Справа № 560/11284/23
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2023-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/11284/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Михайлов О.О.

Суддя-доповідач - Смілянець Е. С.

09 жовтня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 червня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Хмельницької міської ради, Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Державного підприємство "Центр державного земельного кадастру" про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

у червні 2023 року позивач, ОСОБА_1 , звернулася до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Хмельницької міської ради, Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Державного підприємство "Центр державного земельного кадастру", щодо:

- визнання протиправним і скасувати рішення Хмельницької міської ради від 28.04.2022 №32 у частині, що стосується надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки з метою передачі в оренду садівничому товариству "Кристал-2" та рішення Хмельницької міської ради від 28.03.2023 №94 у частині, що стосується затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання спірної земельної ділянки в оренду садівничому товариству "Кристал-2", як такі, що створюють умови для відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 0,1200 га для індивідуального садівництва у м. Хмельницькому.

- у випадку скасування вказаних рішень Хмельницької міської ради визнати таким, що прийняті на підставі протиправних рішень і скасувати рішення Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру про внесення до Державного земельного кадастру відомостей (змін до них), рішення про державну реєстрацію, а також інші рішення або дії з правовими наслідками, в тому числі Держаного підприємства "Центр державного земельного кадастру", щодо спірної земельної ділянки, яка на теперішній час має кадастровий номер :34:001:3671.

- зобов`язання Хмельницької міської ради повторно розглянути заяву щодо надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 0,1200 га для індивідуального садівництва у м. Хмельницькому на протязі 30 календарних днів з дня закінчення воєнного стану в Україні, попередньо перевірити всі можливі підстави відмови у наданні такого дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки згідно норм матеріального права передбачених статтею 14 Конституції України, статтею 118 Земельного кодексу України та норм процесуального права передбачених статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 червня 2023 року у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Хмельницької міської ради , Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру , Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - відмовлено

Судове рішення мотивоване тим, що даний спір не підпадає під юрисдикцію адміністративних судів у публічно-правових спорах, оскільки заявлені в позовній заяві вимоги направлено саме на захист цивільного права.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач, скористався правом подання письмового відзиві на апеляційну скаргу, в якому заперечив проти доводів позивача та просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Виходячи з приписів п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Визначення поняття «адміністративної справи» наведено у статті 4 КАС України, під якою розуміється переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

При цьому, публічно-правовий спір, у якому, зокрема хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Таким чином, до адміністративних відносяться ті справи, що виникають зі спорів в публічно-правових відносинах, що стосується тих відносин, в яких один із його учасників- суб`єкт владних повноважень, здійснює владні управлінські функції, в цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для класифікації спору як публічно-правового. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати такий спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Водночас приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України (ЦК України) (у редакції, чинній на час постановляння судом першої інстанції оскаржуваного рішення) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Цивільно-процесуального кодексу України (ЦПК України) (у редакції, чинній на час постановлення судом першої інстанції оскаржуваного рішення) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Пунктом 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Таким чином, визнання незаконними рішень суб`єкта владних повноважень може бути способом захисту цивільного права або інтересу.

Отже, якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхньої посадової або службової особи, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язані з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі №802/2292/17-а (провадження №11-254апп19), і відповідно до ч.5 ст.242 КАС України враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції врахував, що даний спір є спором про цивільне право, тобто має приватноправовий характер, а саме є спором між позивачем та відповідачами щодо прав на спірне майно (земельну ділянку).

Визначаючись щодо компетенції суду по розгляду даного спору, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

З доводів позивача можна зробити висновок, що предметом спору в даній справі є рішення Хмельницької міської ради від 28.04.2022 №32 про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок з метою передачі в оренду садівничому товариству "Кристал-2" та в подальшому прийняте рішення від 28.03.2023 №94 Хмельницькою міською радою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її в оренду садівничому товариству "Кристал-2", тобто правомірність набуття та виникнення речового права (права користування-оренди) на земельну ділянку третьою особою, яке виникло на підставі дій суб`єкта владних повноважень щодо державної реєстрації земельної ділянки.

Суд акцентує на тому, що відповідно у позивача виникло питання і подальший спір, пов`язаний з визнанням права власності на земельну ділянку та оспорюванням права власності інших осіб. Оскільки, спір у цій справі стосується не тільки захисту прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин, а й зачіпає їх речові права та правомірність набуття третіми особами правомочностей як власника земельної ділянки, тобто із цивільних, земельних правовідносин.

Щодо доводів апелянта про те, що садівниче товариство "Кристал-2" не є власником і не набуло спірну земельну ділянку у користування на підставі договору оренди то колегія суддів робить висновок, що метою звернення до суду з даним позовом, фактично, є захист цивільних прав позивача, як особи заінтересованої у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення оспорюваної земельної ділянки у власність, щодо якої третій особі (тобто садівничому товариству "Кристал-2") надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою, оскільки, звернення до суду із цим позовом обумовлене потребою захисту порушених, на думку позивача, майнових прав на земельну ділянку, а предметом цього спору є не стільки оцінка правомірності рішення Хмельницької міської ради, скільки перевірка законності набуття майнових прав на спірну земельну ділянку, як передумова реєстрації права власності земельної ділянки, а тому доводи позивача суд відхиляє.

Таким чином, між сторонами виник спір про цивільне право, і оспорювання рішення про надання дозволу на розроблення проекту та затвердження проекту землеустрою не може вирішуватися за правилами адміністративного судочинства, адже адміністративний суд позбавлений правових можливостей встановлювати (визнавати) факти щодо існування перешкод у користуванні власністю сторонами даного приватно-правового спору.

Визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі з обов`язком суб`єкта владних повноважень доказувати суду правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15 червня 2021 року у справі № 30/13472/16-а. та в постанові Верховного Суду від 09 лютого 2022 року у справі № 807/49/18.

Відтак, цей спір безпосередньо не пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, що виключає його розгляд у порядку адміністративного судочинства.

Беручи до уваги наведене й ураховуючи суть спірних правовідносин, колегія суддів дійшла висновку, що спір про правомірність дій Хмельницької міської ради щодо надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок з метою передачі в оренду Садівничому товариству "Кристал-2" та в подальшому прийняте рішення Хмельницькою міською радою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її в оренду Садівничому товариству "Кристал-2" не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів.

За таких обставин, спір у цій справі не може вирішуватися за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на суб`єктний склад та характер правовідносин у цій справі колегія суддів доходить висновку, що розгляд даного спору має здійснюватися в порядку цивільного судочинства.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 червня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Драчук Т. О. Полотнянко Ю.П.