Справа № 753/10950/23
Суддя: Шаповалова К. В.
Дата ухвалення: 2023-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-а/753/103/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 року суддя Дарницького районного суду м. Києва Шаповалова К.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанов про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

28 червня 2023 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи № 753/10950/23 між суддями від 28 червня 2023 року головуючим суддею обрано Шаповалову К.В. Фактично справу було передано судді 30 червня 2023 року.

Звертаючись із позовом до суду представник позивача зазначає, що постанови від 16 та 17 березня 2023 року, якими ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 132-1 КУпАП, є незаконними, необґрунтованими та підлягають скасуванню. Так представник позивача вказав, що відповідно до пункту 22.5 ПДР фактична загальна маса транспортного засобу з вантажем та причепом повинна не перевищувати максимальне значення для автомобільних доріг державного значення в 42 т, при цьому за даними оскаржуваних постанов загальна маса становила від 29340 кг до 40232 кг, тобто маса транспортного засобу відповідала ПДР. Також вказав, що відповідно до ТТН від 23 лютого 2023 року маса брутто без ваги автомобіля та причепу склала 23112 кг, а повна маса - 38282 кг, при цьому в оскаржуваних постановах вага транспортного засобу то зменшувалась, то збільшувалась, хоча транспортний засіб їхав без додаткового навантаження чи виваження на своєму шляху. Зазначив, що у постановах не вказано про причіп, що й могло стати причиною встановлення допустимої максимальної маси на вісь. Також зауважив, що позивача тричі було притягнуто до адміністративної відповідальності за одне й те саме правопорушення, оскільки оскаржувані постанови винесені в межах одного перевезення вантажу за ТТН від 23 лютого 2023 року № 21 одним і тим же транспортним засобом RENAULT MAGNUM 400, ДНЗ НОМЕР_1 . При цьому незначний проміжок часу між автоматичними фіксаціями адміністративних правопорушень, зокрема 9 год 59 хв, 12 год. 03 хв, 16 год.16 хв 23 лютого 2023 року мають розглядатись як триваючі правопорушення, вчинені в межах одного перевезення. Зазначив, що оскаржувані постанови не в повній мірі відповідають Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, оскільки не містять дати і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження, категорію, тип повну масу, ширину, висоту, довжину транспортного засобу, суть адміністративного правопорушення, а також допустимі габаритно-вагові параметри транспортних засобів для проїзду на даній ділянці автомобільної дороги.

12 липня 2023 року до суду з електронного реєстру територіальної громади м. Києва "ГІОЦ/КМДА" надійшли відомості щодо зареєстрованого місця проживання позивача

Ухвалою суду від 18 липня 2023 року даний адміністративний позов було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. У період з 1 по 14 вересня 2023 року суддя перебувала у щорічній відпустці.

11 серпня 2023 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому викладені заперечення щодо поданого позову, представник відповідача вказав, що постанови винесені відповідно до приписів КУпАП, автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті (в усіх 4 постановах) встановлено адміністративні порушення: навантаження на одинарну вісь транспортного засобу, а не загальної маси транспортного засобу. Зауважив, що товарно-транспортна накладна не може беззаперечно свідчити про достовірність важення транспортного засобу та вантажу з боку позивача, тому посилання позивача на те, що перевезення позивачем товару відповідно до товарно-транспортної накладної, з урахуванням ваги автомобіля та причепу, виключає перевантаження транспортних засобів, вважає необґрунтованими. Зауважив, що в оскаржуваних постановах наявні відомості про найменування органу та посадової особи, який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, стосовно якої розглядається справа, опис обставин, установлених під час розгляду справи, зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, прийняте у справі рішення, транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак, технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, розмір штрафу та порядок його сплати, правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, зазначення реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу, адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності, а також дату та час фіксації здійснення вимірювання, навантаження на вісь. Вказав, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень встановлено постановами серії АА № 00006430 від 16.03.2023, АА № 00006457 від 17.03.2023, АА № 00006461 від 17.03.2023, АА № 00006476 від 17.03.2023 у справах про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 132-1 КУпАП, зафіксовані в автоматичному режимі. Відповідно, постановою АА № 00006457 від 17.03.2023 правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано 23.02.2023 о 9 год 59 хв., за адресою Н10, км 248+935, Чернівецька область, постановою АА № 00006461 від 17.03.2023 правопорушення зафіксовано 23.02.2023 о 12 год 03 хв., за адресою Н-03 Житомир-Чернівці, км 246+654, та постановою АА № 00006476 від 17.03.2023 правопорушення зафіксовано 23.02.2023 о 16 год 16 хв., за адресою М-21 Виступовичі - Житомир - Могилів - Подільський (через м. Вінницю), км 247+432, тобто правопорушення вчинені на різних ділянках дороги. Вказані правопорушення зафіксовані різними технічними засобами фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі WIM 57, 057*002, WIM14, 14, WIM13, 13. З оскаржуваних постанов вбачається, що порушення порядку у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 132-1 КУпАП відбулися у різних проміжках часу, зафіксовано різними технічним засобом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, шкода нанесена різним ділянкам дороги, та не є триваючим правопорушенням, оскільки вважається вчиненим у момент фіксації адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 КУпАП. Вказав, що система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі забезпечує автоматизоване формування проекту постанови про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою автоматичних пунктів, відповідно до законодавства, що унеможливлює втручання уповноважених посадових особі Державної служби України з безпеки на транспорті. Технічні засоби фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі відповідають вимогам встановленим чинним законодавством України, на підтвердження чого до відзиву долучено копії відповідних документів. Зміст оскаржуваних постанов відображає ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 КУпАП (перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами), зазначено виміряні, з урахуванням похибки, вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Суд, вивчивши доводи позовної заяви, докази, надані на її обґрунтування, доводи відповідача, викладені у відзиві на позов, докази, долучені до нього, повно, всебічно та об`єктивно оцінивши зібрані у справі докази, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, Соколюком Л.М., складено постанову серія АА № 00006430 від 16.03.2023, згідно з якою встановлено, що 22.02.2023 о 7 год 20 хв., за адресою Н-03 Житомир-Чернівці, км 246+654, відповідальна особа - ОСОБА_1 ,, допустив рух транспортного засобу RENAULT MAGNUM 400, ДНЗ НОМЕР_1 із перевищення нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 8.908% (1.024 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11.5 тон.

Старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, Дорошенко О.В., складено постанову серія АА № 00006457 від 17.03.2023, згідно з якою встановлено, що 23.02.2023 о 9 год 59 хв.,за адресою Н-10, км 248+935, Чернівецька область, відповідальна особа - ОСОБА_1 , допустив рух транспортного засобу RENAULT MAGNUM 400, ДНЗ НОМЕР_1 із перевищення нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 18.9% (2.174 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11.5 тон.

Старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, Дорошенко О.В., складено постанову серія АА № 00006461 від 17.03.2023, згідно з якою встановлено, що 23.02.2023 о 12 год 03 хв., за адресою Н-03 Житомир-Чернівці, км 246+654, відповідальна особа - ОСОБА_1 , допустив рух транспортного засобу RENAULT MAGNUM 400, ДНЗ НОМЕР_1 із перевищення нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 14.211% (1.634 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11.5 тон.

Старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, Савченком В.О., складено постанову серія АА № 00006476 від 17.03.2023, згідно з якою встановлено, що 23.02.2023 о 16 год 16 хв., за адресою М-21 Виступовичі - Житомир - Могилів -Подільський (через м. Вінницю), км 247+432, відповідальна особа - ОСОБА_1 , допустив рух транспортного засобу RENAULT MAGNUM 400, ДНЗ НОМЕР_1 із перевищення нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 5.862% (0.674 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11.5 тон.

Вказані постанови містить інформацію щодо технічних засобів, якими в автоматичному режимі зафіксовані правопорушення, посилання на вебсайт, на якому особа може ознайомитись із зображенням чи відеозаписом (за наявності) транспортного засобу в момент вчинення правопорушення та постановою.

Відповідно до Закону України "Про дорожній рух" правила дорожнього руху встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (ПДР України).

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

За визначенням, наведеним у постанові Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування" великовагові та великогабаритні транспортні засоби-це транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 ПДР.

Частиною другою статті 29 Закону України "Про дорожній рух" закріплено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30 (далі - Правила №30) визначено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 ПДР України на 2% (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

В свою чергу у пункті 3 Правил № 30 зазначено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 ПДР України.

Пунктом 22.1 розділу 22 "Перевезення вантажу" ПДР встановлено, що маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.

За приписами пункту 22.5 ПДР за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує зовнішніх габаритів: ширина: 2,6 сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, без винесення габариту на смугу зустрічного руху 3,75, висота від поверхні дороги 4, транспортних засобів спеціалізованого призначення (контейнеровозів), що здійснюють перевезення одного або більше контейнерів, на маршрутах, встановлених Укравтодором, Укртрансбезпекою, Національною поліцією 4,35 довжина: вантажного автомобіля 12, автопоїзда 22, автомобіля (тягача) з напівпричепом 18,75, маршрутного транспортного засобу 18,75, виступ вантажу за задній габарит транспортного засобу 2; фактичної маси вантажні автомобілі (державного значення/місцевого значення): двовісний автомобіль 18/ 14, трьохвісний автомобіль 25 (26)*/21, чотирьохвісний автомобіль 32/24, чотирьохвісний автомобіль з двома рульовими вісями та ведучими вісями, оснащеними спареними колесами 38/24, комбіновані транспортні засоби: двовісний автомобіль (тягач) з двовісним напівпричепом 36/24, двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом 40/24, трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом 40/24, двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 42/24, трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 44/24, автопоїзди: двовісний або трьохвісний автомобіль з двовісним або трьохвісним причепом 40/24; навантаження на вісь: на одинарну вісь (державного/місцевого значення дорога) 11,5/7, на здвоєні осі, якщо відстань між осями: менш як 1 метр 11,5/7, від 1 до 1,3 метра 16/10, від 1,3 до 1,8 метра при неспарених колесах 18/10,5

Таким чином, пунктом 22.5 ПДР передбачені обмеження як вагових так і габаритних параметрів транспортних засобів та їх составів.

Частиною другою статті 132-1 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами у виді штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 %, але не більше 20 %; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 %, але не більше 30 %; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян- у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 %.

Згідно із п.п.2.16 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 №1174, посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли, тобто упорядковану сукупність відомостей про: транспортний засіб; відповідальну особу, визначену статтею 14-3 КУпАП; наявність/відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні; метаданих, сформованих автоматичним пунктом.

Згідно з пунктом 11 Порядку № 1174 автоматичними пунктами фіксуються правопорушення, передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 8 Порядку № 1174 вимоги до технічних засобів автоматичних пунктів визначаються Технічним регламентом засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2016 року № 163.

Згідно з пунктом 2 Порядку № 1174 система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі - система) - взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційно-телекомунікаційної системи.

Пунктом 4 Порядку №1174 визначено, що основними функціями системи, зокрема є:

- створення метаданих, інформаційних файлів та їх передача телекомунікаційними мережами до інформаційно-телекомунікаційної системи для подальшого оброблення і зберігання;

- перевірка цілісності та достовірності, а також надійне зберігання інформаційних файлів та метаданих, отриманих від автоматичних пунктів;

- автоматизований аналіз метаданих та інформаційних файлів, отриманих від автоматичних пунктів;

- автоматизоване формування проекту постанови про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою автоматичних пунктів, відповідно до законодавства;

- забезпечення послідовності дій уповноваженої посадової особи Укртрансбезпеки щодо розгляду справ про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі.

Фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку (п.7 Порядку №1174).

Таким чином, положення вищезазначених правових норм надають право посадовим особам Укртрансбезпеки використовувати інформацію технічного запису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення, а зафіксована технічним засобом інформація може розцінюватися як доказ в розумінні статті 251 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що порушення, передбачене частиною другою статті 132-1 КУпАП, 22 та 23 лютого 2023 року зафіксовані за допомогою комплексних технічних засобів WIM14, 14, сертифікат відповідності № UA.TR.001 35 207- 21, 208-21 дійсний до 16.06.2022., місце використання Н-03 Житомир-Чернівці, км 246+654/WIM14/ та відповідає вимогам ДСТУ; WIM 57, 057*002, сертифікат відповідності № UA.TR.001 35 72-22, 73-22 дійсний до 02.05.2023, місце використання Н-10 Стрий-Івано-Франківськ-Чернівці-Мамалига, км 248+935 WIM057, відповідає ДСТУ; WIM14, 14, сертифікат відповідності № UA.TR.001 35 207- 21, 208-21 дійсний до 16.06.2022; WIM13, 13, сертифікат відповідності № UA.TR.001 35 225- 21, 224-21 дійсний до 16.06.2022, місце використання: М-21 Виступовичі-Житомир - Могилів-Подільський, км 247+432 WIM13, відповідає ДСТУ (докази, долучені до відзиву).

Судом досліджено зміст постанов серії АА № 00006476, № 00006457, № 00006461 від 17 березня 2023 та серії АА № 00006430 від 16 березня 2023 року та встановлено, що вони відповідають вимогам статті 283 КУпАП та містить відомості, передбачені вказаною правовою нормою.

Більше того, оскаржувані постанови, згідно вимог пункту 17 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 р. №1174, містить інформацію про виміряні з урахуванням похибки вагові параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні. Нормативні габаритно-вагові параметри в постанові зазначаються шляхом посилання на пункт 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306. При цьому, як вірно звернуто увагу відповідачем, згідно із пунктом 3 Інструкції, під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу та встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Державної служби України з безпеки на транспорті, уповноважена посадова особа виносить сформовану системою в автоматичному режимі постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції.

Отже, вказане свідчить, що Інструкцією затверджено лише форму, а не вимоги до змісту постанови. Дана форма визначає перелік інформаційних даних, які можуть міститися в постанові в залежності від обставин вчинення порушення.

Таким чином, суд вважає, що винесені відповідачем постанови в повній мірі відповідають формі, затвердженій додатком 1 Інструкції.

Більш того, процес системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, що включає формування структурованих даних, інформаційних файлів тощо, як наслідок - автоматизоване формування системою проекту постанови про адміністративні правопорушення, доступ до чого є абсолютно обмеженим, та вносити/коригувати або змінювати зміст такої постанови - є неможливим.

Що стосується інформації щодо смуги руху, напрямку руху, максимально дозволеного навантаження на вісь, марки, моделі, державного номерного знаку причепу, категорії транспортного засобу, типу транспортного засобу, ширини, висоти, довжини, розподілу навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактичної міжосьової відстані, фактичної шинності (кількість коліс) на вісі, суд вважає, що така інформація не є обов`язковою для встановлення складу правопорушення.

При цьому пункт 3 Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, на яку посилається позивач, не містить посилання на форму постанови відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції та не містить імперативної вимоги щодо встановлення всього обсягу інформації про транспортний засіб.

Доводи позивача про те, що відсутність перевищення нормативних параметрів, визначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України підтверджується товарно-транспортною накладною, суд вважає необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до змісту абзацу двадцять сьомого глави 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363, товарно-транспортна накладна не є первинним документом, що підтверджує фактичну масу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться, а використовується виключно для обліку таких товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей.

Таким чином, сам факт наявності товарно-транспортної накладної не виключає перевезення, одночасно й інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних в первинних документах, що впливає на загальну вагу транспортного засобу.

Оскаржувані постанови містять посилання на технічний засіб, номер свідоцтва про його повірку та строк його дії, що призводить до можливості його точної ідентифікації, представником відповідача надано технічну документацію на вказані у постановах прилади.

Відповідно до статті 14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи. Відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, у випадках, передбачених статтею 279-7 цього Кодексу.

Так, статтею 279-7 КУпАП визначено, що відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою про накладення адміністративного стягнення законної сили: така особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу; особа, яка користувалася транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 транспортний засіб Renault Magnum 400 д.н.з. НОМЕР_1 зареєстровано за ОСОБА_1 .

При цьому, з огляду на положення статей 14-3, 279-7 КУпАП, позивачем не було надано суду доказів на підтвердження наявності обставин, які звільняють позивача від адміністративної відповідальності за частиною другою статті 132-1 КУпАП.

Приписами статті 280 КУпАП визначено, шо орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що доводи позову щодо неправомірних дій відповідача й бездоказового притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху України є безпідставними і необґрунтованими, оскільки спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

Стосовно зауваження представника позивача про те, що позивача фактично було притягнуто тричі за одне й те саме правопорушення, оскільки постанови містять відомості про начебто вчинення позивачем адміністративного правопорушення в межах одного перевезення вантажу, одним транспортним засобом із автоматичною фіксацією через незначні проміжки часу, а отже таке порушення є триваючим, суд зазначає таке.

Постановою АА № 00006457 від 17.03.2023 правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано 23.02.2023 о 9 год 59 хв., за адресою Н-

10, км 248+935, Чернівецька область, постановою АА № 00006461 від 17.03.2023

правопорушення зафіксовано 23.02.2023 о 12 год 03 хв., за адресою Н-03 Житомир-Чернівці, км 246+654, та постановою АА № 00006476 від 17.03.2023 правопорушення зафіксовано 23.02.2023 о 16 год 16 хв., за адресою М-21 Виступовичі - Житомир - Могилів - Подільський (через м. Вінницю), км 247+432, тобто вчинені на різних ділянках дороги. Вказані правопорушення зафіксовані різними технічними засобами фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі WIM 57, 057*002, WIM14, 14, WIM13, 13.

3 оскаржуваних постанов вбачається, що порушення порядку у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 132-1 КУпАП відбулися урізних проміжках часу, зафіксовано різними технічним засобом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, шкода нанесена різним ділянкам дороги, та не є триваючим правопорушенням, оскільки вважається вчиненим у момент фіксації адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 КУпАП.

Верховний Суд у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 804/401/17

зазначив, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним

невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчинення правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків.

Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Адміністративні правопорушення, передбачені частиною другою статті 132-1 КУпАП

(за порушення п. 22.5 ГДР) не мають ознак триваючого правопорушення.

Штрафи за адміністративні правопорушення, передбачені частиною другою статті 132-

1 КУпАП є компенсаційними - тобто порушником нанесено шкоду державним автошляхам, яка має бути компенсована до територіальних громад, де було зафіксоване адміністративне

правопорушення.

Відповідно до статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити : найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно із статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене, оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, суд вважає, що обставини, вказані в постановах про адміністративне правопорушення серії АА № 00006476, № 00006457, № 00006461 від 17 березня 2023 та серії АА № 00006430 від 16 березня 2023 року мали місце, державні інспектори відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті діяли в межах повноважень, у спосіб та на підставі, що передбачені законом, під час розгляду справи доведено наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, за яке встановлена адміністративна відповідальність за частиною другою статті 132-1 КУпАП, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Стосовно клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду через порушення позивачем строків звернення із позовом до суду, суд зазначає таке.

Відповідно до частини шостої статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно з положеннями частин першої, третьої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Статтею 289 КУпАП передбачено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Крім того, відповідно до частини другої статті 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови)

Згідно з положеннями частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Звертаючись із позовом до суду представник позивача подав клопотання про поновлення строку на подання позову до суду та вказав, що правопорушення були зафіксовані в автоматичному режимі, транспортний засіб позивача не зупинявся працівниками поліції, постанови про притягнення до адміністративної відповідальності йому не вручались, поштою він також вказані постанови не отримував, а дізнався про їх існування з мобільного додатку «Дія» лише 21 червня 2023 року.

Як вбачається із долучених до відзиву доказів надсилання постанов позивачу працівниками відповідача, останні не були вручені адресату, а повернулись до відповідача із відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Враховуючи викладені вище обставини, з огляду на те, що у випадку автоматичної фіксації правопорушення строк на оскарження постанови відраховується з часу отримання такої постанови, з урахуванням відсутності доказів отримання оскаржуваних постанов позивачем раніше 21 червня 2023 року, з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску позивачем строку на оскарження вищевказаних постанов, а тому строк на їх оскарження слід поновити. Відповідно клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду не підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, в силу статті 139 КАС України та з огляду на відмову у задоволенні позовних вимог, суд не вбачає підстав для відшкодування понесених позивачем судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 19, 72, 132, 134, 241-251, 268, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

клопотання представника позивача Хіленка Романа Євгенійовича про визнання поважними причин пропуску строку на подання позовної заяви та поновлення строку на її подання - задовольнити.

Визнати поважними причини пропуску строку на подання позовної заяви до суду, поновити позивачу ОСОБА_1 строк на звернення до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанов про адміністративне правопорушення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанов про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі його оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя К.В. Шаповалова