, а саме, з їх слів, у тому числі, ОСОБА_1 - здійснює спроби виїзду, але поки не вдається. Також, додав, що тримає з співробітниками мобільний зв`язок.

Слід зазначити, що зазначений факт невиходу позивача на службу в період з 23.04.2022р. по 03.05.2022р. не заперечується і самою ОСОБА_1 .

Посилання апелянта на не ознайомлення її з наказом Національної поліції України від 10.03.2022р. №190 «Про деякі питання проходження служби поліцейськими на період дії воєнного стану» колегією суддів до уваги не беруться, оскільки вказана обставина не є доказом необізнаності позивача щодо необхідності евакуюватися з м.Херсон та Херсонської області.

Опитаний під час службового розслідування головний інспектор відділу упровадження систем автоматичної фіксацій порушень правил дорожнього руху управління безпеки дорожнього руху ДПП капітан поліції ОСОБА_7 , який по березень 2022 року перебував на посаді начальника УПП в Херсонській області ДПП, зазначив, що вказівку про переміщення в місто Вознесенськ Миколаївської області для подальшого несення служби було дано 25.02.2022р. близько 20.00 години. Доведено негайно через заступників, керівників та в групі месенджеру «Телеграм» безпосередньо особовому складу.

Відповідно до ч.1 ст.4 Дисциплінарного статуту наказ є формою реалізації службових повноважень керівника, згідно з якими визначаються мета і предмет завдання, строк його виконання та відповідальна особа. Наказ має бути чітко сформульований і не може допускати подвійного тлумачення.

Наказ, прийнятий на основі Конституції та законів України і спрямований на їх виконання, віддається (видається) керівником під час провадження ним управлінської діяльності з метою виконання покладених на нього завдань та здійснення функцій відповідно до наданих повноважень (ч.2 ст.4 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до ч.3 ст.4 Дисциплінарного статуту наказ може віддаватися усно чи видаватися письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку.

Наказ віддається (видається), як правило, у порядку підпорядкованості. За потреби прямий керівник може віддати (видати) наказ підлеглому, минаючи його безпосереднього керівника, про що він повідомляє безпосередньому керівнику підлеглого або підлеглий сам доповідає про отримання нового наказу своєму безпосередньому керівнику (ч.4 ст.4 Дисциплінарного статуту).

Таким чином, з аналізу статті 4 Дисциплінарного статуту слідує, що наказ не обов`язково має бути відданий у письмовій формі, також допускається форма його віддання усно та з використанням технічних засобів зв`язку.

Відповідно до вимог статті 5 Дисциплінарного статуту поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика. За відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу.

Колегія суддів зазначає, що поліцейському не надано повноважень самостійного, вільного визначення ним місця несення служби, зміну підрозділу, самостійного усунення поліцейським від виконання обов`язків за основним місцем несення служби без відповідного наказу прямого керівника.

Складаючи Присягу поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання. З тексту Присяги поліцейського вбачається, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги.

Присяга поліцейського передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно. Порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків поліцейським. Про несумлінність дій (бездіяльності) поліцейського свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.

Враховуючи вищенаведені норми чинного законодавства вбачається, що всі поліцейські з 24.02.2022р. зобов`язані були знаходитися за місцем дислокації підрозділу, в якому проходять службу та виконувати свої безпосередні функціональні обов`язки, в тому числі і завдань щодо захисту, пов`язаних із захистом територіальної цілісності України.

Ні суду першої, а ні суду апеляційної інстанцій ОСОБА_1 не надала підтвердження, що вона бажала і шукала можливостей потрапити до місця дислокації підрозділу у місті Миколаїв або до найближчого органу поліції для реєстрації та постановки на облік, однак їй це не вдалося.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що на початку квітня 2022 року нею здійснювалася спроба виїхати через смт.Снігурівка разом з гр. ОСОБА_12 на його авто, а 24.04.2022р. була спроба виїзду через с. Давидів Брід з водієм ОСОБА_13 . Проте, після перевірки документів військовими рф ОСОБА_1 було відмовлено у виїзді.

Колегія суддів критично ставиться до таких доводів апелянта, оскільки в ході службового розслідування встановлено, що частина особового складу УПП в Херсонській області виїхала на підконтрольну територію з урахуванням обставин бойових дій. Решта залишились за місцем мешкання. Через декілька тижнів бойові дії в Херсонській області зменшили активність та з`явилась можливість виїзду особовим складом з окупованої Херсонської області на підконтрольну Україні територію до м. Миколаєва. За даними довідки ВКЗ Управління патрульної поліції в Херсонській області ДПП від 27.08.2022р. в період з 10 березня до 17 травня 2022 року з тимчасово окупованої території Херсонської області за відсутності офіційного «зеленого» коридору виїхало 163 поліцейських УПП в Херсонської області ДПП.

Можливість виїхати до місця дислокації підрозділу також підтверджується довідкою УКЗ ГУНП в Херсонській області від 31.05.2022р. №1037/2/02-2022, відповідно до якої станом на 18.04.2022р. з тимчасово окупованої території України, зокрема м. Херсона та Херсонської області, на підконтрольну Україні територію всього евакуювався (передислокувався) 781 поліцейський, станом на 09.05.2022р. - 1467 поліцейських, а станом на 31.05.2022р. - 1525 поліцейських.

А відтак, доводи, з якими позивач пов`язує неможливість виїзду з окупованої на той час території Херсонської області, не є поважними та могли бути реалізовані ОСОБА_1 за наявності у неї дійсного бажання. З огляду на наявність наказу начальника УПП в Херсонській області ДПП про евакуацію з міста Херсон та визначення місця дислокації особового складу, колегія суддів зазначає, що поліцейський не повинен був знаходитись на окупованій території.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що матеріалами службового розслідування належним чином підтверджено, що старший лейтенант поліції ОСОБА_1 була відсутня на робочому місці у період з 23.04.2022р. по 03.05.2022р. та не вжила заходів щодо прибуття до місця дислокації підрозділу у місті Миколаїв або до найближчого органу поліції для реєстрації та постановки на облік та, відповідно, не виконувала своїх службових обов`язків поліцейського.

Більше того, як свідчать матеріали службового розслідування, ОСОБА_1 не ставиться в провину її відсутність на службі, починаючи з березня 2022 року, тобто керівництво УПП в Херсонській області ДПП надавало можливість своїм працівникам скористуватися безпечною можливістю покинути окуповану територію.

При цьому, колегія суддів зазначає, що загальновідомим фактом є те, що м.Херсон було окуповано російською федерацією не 24 лютого 2022 року, а фактично на початку березня 2022 року, що у відповідності до п.5 ч.1 ст.1 Статуту, за яким службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, зобов`язує поліцейського вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника, наштовхує на висновок, що позивачем не було вжито заходів до негайного усунення причин, що ускладнюють виконання нею обов`язків поліцейського, зокрема, шляхом її виїзду на підконтрольну територію України до повної окупації м.Херсона російськими військами.

Наведені висновки також підтверджуються самою позивачем, якою в позові зазначено, що до 01.03.2022р. вона разом з іншими працівниками УПП в Херсонській області здійснювала патрулювання м.Херсон з метою забезпечення охорони громадського порядку та припинення протиправних дій з боку населення, що (патрулювання згідно законодавства України) було б неможливим під час окупації м.Херсона російськими загарбниками.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання позивача на те, що вона повідомляла начальника ДПП НПУ полковника поліції Євгена Жукова листом від 05.05.2022р. на офіційну електронну адресу щодо обставин неможливості виїзду з м.Херсона, оскільки вказані дії були вчинені вже після призначення службового розслідування і не можуть вважатись добросовісним виконанням позивачем службових обов`язків.

Апелянт зазначає, що період з 23.04.2022р. по 03.05.2022р. визначено відповідачем як відсутність ОСОБА_1 на службі без поважних причин (прогул). При цьому, відповідачем визнається та не заперечується, що у період з 25.02.2022р. по 22.04.2022р. та з 04.05.2022р. по 17.05.2022р. позивач була відсутня на службі внаслідок поважних причин, ці періоди не рахуються прогулом.

Колегія суддів не приймає до уваги такі доводи апелянта, оскільки відсутність її на службі без поважних причин у період з 23.04.2022р. по 03.05.2022р. підтверджено матеріалами справи та не заперечується ОСОБА_1 .

До 23.04.2022р. відповідач надав працівникам поліції час виїхати за місцем дислокації зважаючи на ситуацію, яка сталася у м.Херсон.

Кінцева дата 03.05.2022р. обмежена метою службового розслідування, визначеною наказом Департаменту патрульної поліції від 03.05.2022р. №531 «Про призначення службового розслідування та створення дисциплінарної комісії» (з метою повної, всебічної та об`єктивної перевірки причин та обставин можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками УПП в Херсонській області ДПП, що виразилося у невиході на службу без поважних причин з 23.04.2022р. по 03.05.2022р. в умовах воєнного стану).

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що наявний в матеріалах справи скріншот смс-повідомлення не є належним доказом повідомлення її про необхідність надання пояснень.

Колегія суддів не приймає до уваги такі доводи апелянта з огляду на наступне.

Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану встановлено розділом V Дисциплінарного статуту НПУ.

Так, згідно ст.26 Дисциплінарного статуту у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Відповідно до ст.27 Дисциплінарного статуту під час проведення службового розслідування уповноважена особа зобов`язана запропонувати поліцейському або іншій особі, обізнаній з обставинами вчинення дисциплінарного проступку, надати пояснення.

У разі відсутності поліцейського на службі уповноважена особа зобов`язана викликати його для надання пояснень. Виклик здійснюється шляхом його безпосереднього вручення поліцейському або надсилання поштовим зв`язком чи з використанням електронної комунікації.

За наявної можливості надсилання виклику поштовим зв`язком здійснюється рекомендованим листом на адресу місця проживання поліцейського, що зазначена в його особовій справі.

Надсилання виклику з використанням електронної комунікації здійснюється виключно на адресу електронної пошти поліцейського чи за іншими контактними даними, які зазначені в його особовій справі або які наявні в розпорядженні його безпосереднього керівника.

Виклик надсилається з таким розрахунком, щоб поліцейський, який викликається, мав не менше однієї доби для прибуття за вказаною у виклику адресою.

Виклик, який надіслано поштовим зв`язком, вважається таким, що отриманий поліцейським, на четвертий календарний день з дня його відправлення.

Виклик, надісланий з використанням електронної комунікації, вважається таким, що отриманий поліцейським, на другий день з дня його відправлення.

Якщо поліцейський, викликаний уповноваженою особою у визначеному цією статтею порядку, не з`явився та не повідомив про наявність поважних причин свого неприбуття, він вважається таким, що відмовився від надання пояснень, про що уповноваженою особою складається акт.

Від поліцейського, стосовно якого є підтвердні дані про самовільне залишення ним місця несення служби, виїзд до інших регіонів країни чи за кордон, пояснення не відбираються, поліцейський вважається таким, що відмовився від надання пояснень.

Сторонами у справі не заперечується, що обмін між відділеннями поштового зв`язку Херсонської області та іншими окупованими областями України був відсутній.

Як зазначено у висновку службового розслідування, 03.05.2022р. за допомогою електронної комунікації (смс-повідомлення) за номером телефону НОМЕР_1 , що зазначений в особовій справі, ОСОБА_1 запрошено на 06.05.2022р. для надання пояснень.

Апелянт стверджує, що з відповідного смс-повідомлення не являється за можливе встановити з якого телефонного номеру та якою посадовою особою відповідача відправлено відповідне повідомлення.

Колегія суддів критично ставиться до таких доводів апелянта, оскільки отримавши відповідне повідомлення та маючи сумніви щодо його дійсності ОСОБА_1 не позбавлена була права уточнити правдивість зазначених в ньому даних, тим більше, враховуючи, що вона підтримувала зв`язок з командиром роти №2 УПП в Херсонській області ОСОБА_11 .

При оцінці співмірності обраного виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації, наявність (відсутність) непогашених дисциплінарних стягнень на момент притягнення його до відповідальності за цим дисциплінарним проступком і, як підсумок, наявність (відсутність) причинного зв`язку із тим чи не сталася ця подія внаслідок особистої безвідповідальності, низьких ділових та моральних якостей позивача та його неналежного ставлення до службових обов`язків.

При цьому, частиною другою статті 29 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарні проступки такі, як перебування поліцейського на службі у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння, а також залишення місця несення служби без поважних причин, не можуть бути віднесені до незначних дисциплінарних проступків.

Колегія суддів зазначає, що ОСОБА_1 повинна була виконувати обов`язки щодо захисту загальнодержавних інтересів, у тому числі, й під час воєнного стану, оскільки склала Присягу поліцейського та несе службу особливого характеру.

Держава може встановлювати для поліцейських окремий порядок проходження служби, який відрізняється від виконання обов`язків працівником за трудовим законодавством, і такий порядок може обмежувати права осіб, які проходять службу у поліції по відношенню до прав працівників, які виконують роботу за трудовим законодавством, у тому числі й шляхом зобов`язання евакуюватися з окупованої території з метою подальшого виконання службових обов`язків.

Крім того, позивач перебуваючи на службі в поліції, повинна була знати про основні евакуаційні заходи, усвідомлювати необхідність виїзду з окупованої території та повинна була, навіть за умов необізнаності про існування відповідних вказівок, вчинити дії з метою отримання таких.

З огляду на викладене у сукупності, колегія суддів вважає правильним і обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 19.05.2022р. №287 «Про застосування до працівників УПП в Херсонській області ДПП дисциплінарних стягнень» в частині застосування до інспектора взводу №2 роти №2 батальйону УПП в Херсонській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, а також наказ відповідача від 01.06.2022р. №815о/с про звільнення позивача є правомірними, обґрунтованими, ухваленими відповідно до критеріїв, визначених у статті 2 КАС України.

Доводи апелянта про порушення відповідачем процедури службового розслідування, а саме делегування функцій дисциплінарної комісії третім особам, складання акту про відмову від надання пояснень некомпетентними особами та його реєстрація не в тому органі, в якому утворено дисциплінарну комісію, тощо, - колегія суддів також вважає необґрунтованими, оскільки з матеріалів справи не вбачається порушення відповідачем Дисциплінарного статуту при проведенні щодо позивачки службового розслідування.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги позивача та скасування рішення суду від 01.08.2023р. колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Враховуючи, що дана справа у відповідності до п.1 ч.6 ст.12 КАС України є справою незначної складності, тому постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 10 жовтня 2023 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук