Справа № 420/6063/23
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2023-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6063/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Дубровної В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

I. Зміст позовних вимог.

До суду через систему Електронний суд з позовом звернулась адвокат Гніздовська Ганна Михайлівна, діюча в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ в Одеській області), у якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження пенсії за вислугу років ОСОБА_1 максимальним розміром;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 01.12.2019 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , виходячи з 82% відповідних сум грошового забезпечення та на підставі довідки Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області №33/36-2081 від 19.07.2021 року, виданої станом на листопад 2019 року у відповідності до вимог ст. ст. 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та положень постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року № 988 Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції з індексацією базового ОСНП без обмеження максимальним розміром з урахуванням раніше виплачених сум.

II. Позиція сторін.

На обґрунтування вказаних вимог представник позивача зазначає, що позивач є пенсіонером МВС, перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та з 03.04.2022 року отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України від 09.04.1992 р. № 2262-ХІІ у розмірі 82 % від відповідних сум грошового забезпечення. На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.11.2021 року у справі № 420/16627/21 ГУ ПФУ в Одеській області Головним управлінням У ПФУ в Одеській області з 01.12.2019 року проведено перерахунок пенсії позивачу на підставі довідки ДУ ТМО МВС України в Одеській області № 33/36-2081 від 19.07.2021 р., виданої станом на листопада 2019 р., проте відповідно до перерахунку пенсії з 01.07.2022 року відповідачем безпідставно обмежено пенсію позивача максимальним розміром. 21.02.2023 року позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив виплачувати йому пенсію за вислугу років без її обмеження максимальним розміром. З листа відповідача від 08.03.2023 року позивач дізнався, що його прохання виплачувати пенсію за вислугу років без її обмеження максимальним розміром взагалі не було розглянуто. Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

19.04.2023 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, яким просить відмовити в задоволенні позовних вимог, вказуючи на те, що позивачу призначено пенсію за 29 років вислуги, виходячи з основного розміру 82 % грошового забезпечення. На виконання постанови КМУ від 11.11.2015 № 988 та постанови КМУ № 103 від 21.02.2018 позивачу було проведено перерахунок пенсії в 2018 року, з урахуванням основного розміру грошового забезпечення позивача у розмірі 70 %, оскільки 01.05.2014 набули чинності зміни, внесені Законом України №1166-VII від 27.03.2014 до ст. 13 Закону України від 09.04.92 р. № 2262-ХІІ. До Головного управління від ДУ ТМО МВС України по Одеській області надійшла оновлена довідка № 33/36-2081 від 19.07.2021 про розмір грошового забезпечення позивача, за листопад 2019 року. Частковим рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.05.2019, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2019, визнано протиправним та скасовано пункт 3 Постанови № 103. Постановою Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 № 1088 зазначений пункт виключено. Після визнання протиправними та скасування пункту 3 Постанови № 103 інших рішень Уряду про умови і порядок проведення перерахунку пенсій не приймалося. Враховуючи вищевикладене підстави для вчинення дій щодо здійснення перерахунку у Головного управління відсутні. Довідка №33/36-2081 від 19.07.2021 надана Головному управлінню з порушенням вимог Порядку, тому відсутні законні підстави для здійснення перерахунку пенсії за повторно наданою довідкою про розмір грошового забезпечення. Перерахунок пенсії позивачу здійснено відповідно до вимог законодавства, що діяло на момент виникнення права на такий перерахунок, і на даний час виплата пенсії здійснюється відповідно до вимог діючого законодавства, тому підстави для визнання протиправними дій Головного управління відсутні. Окрім цього, відповідач вказує, що необґрунтованою є вимога щодо стягнення з Головного управління судових витрат, оскільки використання коштів на цілі, не передбачені ст. 73 Закону України від 09.07.2003 р. №1058-ІV суперечитиме нормам чинного законодавства України. Крім того, відповідач вважає, що позовні вимоги підлягають залишенню без розгляду відповідно до ст. 240 КАС України, оскільки з позовом позивач звернувся в 2023 році, при цьому позовні вимоги стосуються перерахунку починаючи з 01.12.2019 року, а тому пропущені строки позовної давності без поважних на те підстав.

19.04.2023 року відповідачем на виконання ухвали суду від 03.04.2023 року надано суду належним чином засвідчені копії матеріалів пенсійної справи позивача. ( а.с. 89-90).

25.04.2023 р. представником позивача було надано відповідь на відзив, в якій щодо пропуску строку звернення до суду зазначає, що протиправні дії були вчинені 01.07.2022 року, проте позивач дізнався про порушення своїх прав лише 23.01.2023 року, тобто з відповіді ГУ ПФУ в Одеській області від 17.01.2023 року та доданого до нього перерахунку пенсії позивача. Крім того, ухвалою суду від 31.03.2023 поновлено позивачу строк звернення до суду. Відтак, твердження відповідача про пропуск строку звернення до суду є безпідставним. У відзиві на позовну заяву ГУ ПФУ в Одеській області викладає заперечення щодо здійснення перерахунку пенсії виходячи з основного розміру 82% грошового забезпечення, проте дане питання не є спірним, оскільки рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18.10.2021 р. у справі №420/9383/21 за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Одеській області, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 01.01.2018 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років позивача, виходячи з 82 % відповідних сум грошового забезпечення із врахуванням раніше виплачених сум. Оскільки дане судове рішення є обов`язковим до виконання, заперечення відповідача щодо перерахунку пенсії виходячи з основного розміру 82% грошового забезпечення не відповідають положенням законодавства. Крім того, спірним питанням у даній справі є лише здійснення перерахунку та виплати пенсії без обмеження її максимальним розміром. Разом з тим, у відзиві на позов ГУ ПФУ в Одеській області не наводить жодних заперечень проти вказаного спірного питання. Відтак позивач підтримує всі свої аргументи, викладені в позовній заяві, щодо протиправності обмеження його пенсії максимальним розміром та просить задовольнити позов у повному обсязі.

III. Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 31.03.2023 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, якою передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Цією ухвалою зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області разом з відзивом на позов надати суду належним чином засвідчені копії матеріалів пенсійної справи позивача, зокрема, витяг з пенсійної справи позивача (рішення/протокол про призначення пенсії, рішення/протоколи про перерахунок пенсії, за спірний період, та документи, які слугували такому перерахунку, довідка про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії), тощо; докази вчинення або невчинення оскаржуваних дій з їх нормативно-правовим обґрунтуванням.

Враховуючи, що від сторін не надходило клопотань про розгляд справи в судовому засіданні, суд розглядає дану справу за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

ОСОБА_1 є пенсіонером органів внутрішніх справ, якому призначено пенсію на підставі Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ, що підтверджується матеріалами пенсійної справи за № N/A20154-МВС (а.с.50-51).

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18.10.2021 р. у справі №420/9383/21, яке набрало законної сили 18.11.2021 року, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії було задоволено.

Визнано протиправними дiї Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 82 % відповідних сум грошового забезпечення до 70 % від відповідних сум грошового забезпечення під час її перерахунку на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 01.01.2018 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 виходячи з 82 % відповідних сум грошового забезпечення із врахуванням раніше виплачених сум. ( а.с. 26-35)

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16.11.2021 р. у справі №420/16627/21, яке набрало законної сили 18.12.2021 року, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії з 01.12.2019 року на підставі довідки Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства Внутрішніх справ України в Одеській області №33/36-2081 від 19.07.2021 року виданої станом на листопад 2019 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 01.12.2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства Внутрішніх справ України в Одеській області №33/36-2081 від 19.07.2021 року виданої станом на листопад 2019 року у відповідності до вимог ст.43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року №2262-XII Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та положень Постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №988 Про грошове забезпечення поліцейських національної поліції, з урахуванням раніше виплачених сум. ( а.с. 36-46)

17.01.2023 р. ГУ ПФУ в Одеській області листом за вих. №1500-0308-8/6167 повідомило, що на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.11.2021 р., яке залишено без змін Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.04.2022 р. у справі №420/16627/21, позивачу 01.07.2022 р. проведено перерахунок пенсії. Розмір пенсії з 01.08.2022 р. становив 20 270,00 грн. До цього листа додані перерахунки пенсії позивача з 01.12.2019 року та з 01.08.2022 року (а.с.52, 54-55).

Відповідно до Перерахунку пенсії ОСОБА_1 за пенсійною справою № N/A20154-МВС, сформованого 01.07.2022 року, підсумок пенсії ( з надбавками ) з 01.12.2019 року складає 19 428,44 грн., у т.ч. основний розмір пенсії з урахуванням 70 % грошового забезпечення 19 428,44 грн., підсумок пенсії з урахуванням максимального розміру пенсії складає 16 380,00 грн. (а.с. 54, 90).

Відповідно до Перерахунку пенсії ОСОБА_1 за пенсійною справою № N/A20154-МВС, сформованого 01.07.2022 року, підсумок пенсії ( з надбавками ) з 01.08.2022 року складає 22 148,42 грн., у т.ч. основний розмір пенсії з урахуванням 70 % грошового забезпечення - 19 428,44 грн., індексація базового ОСНП (19 428,44 *0,140) складає 2 719,88 грн., підсумок пенсії з урахуванням максимального розміру пенсії складає 20 270,00 грн. (а.с. 55, 91).

21.02.2023 р. позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити перерахунок пенсії з урахуванням рішень Одеського окружного адміністративного суду від 18.10.2021 р. у справі № 420/9383/21 та від 16.11.2021 р. у справі № 420/16627/21, а також виплачувати пенсію за вислугу років без її обмеження максимальним розміром ( а.с.56-58 ).

08.03.2023 р. ГУ ПФУ в Одеській області листом за вих. №4792-3917/Г-02/8-1500/23 повідомило позивача, що 12.04.2022 р. набрало чинності рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.11.2021 р. у справі №420/16627/21, яким установлено нові види грошового забезпечення, які не були враховані при перерахунку пенсії за рішенням суду у справі №420/9383/21 у розмірі 82 % грошового забезпечення згідно із довідкою Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Одеській області про розмір грошового забезпечення, що враховувалась для перерахунку пенсій станом на січень 2016 року, тому перерахунок пенсії проведено з 01.12.2019 р. у розмірі 70 % грошового забезпечення, що передбачено статтею 13 Закону України від 09.04.1992 р. №2262-ХІІ, з врахуванням оновленої довідки ДУ ТМО МВС України по Одеській області від 19.07.2021 р. № 33/36-2081 (а.с.61-62).

Вважаючи дії відповідача щодо обмеження пенсії за вислугу років максимальним розміром протиправними, представник позивача звернувся до суду з даним позовом.

V. Норми права, які застосував суд.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 01.01.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі Закон № 2262-ХІІ), чинний на момент виникнення спірних правовідносин, яким передбачено, зокрема, -

- призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у статті 1-2 цього Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду України ( стаття 10 Закону № 2262-ХІІ)

- максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень. ( частина сьома статті 43 Закону № 2262-ХІІ в редакції Закону № 3668-VI від 08.07.2011; із змінами, внесеними згідно із Законами № 911-VIII від 24.12.2015, № 1774-VIII від 06.12.2016). (Положення частини сьомої статті 43 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) згідно з Рішенням Конституційного Суду № 7-рп/2016 від 20.12.2016)

- перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. ( частина перша ст. 63 Закону № 2262-ХІІ )

- усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій. ( частина четверта статті 63 Закону № 2262-ХІІ )

01 жовтня 2011 року набрав чинності Закон України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08 липня 2011 року № 3668-VI (далі Закон № 3668-VI), яким передбачено, зокрема, -

- максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України … " Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" … не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Податкового кодексу України, Митного кодексу України, законів України … "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" … не може перевищувати 10740 гривень. ( частина перша статті 2 Закону № 3668-VI із змінами, внесеними згідно із Законами № 911-VIII від 24.12.2015, № 1774-VIII від 06.12.2016).

- обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом. ( пункт 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3668-VI)

01.01.2016 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24 грудня 2015 року № 911-VIII, яким передбачено, зокрема, що дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 1 січня 2016 року ( пункт 2 розділу 2 Прикінцевих положень цього Закону).

VI. Оцінка суду

З огляду на вищевказані нормативно-правові акти, які є чинними на момент виникнення спірних правовідносин, обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, вперше введено в дію Законом № 3668-VI, який набрав законної сили 01.10.2011 р.

При цьому, вказаним Законом були внесені зміни у статтю 43 Закону № 2262-XII, а саме: максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, відповідачем на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.11.2021 р. у справі № 420/16627/21, з урахуванням оновленої довідки ДУ Територіальне медичне об`єднання Міністерства Внутрішніх справ України в Одеській області № 33/36-2081 від 19.07.2021 року про грошове забезпечення ОСОБА_1 проведено перерахунок розмір його пенсії з 01.12.2019 року.

Відповідно до Перерахунку пенсії ОСОБА_1 за пенсійною справою № N/A20154-МВС, сформованого 01.07.2022 року, при вказаному перерахунку пенсії відповідачем застосовані обмеження пенсії позивача максимальним розміром (16 380,00 грн.), оскільки підсумок пенсії ( з надбавками ) з 01.12.2019 року складає 19 428,44 грн. (а.с. 54, 90).

Отже, під час проведення вказаного перерахунку пенсії відповідачем застосовані обмеження пенсії позивача максимальним розміром, передбачені ст. 2 Закону України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи № 3668-VI Закону № 3668-VI.

При цьому, суд враховує, що ні на звернення позивача від 21.02.2023 р. щодо здійснення перерахунку пенсії з урахуванням вказаного рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.11.2021 р. у справі № 420/16627/21, а також виплачувати пенсію за вислугу років без її обмеження максимальним розміром, ні у відзиві на позов відповідач не висловив свою позицію щодо обмеження пенсії позивача максимальним розміром.

З огляду на вказане суд вирішує справу за наявними у справі матеріалами.

Щодо положень ст.. 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 № 3668-VI (далі - Закон №3668-VI), то на час перерахунку позивачу пенсії є чинними і не булі визнана неконституційними.

Разом з тим, Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII.

Згідно з пунктом 2 резолютивної частини вказаного Рішення положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто 20.12.2016.

Конституційний Суд України у Рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/2016, яким визнав таким, якими, що не відповідають статті 17 Конституції України, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262, виходив із того, що норми-принципи частини п`ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, зокрема у зв`язку з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені. При цьому Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, введено в дію Законом № 3668-VI, яким внесено зміни у статтю 43 Закону № 2262-XII, шляхом викладення її в редакції Закону № 3668-VI.

Тобто, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII та положення частини першої статті 2 Закону № 3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон № 2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII) та є однаковими за змістом.

Конституційним Судом України у Рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає статті 17 Конституції України положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII.

При цьому положення статті 2 Закону № 3668-VI (у частині поширення її дії на Закон № 2262-XII), які дублюють зміст частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Тобто, на момент виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між Законом № 2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 та Законом № 3668-VI - у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Оскільки норми вказаних законів неоднаково регулюють правовідносини щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців у частині обмеження їх пенсії максимальним розміром, суд доходить висновку, що вони явно суперечать один одному.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у пунктах 52, 56 рішення від 14.10.2010 у справі "Щокін проти України" (Заяви № 23759/03 та № 37943/06) зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду. На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу "якості закону", передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника. Таким чином, у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Водночас положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.11.2018 у справі № 812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

У постанові від 13.02.2019, що винесена Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі № 822/524/18 із посиланням на положення статей 1, 8, 92 Конституції України, а також на статтю 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права зроблено висновок, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових "прогалин" щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Зважаючи на викладене, у цій справі застосуванню підлягають норми Закону №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, а не норми Закону № 3668-VI.

Водночас, відповідачем у спірних правовідносинах застосовано положення статті 2 Закону № 3668-VI, тобто не застосовано підхід, який був найбільш сприятливим для позивача.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, що викладена у постановах від 09.02.2021 у справі №640/2500/18, від 16.12.2021 у справі №400/2085/19, по справі № 640/11168/20 від 17 лютого 2022 року та № 240/7087/20 від 27 січня 2022 року.

Правовими положеннями ч. 5 ст. 242 КАС України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Підсумовуючи викладене, обмеження відповідачем максимального розміру пенсії позивача, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом № 2262-ХІІ, є протиправним, а тому суд вважає за необхідне визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження перерахованої позивачу пенсії максимальним розміром, починаючи з 01.12.2019 року.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

У зобов`язальній частині позовних вимог представник позивача просить, серед іншого, зобов`язати ГУ ПФУ в Одеської області здійснити з 01.12.2019 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років позивачу, виходячи з 82 % відповідних сум грошового забезпечення без обмеження максимальним розміром з урахуванням раніше виплачених сум.

Відповідно до пункту 23 частини 1 статі 4 КАС України похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Разом з тим, представник позивача стверджує, що здійснення перерахунку пенсії виходячи з основного розміру 82 % грошового забезпечення не є спірним у даній справі, оскільки рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18.10.2021 р. у справі № 420/9383/21 зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області здійснити з 01.01.2018 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років позивача, виходячи з 82 % відповідних сум грошового забезпечення із врахуванням раніше виплачених сум, а відтак заперечення відповідача щодо перерахунку пенсії виходячи з основного розміру 82 % грошового забезпечення не відповідають положенням законодавства.

Суд не погоджується з позицією представника позивача в частині відсутності спору щодо перерахунку пенсії з 01.12.2019 р., виходячи з основного розміру 82 % грошового забезпечення, здійсненого відповідачем на підставі довідки Державної установи Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області №33/36-2081 від 19.07.2021 року та виконання судового рішення у справі № 420/16627/21, оскільки відповідно до Перерахунку пенсії ОСОБА_1 за пенсійною справою № N/A20154-МВС, сформованого 01.07.2022 року, підсумок пенсії ( з надбавками ) з 01.12.2019 року складає 19 428,44 грн., у т.ч. основний розмір пенсії з урахуванням 70 % грошового забезпечення 19 428,44 грн. (а.с. 54, 90).

Тобто, під час вказаного перерахунку відповідачем всупереч рішенню Одеського окружного адміністративного суду від 18.10.2021 р. у справі № 420/9383/21 знову зменшено відсотковий показник грошового забезпечення з « 82 %» на « 70 %».

Як зазначалось вище, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18.10.2021 р. у справі №420/9383/21, яке набрало законної сили 18.11.2021 року, зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області здійснити з 01.01.2018 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , виходячи з 82 % відповідних сум грошового забезпечення із врахуванням раніше виплачених сум. ( а.с. 26-35) Даний висновок суду вмотивований тим, що « ….при перерахунку пенсії позивача з 1 січня 2018 року відповідно до ст. 63 Закону №2262-ХІІ на підставі Постанови Кабінету Міністрів України №103 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм ч. 2 ст. 13 Закону №2262-ХІІ, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним. За таких обставин у відповідача були відсутні підстави для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії при здійсненні її перерахунку.»

Надаючи правову оцінку діям відповідача щодо зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії з « 82 %» на « 70 % » у зв`язку з перерахунком пенсії позивача з 01.12.2019 року, суд вказує наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону № 2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

За положеннями ч. 2 ст. 13 цього Закону (в редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу) максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, -95 процентів.

Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 року № 3668-VІ до вказаної норми були внесені зміни, якими обмежено максимальний розмір пенсії на рівні 80% від відповідних сум грошового забезпечення.

В подальшому Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 р. №1166-VII також внесені зміни до частини другої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та змінено до 70% максимальний розмір пенсії від сум грошового забезпечення.

Обґрунтовуючи правомірність своїх дій, ГУ ПФУ в Одеській області у листі-відповіді від 08.03.2023 зазначає, що у зв`язку з тим, що 12.04.2022 р. набрало чинності рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.11.2021 р. у справі №420/16627/21, яким установлено нові види грошового забезпечення, які не були враховані при перерахунку пенсії за рішенням суду у справі № 420/9383/21 у розмірі 82 % грошового забезпечення згідно із довідкою Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Одеській області про розмір грошового забезпечення, що враховувалась для перерахунку пенсій станом на січень 2016 року, то перерахунок пенсії проведено з 01.12.2019 р. у розмірі 70% грошового забезпечення, що передбачено статтею 13 Закону України від 09.04.1992 р. №2262-ХІІ, з врахуванням оновленої довідки ДУ ТМО МВС України по Одеській області від 19.07.2021 р. №33/36-2081.

Суд не погоджується з даною позицією відповідача з огляду на нижченаведене.

Зі змісту ст. 63 Закону № 2262-ХІІ слідує, що при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців та особам, які мають право на пенсію за цим Законом, має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

При вирішені даного спору застосуванню підлягають положення ст. 58 Конституції України, за змістом якої, Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Внесені Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи"» від 08.07.2011 р. № 3668-VІ та Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 р. №1166-VIІ зміни до частини другої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% від сум грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедура призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Таким чином, при перерахунку розміру пенсії на підставі Закону № 2262-ХІІ максимальний її розмір має обраховуватися із вказаного у довідці грошового забезпечення, але виходячи із розміру пенсії у відсотках, право на які особа набула на момент виходу на пенсію і розмір яких не може бути зменшено наступними змінами в законодавстві.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 03.03.2018р. у справі №175/1665/17 (2-а/175/41/17) провадження № К/9901/9550/18 та від 24.04.2018 у справі №686/12623/17, провадження № К/9901/849/17.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, при призначені пенсії позивачу за вислугу років (29 років) розмір пенсії обчислювався виходячи із 82% сум грошового забезпечення відповідно до редакції частини другої статі 13 Закону № 2262-XII.

Оскільки позивач набув право на пенсію у розмірі 82% від суми грошового забезпечення, то відповідно до статей 22, 58 Конституції України не допускається звуження права позивача на перерахунок розміру пенсії у меншому відсотковому відношенні. Отже, при перерахунку пенсії її розмір має бути розрахований із зазначеного у довідці уповноваженого органу грошового забезпечення, але не нижчим, ніж розмір раніше призначених пенсій, як це передбачено частиною 4 ст. 63 Закону № 2262-ХІІ.

Відтак, суд вважає, що відповідачем безпідставно знижено позивачу основний розмір пенсії з 82 % на 70 % сум грошового забезпечення при її перерахунку з 01.12.2019 року на підставі довідки ДУ ТМО МВС України по Одеській області № 33/36-2081 від 19.07.2021 р. станом на листопад 2019 р.

Щодо покликання відповідача у листі-відповіді від 08.03.2023 р. в частині визначення вказаним судовим рішенням нарахування пенсії позивачу без обмеження її максимального розміру лише станом на дату, з якої судом зобов`язано провести перерахунок пенсії, то суд вважає його помилковим, оскільки рішення суду передбачає виплату позивачу пенсії без обмеження її максимального розміру, не лише на якусь дату, а й у надалі, проводячи пенсійні виплати, які в певний момент були обмежені максимальним розміром.

Правова визначеність, як спеціальна складова більш загального принципу верховенства права, передбачає правило остаточності рішень суду та гарантованість їх виконання. Цей принцип був сформульований ще в Стародавньому Римі: "res judicata pro veritate habeture" - "судове рішення має прийматися за істину" (у більш вільному трактуванні формулюється так: "що вирішено - вирішено і не має переглядатися до безмежності").

Таким чином, остаточне рішення суду є обов`язковим до виконання до моменту зміни умов, за яких його ухвалено.

Оскільки за положеннями частини 2 ст. 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, то з урахуванням на встановлені обставини та з метою належного способу відновлення порушеного права позивача суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дій ГУ ПФУ в Одеській області щодо зменшення ОСОБА_1 розміру пенсії за вислугу років з 82 % на 70 % грошового забезпечення при проведенні перерахунку пенсії з 01.12.2019 р. на підставі довідки Державної установи Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області №33/36-2081 від 19.07.2021 року.

Обираючи спосіб відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

З огляду на встановлені обставини, та з метою належного способу відновлення порушеного права позивача суд вважає за необхідне зобов`язати ГУ ПФУ в Одеської області здійснити з 01.12.2019 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , виходячи з 82% відповідних сум грошового забезпечення та на підставі довідки Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області №33/36-2081 від 19.07.2021 року, виданої станом на листопад 2019 року у відповідності до вимог ст. ст. 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та положень постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №988 Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції без обмеження максимальним розміром з урахуванням раніше виплачених сум.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання ГУ ПФУ в Одеської області здійснити з 01.12.2019 року перерахунок та виплату пенсії з індексацією базового ОСНП без обмеження максимальним розміром з урахуванням раніше виплачених сум, то суд враховує наступне.

Як вбачається з Перерахунку пенсії ОСОБА_1 за пенсійною справою № N/A20154-МВС, сформованого 01.07.2022 року, підсумок пенсії ( з надбавками ) з 01.08.2022 року складає 22 148,42 грн., у т.ч. основний розмір пенсії з урахуванням 70 % грошового забезпечення - 19 428,44 грн., індексація базового ОСНП (19 428,44 *0,140) складає 2 719,88 грн., підсумок пенсії з урахуванням максимального розміру пенсії складає 20 270,00 грн. (а.с. 55, 91).

Тобто, вказаний перерахунок пенсії позивача здійсненний з 01.08.2022 року, а не з 01.12.2019 року, а тому підставою для здійснення вказаного перерахунку не є рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.11.2021 р. у справі № 420/16627/21, з урахуванням оновленої довідки ДУ Територіальне медичне об`єднання Міністерства Внутрішніх справ України в Одеській області № 33/36-2081 від 19.07.2021 року про грошове забезпечення ОСОБА_1 проведено перерахунок розмір його пенсії з 01.12.2019 року.

При цьому, суд вказує, що 16.02.2022 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" ( далі постанова КМУ № 118), якою установлено, що з 1 березня 2022 року, перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 Питання проведення індексації пенсій у 2019 році (Офіційний вісник України, 2019 р., № 19, ст. 663), проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,14 ( абзац другий пункту 1 постанови КМУ № 118).

Отже, станом на 01.12.2019 року у відповідача не існувало підстав для здійснення перерахунку пенсії позивача з урахуванням індексації базового ОСНП, що також підтверджується Перерахунком пенсії ОСОБА_1 за пенсійною справою № N/A20154-МВС з 01.12.2019 року, сформованого 01.07.2022 року (а.с. 54, 90).

З огляду на вказане, суд не вбачає підстав для задоволення позову у цій частині.

Що стосується позиції відповідача про необхідність залишення заявленого позову без розгляду у зв`язку пропуском позивачем строку звернення до суду, то суд зазначає, що згідно ухвали суду від 03.04.2023 року вказане питання було розглянуто під відкриття провадження у справі.

Відповідно до частин 1-2 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, для вирішення питання про наявність або відсутність пропуску строку звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи необхідно з`ясувати, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів спрви, предметом оскарження у даній справі є дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження пенсії за вислугу років позивача максимальним розміром.

В свою чергу, датою обізнаності позивача про порушення своїх прав є отримання ним 23.01.2023 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області листа-відповіді від 17.01.2023 р., до якого були додані перерахунки пенсії позивача з 01.12.2019 р. та з 01.08.2022 року, з яких позивач дізнався про порушення свої прав, що спонукало його звернутись до суду.

Відтак початком перебігу шестимісячного строку звернення до адміністративного суду з даним позовом є 23.01.2023 року.

При цьому, з даною позовною заявою позивач звернувся до суду 24.03.2023 р., тобто з дотриманням строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України, а тому відсутні підстави для залишення заявленого позову без розгляду відсутні.

У контексті оцінки інших доводів сторін звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та " Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

VII. Висновок суду

Частиною 1 ст. 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

VIII. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Частиною третьою статті 139 КАС України передбачено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (частина третя статті 139 КАС України).

Як встановлено судом, при зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір в сумі 858,88 грн., що підтверджується платіжним документом, який міститься в матеріалах цієї справи (а.с. 11).

Оскільки за результатами розгляду справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині вимог зобов`язального характеру, які є похідними від вимог щодо визнання протиправними дії відповідача, які судом задоволені, тому сплачений позивачем судовий збір в сумі 858,88 грн. підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.

Щодо тверджень відповідача про безпідставність вимоги позивача стосовно стягнення судових витрат по сплаті судового збору з Головного управління, оскільки, згідно з ч. 2 ст. 73 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом, суд вважає необґрунтованими та спростовуються вказаними нормами КАС України.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90 143, 242-246,250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеській області (вул. Канатна, буд. 83, м. Одеса, 65012, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дій Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеській області щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 82 % відповідних сум грошового забезпечення до 70 % від відповідних сум грошового забезпечення та щодо обмеження пенсії максимальним розміром при проведенні перерахунку пенсії з 01.12.2019 р. на підставі довідки Державної установи Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області № 33/36-2081 від 19.07.2021 року, виданої станом на листопад 2019 року у відповідності до вимог ст. ст. 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та положень постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №988 Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Одеській області здійснити з 01.12.2019 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , виходячи з 82 % відповідних сум грошового забезпечення та без обмеження максимальним розміром на підставі довідки Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області №33/36-2081 від 19.07.2021 року, виданої станом на листопад 2019 року у відповідності до вимог ст. ст. 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та положень постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №988 Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції, з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна 83, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати по сплаті судового збору у сумі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) гривень 88 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.А. Дубровна