Справа № 400/4270/22
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2023-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2023 р.м. ОдесаСправа № 400/4270/22

Перша інстанція: суддя Брагар В. С.,

повний текст судового рішення

складено 23.05.2023, м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Джабурія О.В.,
судді Вербицької Н.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 травня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування пункту наказу, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач, ВЧ НОМЕР_1 ), в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати п.3 Наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (з основної діяльності) №169 від 23.08.2022 року «Про результат службового розслідування за фактом втрати стрілецької зброї та боєприпасів зі складу стрілецької зброї військової частини НОМЕР_1 » в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що наказ в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки позивач не порушував військової дисципліни та своїх службових та посадових обов`язків. Також позивач вважає, що відповідачем порушено процедуру проведення службового розслідування.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 23.05.2023 року позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції встановлено, що полковник ОСОБА_1 проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_1 на посаді начальника штабу - заступника командира ВЧ НОМЕР_1 .

В період з 24.02.2022 року по 25.02.2022 року з метою збереження військового майна, а саме ракетно-артилерійського озброєння, частину від загальної кількості такого майна було завантажено на автомобільну техніку для виводу вказаного майна з під удару.

25.02.2022 року після завантаження частини ракетно-артилерійського майна, склади стрілецької зброї та боєприпасів були закриті, опечатані та поставлені під сигналізацію начальником складу старшим сержантом ОСОБА_2 та старшим сержантом ОСОБА_3 . Часовий (внутрішньої варти) який знаходився на внутрішній території складу (на посту) з метою охорони складів стрілецької зброї та боєприпасів, в момент закриття та після закриття складів знаходився на посту та продовжував патрулювання та охорону складів.

Після повернення до пункту дислокації військової частини НОМЕР_1 27.02.2022 року особового складу колони яка попередньо виводилась з під удару, по території ВЧ НОМЕР_1 знову був нанесений ракетний удар з боку збройних сил Російської Федерації, у зв`язку з необхідністю оборони Миколаївської міської ради, особовий склад ВЧ НОМЕР_1 був залучений до вказаних заходів, тому склад стрілецької зброї та боєприпасів було оглянуто 28.02.2022 року, після прибуття особового складу у пункт дислокації ВЧ НОМЕР_1 , було виявлено, що сховища складу стрілецької зброї були відкриті (замки зламані, петлі зірвані), а та частина майна яка залишалась у складі стрілецької зброї та боєприпасів НОМЕР_1 та яка не була вивезена попередньо, у приміщенні складу вже була відсутня.

На підставі рапорту начальника служби ракетно-артилерійського озброєння ВЧ НОМЕР_1 від 11.04.2022 про факт втрати стрілецької зброї на складі, був прийнятий наказ командира ВЧ НОМЕР_1 №74 «Про призначення службової перевірки за фактом втрати стрілецької зброї військової частини НОМЕР_1 ».

За результатами вказаної службової перевірки комісією ВЧ НОМЕР_1 по її проведенню було запропоновано призначити службове розслідування за фактом наявності ознак неналежного виконання службових обов`язків начальника штабу - заступника командира ВЧ НОМЕР_1 полковника ОСОБА_1 та інших посадових осіб ВЧ НОМЕР_1 , що призвело до факту втрати стрілецької зброї та боєприпасів зі складів стрілецької зброї та ВЧ НОМЕР_1 .

Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 24.06.2022 року №138 «Про призначення службового розслідування за фактом втрати стрілецької зброї військової частини НОМЕР_1 » було призначено службове розслідування.

23.08.2022 року командиром ВЧ НОМЕР_1 (з основної діяльності) виданий наказ за №169 «Про результат службового розслідування за фактом втрати стрілецької зброї та боєприпасів зі складу стрілецької зброї військової частини НОМЕР_1 ».

Відповідно до п.3 Наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (з основної діяльності) №169 від 23.08.2022 року «Про результат службового розслідування за фактом втрати стрілецької зброї та боєприпасів зі складу стрілецької зброї військової частини НОМЕР_1 » позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності, за порушення військової дисципліни, своїх службових та посадових обов`язків, що зазначені в статтях 11, 12, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, абзацу 1 cт.68 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, абзацу 3 cт.69 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, абзацу 14 cт.69 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.4 дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, а також за неправомірне надання наказу майору ОСОБА_4 на зняття внутрішньої варти №1 та неправомірність надання дозволу начальнику служби ракетно-артилерійського озброєння НОМЕР_2 майору ОСОБА_5 щодо видачі стрілецької зброї та боєприпасів зі складів стрілецької зброї ВЧ НОМЕР_1 .

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що п.3 Наказу №169 від 23.08.2022 року в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, прийнятий не на підставі та не в порядку визначеному Дисциплінарним статутом Збройних Сил України.

Колегія суддів при вирішенні даного спору виходить з наступного.

Статтею 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, який затверджено Законом України від 24.03.1999 року №548-ХІV (далі - Статут №548-ХІV) визначено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Спеціальним нормативним актом в сфері регулювання відносин при проходженні військової служби є Дисциплінарний статут Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 року №551-XIV (далі - Дисциплінарний статут).

Дисциплінарний статут визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.

На підставі ст.45 Дисциплінарного статуту у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку, командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення. За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст.48 Дисциплінарного статуту на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Положеннями ст.83-85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України встановлено порядок накладення дисциплінарних стягнень, відповідно до якого на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Згідно з вимогами ст.84 Дисциплінарного статуту прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Відповідно до вимог ч.1 ст.86 Дисциплінарного статуту, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення.

Згідно з ч.2 ст.86 Дисциплінарного статуту, під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Наказом Міністра оборони України від 21.11.2017 року №608 затверджено Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України (далі - Порядок №608).

Вимогами п.1 розділу ІІ Порядку №608 передбачено випадки, коли може призначатися службове розслідування. Визначено також, що службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових (службових) осіб.

Пунктом 3 розділу ІІ Порядку №608 визначено, що службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення; у разі виявлення факту заподіяння матеріальної шкоди - причин виникнення шкоди, її розміру та винних осіб.

Згідно з вимогами п.1 розділу ІV Порядку №608 особи, які проводять службове розслідування, зобов`язані: дотримуватися вимог законодавства України, вживати всіх передбачених законодавством заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення; виявляти (з`ясовувати) обставини, які підтверджують або спростовують інформацію щодо скоєння правопорушення, а також встановлювати обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника; розглядати заяви і клопотання військовослужбовця, правопорушення якого підлягає службовому розслідуванню, що були подані під час проведення службового розслідування та стосуються його проведення.

У разі відмови військовослужбовця надати письмові пояснення по суті службового розслідування особа, яка проводить службове розслідування, складає акт про відмову, який засвідчується підписами не менше двох присутніх осіб.

Згідно з вимогами п.3 розділу VІ Порядку №608 якщо військовослужбовець вважає, що не вчинив правопорушення, він має право протягом місяця з дня накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командиру (начальнику) або звернутися до суду у визначений законом строк.

З матеріалів справи вбачається, що в ході проведення службового розслідування встановлено неналежне виконання службових обов`язків та неправомірні дії начальника штабу - заступника командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_1 , щодо надання наказу майору ОСОБА_4 на зняття внутрішньої варти №1, а також неправомірне надання дозволу начальнику служби ракетно-артилерійського озброєння НОМЕР_2 майору ОСОБА_5 щодо видачі стрілецької зброї та боєприпасів зі складів стрілецької зброї ВЧ НОМЕР_1 , що призвело до факту втрати військового майна, а саме зброї та боєприпасів зі складів військової частини.

Враховуючи зміст правопорушення, яке ставиться позивачу у провину, при вирішенні питання про наявність у його діях складу дисциплінарного проступку обов`язково мають встановлюватись обставини щодо надання наказу.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач у своїх поясненнях зазначає, що наказ на зняття часового з посту №1 він надав з дозволу командира ВЧ НОМЕР_1 полковника ОСОБА_6 , з яким спілкувався через телефон. Також, ніяких вказівок та дозволів військовослужбовцям, в тому числі інших військових частин, щодо отримання зброї, яка зберігалася у сховищах не надавав.

Як вірно зазначив позивач, зазначені ним вище обставини в ході службового розслідування перевірені не були.

В п.3.8 акту службового розслідування лише зазначено, що «зі слів командира Військової частини полковника ОСОБА_6 він такого наказу не давав».

При цьому, з акту службового розслідування не зрозуміло кому та коли, командир частини надавав такі пояснення, оскільки в матеріалах службового розслідування пояснення командира військової частини відсутні.

Також, в матеріалах службового розслідування відсутнє пояснення начальника служби ракетно-артилерійського озброєння НОМЕР_2 майора ОСОБА_5 , якому позивач нібито надав дозвіл на видачу стрілецької зброї та боєприпасів зі складів стрілецької зброї ВЧ НОМЕР_1 .

Слід зазначити, що в даному випадку суб`єкт владних повноважень повинен довести суду правомірність свого рішення належними, допустимими та достатніми доказами, зокрема, матеріалами службового розслідування тощо. Обставини подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, мають бути підтверджені й оцінені в сукупності з іншими зібраними під час службового розслідування поясненнями та документами.

Також, судом першої інстанції встановлено, що в акті службового розслідування зазначено, що виходячи з матеріалів службового розслідування комісія військової частини по проведенню даного службового розслідування форму вини (умисел) та матеріальну відповідальність військовослужбовців щодо втрати зброї та боєприпасів встановити неможе, в зв`язку з чим для визначення ступеню вини необхідний висновок органу досудового розслідування.

З наведеного можна зробити висновок, що службовим розслідуванням не було достеменно з`ясовано, чи вчиняв позивач порушення військової дисципліни, та не встановлено належним чином обставини вчиненого правопорушення, його наслідки, ступень вини військовослужбовця, причини та умови, що сприяли вчиненню вказаного правопорушення.

Отже, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що відповідачем не вжито усіх заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин правопорушення, яке ставиться в провину позивачу.

Також з частини оскаржуваного п.3 спірного Наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (з основної діяльності) №169 від 23.08.2022 року, що стосується позивача, неможливо встановити, які саме службові обов`язки не виконав позивач, оскільки посилання відповідача в оскаржуваному пункті на порушення позивачем вимог ст.ст.11, 12, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, абзацу 1 cт.68 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, абзацу 3 cт.69 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, абзацу 14 cт.69 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.4 дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, є загальними та неконкретизованими.

За таких обставин, колегія суддів робить висновок, що п.3 Наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (з основної діяльності) №169 від 23.08.2022 року «Про результат службового розслідування за фактом втрати стрілецької зброї та боєприпасів зі складу стрілецької зброї військової частини НОМЕР_1 », в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, прийнятий всупереч порядку визначеному Дисциплінарним статутом, не відповідає ч.2 ст.2 КАС, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 - залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 травня 2023 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий суддя К.В. Кравченко
Судді О.В. Джабурія Н.В. Вербицька