Справа № 200/2930/23
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2023-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року справа №200/2930/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 03 липня 2023 року про повернення позовної заяви у справі № 200/2930/23 (головуючий суддя І інстанції Чекменьов Г.А.), складену в повному обсязі 03 липня 2023 року, за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення з публічної служби, -

В С Т А Н О В И В:

23 червня 2023 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Самохвалова Сергія Володимировича звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, в якому просить:

наказ Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 13.06.2022 №262 о/с та наказ Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 13.06.2022 № 643 - визнати протиправними та скасувати;

поновити капітана поліції ОСОБА_1 на службі у Головному управлінні Національної поліції в Донецькій області на посаді оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Маріупольського районного управління поліції з 13.06.2022;

стягнути з Головного управління Національної поліції в Донецькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 14.06.2022 по день ухвалення судом рішення про його поновлення на службі в Головному управлінні Національної поліції в Донецькій області.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 03 липня 2023 року позовну заяву повернуто, у зв`язку з пропущенням строку звернення до суду.

Не погодившись із вищевказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначив, що до теперішнього часу він не ознайомлений з наказом про звільнення, і враховуючи те, що законодавцем внесені зміни до Дисциплінарного статуту Національної поліції України в період дії воєнного стану, у спірних правовідносинах для обчислення строку звернення слід застосовувати норми спеціального законодавства, а саме ч.4 статті 31 Дисциплінарного статуту Національної поліції України. Строк встановлюється 15 днів та обчислюється з дня ознайомлення поліцейського з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Представники сторін в судове засідання не викликались, про розгляд справи повідомлялись судом належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 5 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Таким чином, даними нормами чітко визначений строк для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відповідно до частин 1,3 ст.120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок, та строк, що визначається місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця цього строку.

Таким чином, перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Початок строку - це день, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення.

Приписами ч. ч 1, 2, 3 ст. 123 КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із її заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення таких строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними, а після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Частиною четвертою статті 31 Дисциплінарного статуту Національної поліції, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (далі Дисциплінарний статут), який застосовується в редакції Закону України «Про внесення змін до законів України "Про Національну поліцію" та "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2123-ІХ, що набрав чинності 01 травня 2022 року, встановлено, що поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення, звернувшись до адміністративного суду протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

У разі застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь або звільнення зі служби в поліції поліцейський має право оскаржити таке стягнення протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом по особовому складу про виконання застосованого дисциплінарного стягнення.

Позивачем при формулюванні висновку про поважність причин пропуску строку звернення до суду застосовано саме положення норм матеріального права ч. 4 ст. 31 Дисциплінарного статуту, тобто 15 днів з моменту ознайомлення зі спірним наказом

Суд зауважує, що строк, протягом якого особа може звернутися до суду у відносинах публічної служби, який становить один місяць, визначений частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Ця норма є процесуальною, регулює процесуальний порядок захисту судом порушеного або оскаржуваного суб`єктивного права і створює оптимальні умови для досягнення юридично визначеного результату.

П`ятнадцятиденний строк оскарження наказу про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь або звільнення зі служби в поліції установлений нормою матеріального права абзацом другим частини четвертої статті 31 Дисциплінарного статуту.

Верховним Судом у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 25 лютого 2021 року в справі № 580/3469/19 зроблено правовий висновок з питання застосування строку звернення до суду, встановленого нормою процесуального права, який відрізняється від такого строку, встановленого нормою матеріального права, який полягає у наступному.

Критерієм для виокремлення правових систем з переважанням юридичного процесу є пріоритетність у правовому регулюванні процесуальних правил, які передують появі норм матеріального права. Можна допускати відступ від правила застосування тієї норми, яка закріплена у відповідній галузі, і обирати норму іншого акта у випадках, коли вона покращує правове положення суб`єктів.

Отже, позивач для захисту своїх законних прав, свобод і законних інтересів відповідно до принципуdubio pro tributario має право на звернення до суду з позовом про оскарження наказу про звільнення зі служби в поліції у межах гарантованого процесуальним законом строку, встановленого частиною п`ятою статті 122 КАС України, а не частиною четвертою статті 31 Дисциплінарного статуту.

Однак, у даному випадку, позивач 23 червня 2023 року звернувся до суду з позовною заявою про оскарження наказів від 13 червня 2022 року № 262 о/с та № 643, тобто зі значним пропуском встановленого строку для звернення до суду.

Посилання позивача на вимоги частини четвертої статті 31 Дисциплінарного статуту є неприйнятними.

При цьому, колегія суддів також вважає неприйнятними доводи апеляційної скарги щодо позивача на поважність причин пропуску звернення з даним позовом через введення в Україні правового режиму воєнного стану, оскільки сама лише наявність правового режиму воєнного стану не доводить поважних причин пропуску строку звернення до суду, а твердження позивача щодо не ознайомлення позивача з наказом про звільнення не може свідчити про необізнаність позивача з фактом його звільнення, через що заявлені позивачем причини пропуску строку звернення до суду не можуть визнаватися судом поважними.

Відтак, посилання суду першої інстанції на те, що строк на подання позовної заяви сплинув, є обґрунтованим.

Разом з тим, суд також враховує, що ОСОБА_1 через представника раніше звертався з аналогічним позовом до Донецького окружного адміністративного суду про оскарження тих самих наказів відповідача.

Так, ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 30 грудня 2022 року у справі № 200/5253/22 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу повернуто позивачеві відповідно до частини 6 статті 169 КАС України.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 07 березня 2023 року апеляційна скарга залишена без задоволення, ухвала Донецького окружного адміністративного суду від 30 грудня 2022 року у справі № 200/5253/22 - залишена без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 06 квітня 2023 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за скаргою на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 30 грудня 2022 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 07 березня 2023 року у справі № 200/5253/22.

Отже, судами вже надавалась оцінка дотримання процесуального строку на звернення до суду у справі щодо звільнення позивача. В результаті розгляду зазначеного питання суди не знайшли причин, які об`єктивно унеможливили або істотно ускладнили своєчасне звернення ОСОБА_1 до суду з цим позовом і могли б бути визнані судом поважними. Відтак, висновок суду першої інстанції щодо повернення позовної заяви є обґрунтованим.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, оскільки суд першої дійшов вірного висновку про необхідність повернення позовної заяви у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.

Керуючись ст. ст. 311, 316, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 03 липня 2023 року у справі № 200/2930/23 залишити без задоволення.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 03 липня 2023 року у справі № 200/2930/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, встановленому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10 жовтня 2023 року.

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв

І.Д. Компанієць