Справа № 160/18824/22
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2023-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.11.2022 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЙЛ КОР» до Дніпропетровської обласної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.
18.01.2023 року Дніпропетровською обласною державною адміністрацією подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти позовних вимог, вважає їх необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Зазначає, що обраний позивачем спосіб відновлення порушеного права не відповідає вимогам закону, оскільки ним заявлено вимоги про визнання протиправними дій/бездіяльності до неналежного відповідача, того, що не вирішував питання, що становить предмет доказування у даній справі, натомість, вимога про зобов`язання вчинити певні дії облдержадміністрацією є похідною від вимоги про визнання протиправними дій/бездіяльності, тому в задоволенні позовних вимог позивача необхідно відмовити в повному обсязі.
28.04.2023 року Департамент екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації надав відзив на позовну заяву в якому він заперечує проти задоволення позовних вимог, вважає їх необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Зазначає, що 30.06.2022 року на адресу Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрпації через Центр надання адміністративних послуг м. Дніпра надійшли заяви та пакети документів на одержання дозволу на викиди забруднюючих речовин стаціонарними джерелами ТОВ «ОЙЛ КОР» та звіт по інвентаризації викидів забруднюючих речовин, розробником якого було ТОВ «Аргет Групп». Після розгляду пакету документів на одержання дозволів на викиди забруднюючих речовин ТОВ «ОЙЛ КОР» Департамент листами від 11.07.2022 року на підставі пункту 2 частини 5 статті 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» було запропоновано позивачу направити до дозвільного центру заяву та відкориговані документи для отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, з визначенням конкретних зауважень та терміну повторного подання документів. Також, Департамент не погоджується з доводами позивача щодо застосування принципу мовчазної згоди, а самі позовні вимоги вважає такими, що являють собою втручання в дискрецію суб`єкта владних повноважень.
28.04.2023 року від Дніпропетровської обласної державної адміністрації надійшов відзив на позовну заяву в якому вона заперечує проти задоволення позовних вимог, з підстав які були зазначені у відзиві на позовну заяву поданому до суду 18.01.2023 року.
13.06.2023 року позивачем надано відповідь на відзиви на позовну заяву в якій позивач зазначає, що відповідачами неправильно застосовано норми матеріального права Конституції України та законів України, оскільки Департамент не є дозвільним органом у значенні визначеному статтею 1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», а його листи не є розпорядчими документами, в тому числі актами індивідуальної дії. Вважає, що відповідачами не спростовано жодних обставин, якими обгрунтовуються вимоги позовної заяви та просить задовольнити позовну заяву у повному обсязі.
28.06.2023 року Департамент екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації надав заперечення на відповідь на відзиви в яких підтримав позицію наведену у відзиві на позовну заяву.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.07.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
В судове засідання 04.10.2023 року представники сторін не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
04.10.2023 року представник позивача надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити.
04.10.2023 року представник Дніпропетровської обласної державної адміністрації надав клопотання про розгляд справи без його участі, заперечув проти задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Оскільки відсутні перешкоди для розгляду справи в судовому засідання, суд вважає за можливе розглянути справу в письмовому провадження, враховуючи клопотання представників сторін від 04.10.2023 року.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, встановив наступне.
Основним видом діяльності позивача є оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами; додатковими видами діяльності є: роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями і тютюновими виробами; роздрібна торгівля пальним; роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах; вантажний автомобільний транспорт; надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.
11.07.2022 року Департаментом екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації позивачу надано відповіді за результами розгляду всіх трьох заяв від 29.06.2022 року, які мають ідентичний зміст.
Так, розглянувши заяви від 29.06.2022 року, Департамент відмовляє у видачі дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами на підставі пункту 2 частини 5 статті 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», а саме: виявлено невідповідності пункту 2.3 документів пункту 2.13 документів; виявлено невідповідності між пунктом 2.3 документів та таблицею 2.4 звіту по інвентаризації викидів забруднюючих речовин; виявлено невідповідності пункту 2.5 документів вимогам пункту 2.5 Інструкції; виявлено невідповідності генерального плану документів вимогам пункту 2.4 Інструкції; виявлено невідповідності між пунктом 2.18 документів та наданого повідомлення про намір отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонармини джерелами; відсутня електронна форма документів (наданий електронний носій- пустий).
Враховуючи зазначене, обгрунтовуючі документи для отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами АЗС №2 (Широківський район, смт. Широке, вул. Соборна, 217), АЗС №1 (Широківський район, с. Широка дача, вул. Вишнева, 81), АЗС №3 (Апостолівський район, с. Грушівка, вул. Шосейна, 43а) повертаються для доопрацювання.
Зазначено, що підприємству у місячний термін необхідно направити до дозвільного центру заяву та відкориговані документи для отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами ТОВ «ОЙЛ КОР».
Позивач не висловлює заперечень щодо виявлених за результатами розгляду заяв від 29.06.2022 року в обгруновуючих документах невідповідностей, а зазначає про допущену Дніпропетровською обласною державною адміністрацією бездіяльність щодо невидачі йому дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, що і стало підставою для звернення до суду з даною позовною заявою.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Правові та організаційні засади функціонування дозвільної системи у сфері господарської діяльності, порядок діяльності дозвільних органів, уповноважених видавати документи дозвільного характеру, та адміністраторів визначає Закон України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" від 06.09.2005 №2806-IV (далі - Закон №2806-IV).
Статтею 1 цього Закону надано визначення терміну «документ дозвільного характеру», як дозвіл, висновок, рішення, погодження, свідоцтво, інший документ в електронному вигляді (запис про наявність дозволу, висновку, рішення, погодження, свідоцтва, іншого документа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), який дозвільний орган зобов`язаний видати суб`єкту господарювання у разі надання йому права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності та/або без наявності якого суб`єкт господарювання не може проваджувати певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності.
В свою чергу, згідно зі статтею 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.
Відповідно частини 1 статті 4 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності", виключно законами, які регулюють відносини, пов`язані з одержанням документів дозвільного характеру, встановлюються: необхідність одержання документів дозвільного характеру та їх види; дозвільний орган, уповноважений видавати документ дозвільного характеру; платність або безоплатність видачі (переоформлення, анулювання) документа дозвільного характеру; строк видачі документа дозвільного характеру або відмови у його видачі; вичерпний перелік підстав для відмови у видачі, переоформлення, анулювання документа дозвільного характеру; строк дії документа дозвільного характеру або необмеженість строку дії такого документа; перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності; перелік та вимоги до документів, які суб`єкту господарювання необхідно подати для одержання документа дозвільного характеру.
За положеннями частин першої-другої статті 4-1 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" порядок проведення дозвільної (погоджувальної) процедури, переоформлення та анулювання документів дозвільного характеру центральними органами виконавчої влади, їх територіальними органами встановлюється Кабінетом Міністрів України за поданням відповідного дозвільного органу, погодженим з уповноваженим органом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Порядок проведення дозвільної (погоджувальної) процедури, переоформлення та анулювання документів дозвільного характеру, що законами України віднесено до повноважень органів місцевого самоврядування, встановлюється їх рішенням, а у випадках, передбачених законом, - на підставі типових порядків, затверджених Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2002 року №302 відповідно до статті 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" затверджено Порядок проведення та оплати робіт, пов`язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян - підприємців, які отримали такі дозволи, який встановлює єдиний механізм проведення та оплати робіт, пов`язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.
Цей Порядок встановлює єдиний механізм проведення робіт, пов`язаних з видачею, відмовою у видачі, анулюванням, переоформленням, зупиненням і поновленням дії дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, та обліку суб`єктів господарювання, які отримали такі дозволи.
Згідно пункту 2 вказаного Порядку (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами (далі - дозвіл) - це офіційний документ, який дає право підприємствам, установам, організаціям та громадянам - підприємцям (далі - суб`єкт господарювання) експлуатувати об`єкти, з яких надходять в атмосферне повітря забруднюючі речовини або їх суміші, за умови дотримання встановлених відповідних нормативів граничнодопустимих викидів та вимог до технологічних процесів у частині обмеження викидів забруднюючих речовин протягом визначеного в дозволі терміну.
Відповідно пункту 3 вказаного Порядку (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), дозвіл видається безоплатно на строк не менш як п`ять років суб`єкту господарювання, об`єкт якого відповідно до законодавства належить до другої або третьої групи, - обласними, Київською та Севастопольською міськими держадміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища через дозвільні центри за погодженням з територіальними органами Держпродспоживслужби.
В даному випадку, судом встановлено, що 29.06.2022 року на адресу Департаменту екології та природних ресурсів через Центр надання адміністративних послуг надійшли заяви позивача на видачу дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами та пакети документів на одержання дозволу на викиди забруднюючих речовин стаціонарними джерелами ТОВ «ОЙЛ КОР» на АЗС №2 (Широківський район, смт. Широке, вул. Соборна, 217), АЗС №1 (Широківський район, с. Широка дача, вул. Вишнева, 81), АЗС №3 (Апостолівський район, с. Грушівка, вул. Шосейна, 43а).
Всі заяви були розглянуті Департаментом екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації, за наслідками розгляду документів було видано відповідні листи за підписом директора Департаменту Ірини Понікарової.
Позивач наголошує на протиправності розгляду його заяв та надання відмови у видачі дозволів Департаментом екології та природних ресурсів та наполягає на тому, що таке повноваження має виключно Дніпропетровська обласна державна адміністрація.
З даного питання суд зазначає, що у відповідності до частини 1 статті 2 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцеві державні адміністрації в межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці забезпечують виконання Конституції, законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, інших органів виконавчої влади вищого рівня.
До структури облдержадміністрації входять апарат облдержадміністрації, а також департаменти, управління ті інші структурні підрозділи, які є юридичними особами публічного права і згідно зі статтею 42 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» здійснюють керівництво галузями управління та несуть відповідальність за їх розвиток.
Постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2012 року №887 затверджено типове положення про структурний підрозділ місцевої державної адміністрації.
Відповідно до пункту 6 Типового положення серед завдань, які відповідно до визначених галузевих повноважень виконує структурний підрозділ, передбачено надання адміністративних послуг та здійснення передбачених законом галузевих повноважень.
Судом встановлено, що розпорядженням голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 20.05.2013 року Р№-243/0/3-13 створено Департамент екології та природніх ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації.
У відповідності до Положення про Департамент екології та природніх ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації в новій редакції, затвердженій розпорядженням голови обласної державної адміністрації від 02.03.2021 року №Р-215/0/2-21, Департамент є юридичною особою публічного права, має власний баланс, рахунки в органах Казначейства, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, власні бланки.
Пунктом 2 Положення визначено, що Департамент підпорядкованій голові облдержадміністрації, а також підзвітний і підконтрольний Міністерству захисту довкілля та природних ресурсів.
Пунктом 4 Положення передбачено основні завдання Департаменту, зокрема, забезпечення реалізації державної політики, здійснення управління та регулювання у сферах охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення та охорони природних ресурсів, поводження з відходами (крім поводження з радіоактивними відходами), пестицидами та агрохімікатами, заповідної справи, формування, організація, збереження та використання природно-заповідного фонду та екологічної мережі, забезпечення в межах своєї компетенції екологічної безпеки.
Відповідно до підпунктів 2 та 34 пункту 6 Положення Департамент відповідно передбачених законодавством галузевих повноважень розглядає, обґрунтовуючи матеріали, та подає на підпис голові облдержадміністрації дозволи на викиди забруднюючих речовим в атмосферне повітря стаціонарними джерелами суб`єктів, об`єкти яких відповідно до законодавства належать до другої або третьої групи; у межах наданих повноважень готує проекти рішень щодо видачі, переоформлення та анулювання дозволів (документів дозвільного характеру) та падає на затвердження керівництву облдержадміністрації.
В свою чергу, розпорядженням в.о. голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 05.02.2021 року №Р-84/0/3-21 «Про видачу дозволів на викиди забруднюючих речовим в атмосферне повітря стаціонарними джерелами» уповноважено керівника Департаменту екології та природних ресурсів облдержадміністрації у разі наявності зауважень до пакету документів на отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами підписувати листи суб`єктам господарювання, об`єкти яких відповідно до законодавства належать до другої або третьої групи. Департамент екології та природних ресурсів облдержадміністрації визначено відповідальним за опрацювання у встановленому чинним законодавством України порядку заяв та документів на отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами суб`єктам господарювання, об`єкти яких відповідно до законодавства належать до другої або третьої групи, з дотриманням строків, передбачених Законом України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльної».
Отже, на підставі вищевказаних нормативних актів, Департамент екології та природних ресурсів наділений повноваженнями у разі наявності зауважень до пакету документів на отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами підписувати листи суб`єктам господарювання, об`єкти яких відповідно до законодавства належать до другої або третьої групи.
Враховуючи встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку, що Департамент екології та природних ресурсів в межах наданих йому повноважень здійснив розгляд заяв позивача від 29.06.2022 року, та, враховуючи встановлені невідповідності у обгрунтовуючих документах, направив позивачу листи в яких зазначив всі встановлені ним невідповідності, повернув документи на доопрацювання та встановив термін для подання документів з усуненими невідповідностями.
Позивачем не оскаржуються виявлені Департаментом невідповідності в обгрунтовуючих документах, а стверджується про необхідність розгляду його заяв виключно Дніпропетровською обласною державною адміністрацією, яка єдина має встановлене законом право на видачу дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, обо відмову у такій видачі.
У зв`язку із цим, суд не аналізував такі заяви та подані позивачем документи на предмет їх комплектності та відповідності вимогам законодавства, що передусім виключає підстави для задоволення позову шляхом зобов`язання відповідача ухвалити рішення про надання дозволів на викиди.
Суд погоджується з доводами позивача, що видача дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, відповідно частини 5 статті 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» та пункту 3 Порядку №302 віднесено до компетенції обласних державних адміністрацій.
Проте, розгляд обгрунтовуючих документів для підготовки проекту рішень щодо видачі дозволів на викиди забруднюючих речовин здійснюється саме Департаментом екології та природних ресурсів, який, у разі наявності зауважень до пакету документів на отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами уповноважений підписувати листи суб`єктам господарювання, об`єкти яких відповідно до законодавства належать до другої або третьої групи.
В свою чергу, відповідно змісту листів Департаменту екології та природних ресурсів від 11.07.2022 року, останні за своїм змістом, хоча і містять фразу про відмову у видачі дозволу, за своєю суттю є повідомленнями щодо виявлених неточностей у наданих обгрунтовуючих документах, повернення документів на доопрацювання, встановлюють термін для їх усунення та не є рішеннями суб`єкта владних повноважень про відмову у видачі дозволу на викиди забруднюючих речовин.
Враховуючи зазначене та встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку про відсутність допущеної по відношенню до позивача протиправної бездіяльності Дніпропетровською обласною державною адміністрацією, відсутність протиправних дій зі сторони Департаменту екології та природних ресурсів та відповідно відсутність підстав для задоволення позовної заяви в цій частині.
Оскільки суд прийшов до висновку про відсутність будь-якої протиправної дії та бездіяльності щодо позивача, позовні вимоги про зобов`язання вчинити певні дії не підлягають задоволенню як похідні.
При цьому, суд не враховує висновки Верховного Суду зазначені у постанові від 17.03.2021 року у справі №826/9746/17, на застосуванні яких наполягав позивач, оскільки ключовими у вказаній справі являлись правові питання хто є належним дозвільним органом під час надання дозволу на розміщення зовнішньої реклами у м. Києві та за яких умов унаслідок застосування принципу мовчазної згоди у суб`єкта господарювання виникає право на здійснення дозвільної господарської діяльності.
Одночасно суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№4909/04), згідно з якою у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) №303-A, пункт 29).
Окрім того, відповідно до пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Залишаючи без оцінки окремі аргументи учасників справи, суд виходить з того, що такі обставини лише опосередковано стосуються суті і природи спору, а їх оцінка не має вирішального значення для його правильного вирішення.
Закріплений у частині першій статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно із частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частинами першою-третьою статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо.
Таким чином, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
На підставі викладеного та керуючись статтями 9, 73, 77, 78, 90, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
В задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЙЛ КОР» до Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.І. Озерянська