Справа № 520/8303/22
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2023-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2023 р. Справа № 520/8303/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,

Суддів: Кононенко З.О. , Калиновського В.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.02.2023, головуючий суддя І інстанції: Старосєльцева О.В., м. Харків, повний текст складено 21.02.23 у справі № 520/8303/22

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Харківській області

про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Харківській області (далі по тексту - ГУНП в Харківській області, відповідач), в якому просила суд:

- визнати незаконним та скасувати наказ ГУНП в Харківській області №298 від 03.06.2022 року "Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейських ГУНП в Харківській області" в частині застосування дисциплінарного стягнення до капрала поліції ОСОБА_1 , інструктора з особистої безпеки тренінгового центру ГУНП в Харківській області, у вигляді звільнення зі служби в Національній поліції України;

- визнати незаконним та скасувати наказ ГУНП в Харківській області №285 о/с від 13.06.2022 року в частині звільнення капрала поліції ОСОБА_1 , інструктора з особистої безпеки тренінгового центру ГУНП в Харківській області з Національної поліції України, у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в Національній поліції України;

- поновити ОСОБА_1 в Національній поліції України на посаді інструктора з особистої безпеки тренінгового центру ГУНП в Харківській області;

- стягнути з ГУНП в Харківській області на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 14.06.2022 року по день фактичного поновлення на службі в Національній поліції України, який на дату подання позовної заяви складає 45 629 гри. 70 коп.;

- допустити негайне виконання постанови суду в частині поновлення ОСОБА_1 на службі та стягнення середнього грошового забезпечення у межах суми стягнення за один місяць.

В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що накази ГУНП в Харківській області №298 від 03.06.2022 року "Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейських ГУНП в Харківській області" в частині застосування дисциплінарного стягнення до капрала поліції ОСОБА_1 , інструктора з особистої безпеки тренінгового центру ГУНП в Харківській області, у вигляді звільнення зі служби в Національній поліції України та №285 о/с від 13.06.2022 року в частині звільнення капрала поліції ОСОБА_1 , інструктора з особистої безпеки тренінгового центру ГУНП в Харківській області з Національної поліції України, у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в Національній поліції України є такими, що порушують її права, є незаконними та підлягають скасуванню.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.02.2023 року позов - залишено без задоволення.

ОСОБА_1 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просила суд апеляційної інстанції рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.02.2023 року в частині залишення без задоволення позовних вимог про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на посаді - скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким: визнати протиправним та скасувати наказ №298 від 03.06.2022 року ГУНП в Харківській області «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейських ГУНП в Харківській області» в частині застосування до інструктора з особистої безпеки тренінгового центру ГУНП в Харківській області з Національної поліції ГУНП в Харківській області капрала поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції; визнати протиправним та скасувати наказ №285 від 13.06.2022 року ГУНП в Харківській області в частині звільнення інструктора з особистої безпеки тренінгового центру ГУНП в Харківській області капрала поліції ОСОБА_1 з Національної поліції у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в Національній поліції України; поновити капрала поліції ОСОБА_1 інструктора з особистої безпеки тренінгового центру ГУНП в Харківській області.

В обґрунтування вимог скарги посилається на те, що рішення суду є таким, що винесено з порушенням норм процесуального та матеріального права, є незаконним та необґрунтованим, а відтак підлягає скасуванню. Зазначає, що в наказах ГУНП в Харківській області від 03.06.2022 року №298 та №285 о/с від 13.06.2022 року вина позивача в дисциплінарних проступках є відсутньою, оскільки вони допущені позивачем в силу непереборних обставин, а відтак до дисциплінарної відповідальності його притягнуто незаконно. Вказує, що звільнення зі служби в поліції є найсуворішим видом дисциплінарного стягнення за порушення службової дисципліни та є крайнім заходом дисциплінарного впливу. Передумовою звільнення поліцейського за вчинення дисциплінарного правопорушення, пов`язаного зі здійсненням службової діяльності, має бути грубе порушення службової дисципліни, встановлене внаслідок ретельного службового розслідування та підтверджене належним доказами. Посилається на те, що перебуваючи на посаді інструктора з особистої безпеки тренінгового центру ГУНП в Харківській області, вона сумлінно виконувала свої обов`язки, жодного разу не була притягнута до дисциплінарної відповідальності, готова сумлінно виконувати накази керівника та служити в лавах Національної поліції України.

ГУНП в Харківській області подало відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на те, що скарга позивача є необґрунтованою, безпідставною та не підлягає задоволенню, просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.02.2023 у справі №520/8303/22 залишити без змін.

На підставі положень п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, оскаржуване рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 у період 19.10.2020 року - 13.06.2022 року проходила службу в лавах Національної поліції України, зокрема, з 11.06.2021 року на штатній посаді інструктора з особистої безпеки тренінгового центру ГУНП в Харківській області; мала спеціальне звання - капрал поліції.

Місцем проходження служби позивача є адреса розташування тренінгового центру ГУНП в Харківській області - м. Харків.

24.02.2022 року, незважаючи на військову агресію російської федерації, ОСОБА_1 , продовжувала виконувати свої службові обов`язки за посадою за місцем роботи тренінговий центр ГУНП в Харківській області.

Увечері 25.02.2022 року, з дозволу свого керівника начальника тренінгового центру ГУНП в Харківській області ОСОБА_2 , ОСОБА_1 виїхала до своїх батьків в с.м.т. Шевченково Куп`янського району Харківської області, з метою допомоги їм в евакуації до більш безпечного місця, проте з 26.02.2022 року, внаслідок окупації території Куп`янського району Харківської області, у тому числі, с.м.т. Шевченково, припинилось будь-яке транспортне сполучення з с.м.т. Шевченково, дістатися до м. Харкова за відсутності власного автотранспорту та за відсутності транспортного сполучення було неможливо.

09.05.2022 року начальником тренінгового центру ГУНП в Харківській області Діденком В.В. було складено рапорт про невиконання капралом ОСОБА_1 усного наказу про евакуацію до 30.04.2022 року на підконтрольну територію України та прибуття за місцем дислокації підрозділу.

10.05.2022 року начальником ГУНП в Харківській області було видано наказ №611 від 10.05.2022 року про призначення службового розслідування та створено Дисциплінарну комісію у складі: голови - старшого інспектора ВСР УГІ ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 ; членів комісії - старшого інспектора ВСР УГІ ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 ; старшого інспектора ВП УГІ ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_5 .

Доказів оскарження заявником названого наказу до суду або посадової (службової) особи поліції вищого рівня матеріали справи не містять. Доказів наявності реального конфлікту інтересів або потенційного конфлікту інтересів у стосунках між заявником та членами дисциплінарної комісії матеріали справи не містять.

Сповіщення про призначення службового розслідування було проведено з урахуванням правил ч.2 ст.27 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

У ході службового розслідування був опитаний начальник тренінгового центру ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_2 , який пояснив, що з 24.02.2022 року по 15.03.2022 року капрал поліції ОСОБА_1 перебувала в м. Харків. 15.03.2022 року остання виїхала до с.м.т. Шевченкове Куп`янського району, у зв`язку з сімейними обставинами. У подальшому капралу поліції ОСОБА_6 неодноразово наголошувалось на необхідності евакуюватись на підконтрольну Україні територію, проте остання повідомляла, що виїхати не має можливості у зв`язку із забороною військовими рф.

Окрім того, у ході службового розслідування 01.06.2022 року дисциплінарною комісією були здійснені телефонні дзвінки, зокрема, капралу поліції ОСОБА_1 , проте, із зазначеним поліцейським мобільний зв`язок був відсутній. 21.05.2022 року надсилалось позивачу запрошення у вигляді смс - повідомлення щодо необхідності прибуття 23.05.2022 року до УГІ ГУНП в Харківській області для надання письмових пояснень, проте, зворотних повідомлень не надходило. Також, через месенджер "WhatsApp" та "Telegram", через електронну пошту, направлялось вказане вище запрошення, проте, зворотних повідомлень не надходило.

За фактом відмови від надання пояснень ОСОБА_1 , складено акт про відмову від надання письмових пояснень від 03.06.2022 року №458/119-15/01-2022.

Результати проведеного службового розслідування оформлені висновком дисциплінарної комісії від 03.06.2022 року.

У тексті висновку кваліфіковано вчинення дисциплінарного проступку позивачем, що виразився у відсутності на службі без поважних причин з 01.05.2022 року по 03.06.2022 року, тим самим скоївши прогули, в порушенні вимог ч.2 ст.19 Конституції України, п.1 ч.3 ст.1, п.2 ч.3 ст.1, п.4 ч.3 ст.1, п.8 ч.3 ст.1, п.13 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, ч.1 ст.8, п.1 ч.1 ст.18, п.2 ч.1 ст.18, п.24 ч.1 ст.23, ч.2 ст.24 Закону України "Про Національну поліцію", п. 2 абзацу 1 наказу Національної поліції України від 08.04.2022 року №242, п. 1 наказу ГУНП в Харківській області від 15.08.2016 року №818.

Висновок містить пропозицію дисциплінарної комісії з приводу застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

03.06.2022 року висновок був затверджений начальником ГУНП в Харківській області.

03.06.2022 року начальником ГУНП в Харківській області було видано наказ №298 від 03.06.2022 року, яким до позивача з відображених у висновку мотивів було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Начальником ГУНП в Харківській області було видано наказ №285 о/с від 13.06.2022 року, яким на реалізацію наказу ГУНП в Харківській області №298 від 03.06.2022 року позивача було звільнено зі служби в поліції на підставі п.6 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію". Календарна дата звільнення позивача зі служби у поліції припала на - 13.06.2022 року.

Позивач, не погодившись з наведеними вище наказами в частині, яка його стосується, вважаючи їх незаконними та такими, що підлягають скасуванню, звернувся до суду першої інстанції з позовною заявою.

Приймаючи рішення про залишення без задоволення позову, суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для задоволення вимог позивача.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України "Про Національну поліцію" від 2 липня 2015 року №580-VIII (далі по тексту - Закон №580-VIII, в редакції станом на час спірних правовідносин).

Частиною 1 ст.8 Закону №580-VIII, визначено, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з п.п.1,2 ст.18 Закону №580-VIII, поліцейській зобов`язаний 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

У відповідності до ч.ч.1,2 ст.19 Закону №580-VIII, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до п. 24 ч.1 ст.23 Закону №580-VIII, поліція відповідно до покладених на неї завдань бере участь відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх введення на всій території України або в окремій місцевості.

Статтею 24 Закону №580-VIII, встановлено, що у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

У ході забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості, виконання завдань територіальної оборони органи та підрозділи, що входять до системи поліції та дислокуються в межах Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, області, міста Києва, підпорядковуються відповідному начальнику Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, області, місті Києві.

Згідно з п.6 ч.1 ст.77 Закону №580-VIII, поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (далі по тексту - Дисциплінарний статут, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження. Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, осіб, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, співробітників Служби судової охорони та осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Згідно з ч.1 ст.1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Відповідно до пунктів 1,2,4,8,13 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;

Відповідно до ч.1 ст.11 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За приписами ст.12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до ст.13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Згідно із ст.14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до вимог абзаців другого та третього пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179 під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.

Згідно з ч.10 ст.14 Дисциплінарного статуту, порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Порядок проведення службових розслідувань в органах поліції, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення станом на час виникнення спірних правовідносин визначався Порядком проведення службового розслідування у Національній поліції України, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893 (далі по тексту - Порядок №893).

Пунктом 2 розділу V Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Відповідно до п.4 розділу V Порядку №893 службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

За порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом (ч.1 ст.11 Дисциплінарного статуту).

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.

Отже, підставою для застосування дисциплінарного стягнення є вчинення дисциплінарних проступків, зокрема, невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини працівника органів поліції, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні порушника складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтувавши при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення серед установлених законом.

З огляду на зазначене нормативне регулювання, колегія суддів зазначає, що основним критерієм віднесення причин відсутності працівника на роботі до поважних є наявність об`єктивних, незалежних від волі самого працівника обставин, які повністю виключають вину працівника.

24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України "Про ведення воєнного стану" №64/2022 введено воєнний стан на території України, який діє і на даний час.

Як встановлено з матеріалів даної справи, ОСОБА_1 проходила службу в поліції на посаді інструктора з особистої безпеки тренінгового центру ГУНП в Харківській області.

Підставою для службового розслідування у відношенні позивача став рапорт начальника тренінгового центру ГУНП в Харківській області Діденко В.В. від 09.05.2022 року, адресованого до начальника ГУНП в Харківській області, про відсутність без поважних причин на службі ОСОБА_1 .

Згідно вказаного рапорту вбачається, що 28.04.2022 інструктору з особистої безпеки тренінгового центру ГУНП в Харківській області ОСОБА_1 , яка перебуває на тимчасово окупованій території у с.м.т. Шевченково, Куп`янського району, Харківської області, було надано наказ до 30.04.2022 евакуюватися на підконтрольну територію України та прибути за місцем дислокації підрозділу. Станом на 09.05.2022 капрал поліції ОСОБА_1 до підрозділу для проходження служби не прибула.

Наказом ГУНП в Харківській області від 10.05.2022 року №611 було призначено та наказано провести у формі письмового провадження службове розслідування за обставинами, викладеними у рапортах начальників, зокрема, начальника тренінгового центру.

В якості доказів вчинення позивачем дисциплінарного проступку, що виразився у відсутності на службі без поважних причин з 01.05.2022 по 03.06.2022, відповідач надав висновок службового розслідування від 03.06.2022 (а.с.97-110), письмові пояснення начальника тренінгового центру ГУНП в Харківській області Діденка В.В. від 21.05.2022 року (а.с.115-116), акт огляду засобу (програми) електронної комунікації від 03 червня 2022 року №457/119-15/01-2022 (а.с.117-119), акт про відмову від надання письмових пояснень №458/119-15/01-2022 (а.с.120-121).

Суд першої інстанції дійшов висновку, що вказані докази підтверджують відсутність без поважних причин позивача на службі, матеріали справ не містять порушення прав та інтересів позивача у процедурі службового розслідування, у зв`язку з чим дійшов висновку щодо про правомірність притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Разом з тим, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам у даній справі, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неповно встановив обставини даної справи, не з`ясував, якими саме доказами підтверджується факт відсутності позивача на службі без поважних причин з 01.05.2022 по 03.06.2022, не з`ясував факт доведення до позивача усного наказу у строк до 30.04.2022 евакуюватися на підконтрольну територію України та прибути за місцем дислокації підрозділу, а також підстави відсутності позивача на службі з 01.05.2022 по 03.06.2022.

Згідно висновків службового розслідування, викладених у висновку службового розслідування від 03.06.2022, ОСОБА_1 було надано усний наказ у строк до 30.04.2022 евакуюватися на підконтрольну територію України та прибути за місцем дислокації підрозділу, проте з 01.05.2022 по теперішній час до евакуйованого підрозділу для проходження служби не прибула, відсутня на службі без поважних причин та відповідно до виконання своїх функціональних обов`язків не приступила. Відтак, за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у відсутності на службі без поважних причин з 01.05.2022 по 03.06.2022, тим самим скоївши прогули, в порушення вимог ч.1 ст.8, п.1,2 ч.1 ст.18, п.24 ч.1 ст.23, ч.2 ст.24 Закону України "Про Національну поліцію", ч.2 ст.19 Конституції України, п.1,2,4,8,13 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п.2 абзацу 1 наказу Національної поліції України від 08.04.2022 №242, п.1 наказу ГУНП в Харківській області від 15.08.2016 №818 слід застосувати до інспектора з особистої безпеки тренінгового центру ГУНП в Харківській області капрала поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Опитаний начальник тренінгового центру ГУНП в Харківській області старший лейтенант ОСОБА_2 пояснив, що з 24.02.2022 по 15.03.2022 капрал поліції ОСОБА_1 перебувала в м. Харків. 15.03.2022 остання виїхала до с.м.т. Шевченкове, Куп`янського району, у зв`язку з сімейними обставинами. У подальшому капралу поліції ОСОБА_6 неодноразово наголошувалось на необхідності евакуюватись на підконтрольну України територію, проте остання повідомила, що виїхати не має можливості у зв`язку забороною військовими рф.

У ході службового розслідування, з метою з`ясування вищевказаних причин та умов, а також реалізації можливості надання письмового пояснення з вищевказаних обставин, 01.06.2022 дисциплінарною комісією були здійснені телефонні дзвінки капралу поліції ОСОБА_1 , проте із зазначеним поліцейським мобільний зв`язок був відсутній.

Крім цього, дисциплінарною комісією вживалися заходи щодо направлення позивачу повідомлення про виклик для надання пояснень по суті вищевказаних обставин з використанням засобів електронної комунікації - електронної пошти, мобільних месенджерів та смс-повідомлень.

На мобільний номер телефону позивача були надіслані запрошення у вигляді смс-повідомлень, щодо необхідності прибуття 23.05.2022 до УГІ ГУНП в Харківській області за адресою: вул. Студентська, 5/6, м. Харків, для надання письмових пояснень. Зворотних повідомлень не надходило.

Крім цього, через месенджери «WhatsApp», «Telegram» були направлені аналогічні запрошення ОСОБА_1

20.05.2022 через електронну пошту були також направлені запрошення позивачу щодо необхідності прибуття 23.05.2022 до УГІ ГУНП в Харківській області за адресою: вул. Студентська, 5/6, м. Харків, для надання письмових пояснень. Зворотні повідомлення з вищевказаних месенджерів та електронної адреси не надходили.

Оскільки позивач не прибув, 03.06.2022 був складений вже згаданий вище акт №458/119-15/01-2022 про відмову від надання письмових пояснень.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що в позовній заяві, а також в апеляційній скарзі позивачем наголошувалося на наступному.

Так, 25.02.2022 року вона з дозволу свого керівника ( ОСОБА_2 ) виїхала до своїх батьків до с.м.т. Шевченкове Куп`янського району, Харківської області з метою допомогти з евакуацією своїх батьків. Проте, вже 26.02.2022 року с.м.т. Шевченкове було під окупацією, військова техніка збройних сил рф колонами направлялась з міста Куп`янська в сторону Харкова, пересуваючись шляхами, що проходили через с.м.т. Шевченкове, а тому покинути окуповану територію було не можливо. Спроби покинути окуповану територію були безуспішні, збройні сили рф перекрили і контролювали всі можливі дороги виїзду з окупованої території. Крім того, у російських загарбників були списки поліцейських Харківської області, які при спробі виїзду через блокпост перевіряли людей, які були причетні до служби в Національній поліції. Перебуваючи на окупованій території, вона переховувалась у своїх родичів. Зазначала, що весь час, коли вона перебувала на окупованій території, намагалась підтримувати зв`язок (коли це було можливо) з її начальником ОСОБА_2 , пояснювала, що намагається покинути окуповану територію. В с.м.т. Шевченково "глушився" зв`язок і інформаційна ситуація на окупованих територіях була вкрай складна, вказівок евакуюватись на підконтрольну Україні територію та прибути на службу, у тому числі 30.04.2022, від її начальника ОСОБА_2 до неї не надходило. Зазначає в одній із телефонних розмов, яка відбулася 10.06.2022 ОСОБА_2 її повідомив про те, що проводиться службове розслідування щодо неї і питання про звільнення вже вирішено. 14.06.2022 в телефонній розмові ОСОБА_2 повідомив її про те, що вона звільнена з поліції. Лише після звільнення Збройними Силами України окупованої території Куп`янського району та с.м.т. Шевченкове вона змогла прибути до м. Харкова. Після повернення у м. Харків вона зв`язалася із своїм безпосереднім керівником та за його вказівкою прибула 21.09.22 до ІВСР УГІ ГУНП в Харківській області для надання пояснень щодо причин відсутності на службі. В цей же день, ВСР УГІ ГУНП в Харківській області їй усно було повідомлено про звільнення з Національної поліції України. При цьому, вона зазначила, що будь - яких електронних документів, письмових повідомлень щодо проведення службового розслідування, його результатів, відповідних наказів, усних чи письмових запрошень для дачі пояснень від її начальника або іншого співробітника ГУНП в Харківській області вона не отримувала.

Надаючи правову оцінку встановленим під час судового розгляду даної справи обставинам, поясненням позивача та підставам притягнення її до дисциплінарної відповідальності, колегія суддів зазначає, що матеріали службового розслідування не містять та відповідачем не надано належних доказів доведення позивачу усного наказу у строк до 30.04.2022 евакуюватися на підконтрольну територію України та прибути за місцем дислокації підрозділу для несення служби, як і доказів фактичної наявності у позивача можливості евакуюватися з окупованої території у період з 01.05.2022 по 03.06.2022, тобто доказів відсутності на службі без поважних причин.

При цьому, надаючи правову оцінку поясненням начальника тренінгового центру ГУНП в Харківській області Діденка В.В., який був начальником позивача, колегія суддів зазначає, що його пояснення достеменно не свідчать та не дають підстав вважати про доведення до позивача усного наказу у строк до 30.04.2022 евакуюватися на підконтрольну територію України та прибути за місцем дислокації підрозділу, для несення служби.

Згідно ч. 3 статті 4 Дисциплінарного статуту, передбачено, що наказ може віддаватися усно чи видаватися письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку.

Відповідно до ч.1 ст.5 Дисциплінарного статуту, поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика.

За відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу.

Приписами ст.30 Дисциплінарного статуту визначено, що у разі відсутності поліцейського, якого притягнуто до дисциплінарної відповідальності, без поважних причин на службі копія наказу про застосування до нього дисциплінарного стягнення надсилається поштовим зв`язком (у разі можливості) на адресу місця проживання, зазначену в його особовій справі, або з використанням електронної комунікації за контактними даними, які наявні в розпорядженні його безпосереднього керівника.

Поліцейський вважається таким, що ознайомлений з наказом про застосування дисциплінарного стягнення, після спливу чотирьох календарних днів з дня його відправлення поштовим зв`язком або після спливу двох календарних днів - у разі відправлення з використанням електронної комунікації.

Доведення до поліцейського, який відсутній на службі без поважних причин, наказу про виконання застосованого до нього дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади або звільнення зі служби в поліції, здійснюється в порядку, визначеному цією статтею.

У разі встановлення поважних причин відсутності поліцейського до наказу по особовому складу, яким виконується застосоване до нього дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь або звільнення зі служби в поліції, вносяться зміни щодо дати його виконання.

Згідно п.2 ч.4 ст.31 Дисциплінарного статуту у разі застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь або звільнення зі служби в поліції поліцейський має право оскаржити таке стягнення протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом по особовому складу про виконання застосованого дисциплінарного стягнення.

Згідно п.28 та п.130 статті 2 Закону України "Про електронні комунікації" електронна комунікація (телекомунікація) - передавання та/або приймання інформації незалежно від її типу або виду у вигляді електромагнітних сигналів за допомогою технічних засобів електронних комунікацій: технічні засоби електронних комунікацій - обладнання, у тому числі із встановленим програмним забезпеченням, станційні та лінійні споруди, призначені для організації електронних комунікаційних мереж.

Отже, особа, яка проводить службове розслідування та здійснює ознайомлення з наказом по особовому складу про виконання до позивача застосованого дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів поліції зобов`язана впевнитись, чи призвело використання електронної комунікації за контактними даними, які наявні в розпорядженні його безпосереднього керівника до комунікації з особою відносно якої проводиться перевірка - а саме отримання ним відповідного наказу та дати такого отримання.

Відповідно до п.7 ст.1-1 Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання правового режиму на тимчасово окупованій території України" тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно з наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій 25.04.2022 № 75, затверджено перелік територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 25 квітня 2022 року.

Згідно розділу VI "Харківська область" до них віднесено території Ізюмського району, а саме: 3) Борівська селищна територіальна громада, 5) Ізюмська міська територіальна громада: території Куп`янського району, а саме: 1) Великобурлуцька селищна територіальна громада: 3) Дворічанська селищна територіальна громада; 5) Куп`янська міська територіальна громада; 8) Шевченківська селищна територіальна громад.

Колегія суддів, аналізуючи матеріали даної справи, звертає увагу на те, що ОСОБА_1 , перебуваючи на території, яка знаходилась в тимчасовій окупації (с.м.т. Шевченкове), фактично була позбавлена можливості здійснювати комунікацію, відповідно до положень чинного в Україні законодавства, що було обумовлено відсутністю можливості стабільно використовувати форми електронної комунікації (відсутність мобільного зв`язку від операторів України, відсутність можливості користування мережею Інтернет).

Згідно ст.12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком може вважатись лише винна, протиправна дія чи бездіяльність поліцейського.

Враховуючи те, що до судів першої та апеляційної інстанцій не було надано доказів належного ознайомлення ОСОБА_1 із усним наказом у строк до 30.04.2022 евакуюватися на підконтрольну територію України та прибути за місцем дислокації підрозділу, а також з огляду на відсутність доказів фактичної можливості залишення останньою тимчасово окупованої території, колегія суддів дійшла висновку, що належним чином вина ОСОБА_1 матеріалами службового розслідування не встановлена, а дисциплінарна комісія у даному випадку не здійснила всебічного, повного та об`єктивного дослідження та встановлення обставин діяння позивача, як поліцейського а відтак до дисциплінарної відповідальності її було притягнуто протиправно.

Більш того, позивач як працівник державного правоохоронного органу України, знаходячись в тимчасовій окупації, перебувала в постійній небезпеці.

Службовим розслідуванням не встановлено та відповідачем у справі не доведено наявності об`єктивної можливості у позивача у строк до 30.04.2022 евакуюватися на підконтрольну територію України та прибути за місцем дислокації підрозділу.

Колегія суддів зазначає, що невихід співробітників на роботу (службу) внаслідок ведення воєнних дій та пов`язаних з ними обставин, зокрема перебування на тимчасово окупованій території, не свідчить беззаперечно про їх відсутність на службі без поважних причин.

Стосовно направлення повідомлень ОСОБА_1 на телефонний номер останньої через месенджери «WhatsApp» та «Telegram», а також здійснення виклику для надання пояснень під час службового розслідування шляхом телефонних дзвінків та направлення листа на адресу електронної пошти, слід враховувати, що останні фактично не були отримані позивачем. Доказів зворотнього матеріали справи не містять.

Більш того, висновок службового розслідування містить відомості про те, що під час здійснення спроби зателефонувати позивачу на номер мобільного телефону, виявлено відсутність мобільного зв`язку.

Окрім того, за відсутності в матеріалах справи доказів того, що ОСОБА_1 співпрацювала з окупантами території України (рф) та здійснювала колабораційну діяльність, притягнення її до дисциплінарної відповідальності за відсутність на службі без поважних причин та фактично визначення в якості неповажної причини перебування на тимчасово окупованій території свідчить про протиправність та однобічність висновків службового розслідування, а відтак і протиправність оскаржуваних наказів.

З огляду на встановлені у даній справі обставини, а також враховуючи наведені вище висновки, колегія суддів вважає, що висновки ГУНП в Харківській області, з якими погодився суд першої інстанції, про вчинення позивачем дисциплінарного проступку, що виразився у відсутності на службі без поважних причин з 01.05.2022 року по 03.06.2022 року, тим самим скоївши прогули, в порушенні вимог ч.2 ст.19 Конституції України, п.1 ч.3 ст.1, п.2 ч.3 ст.1, п.4 ч.3 ст.1, п.8 ч.3 ст.1, п.13 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, ч.1 ст.8, п.1 ч.1 ст.18, п.2 ч.1 ст.18, п.24 ч.1 ст.23, ч.2 ст.24 Закону України "Про Національну поліцію", п. 2 абзацу 1 наказу Національної поліції України від 08.04.2022 року №242, п. 1 наказу ГУНП в Харківській області від 15.08.2016 року №818, є такими, що не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду даної справи.

Посилання відповідача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, про те, що вина позивача у порушенні службової дисципліни доведена належними та допустимими доказами, є такими, що суперечать наведеному вище.

Частиною 2 ст.77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що ГУНП в Харківській області не було доведено (доказано) правомірності оскаржуваних наказів відповідача (в частині, яка стосується позивача).

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що в даному випадку належним способом захисту прав позивача, з урахуванням приписів ч.1 ст.5 КАС України, ч.2 ст.245 КАС України, буде саме визнання протиправним та скасування наказу ГУНП в Харківській області №298 від 03.06.2022 року "Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейських ГУНП в Харківській області" в частині застосування дисциплінарного стягнення до капрала поліції ОСОБА_1 , інструктора з особистої безпеки тренінгового центру ГУНП в Харківській області, у вигляді звільнення зі служби в Національній поліції України, а також визнання протиправним та скасування наказу ГУНП в Харківській області №285 о/с від 13.06.2022 року в частині звільнення капрала поліції ОСОБА_1 , інструктора з особистої безпеки тренінгового центру ГУНП в Харківській області з Національної поліції України, у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в Національній поліції України.

Доводи суду першої інстанції та відповідача щодо правомірності та обґрунтованості оскаржуваних наказів (в частині, яка стосується позивача), колегія суддів відхиляє, як такі, що суперечать висновкам суду апеляційної інстанції у даній справі.

Відповідно до ч. 1 ст.235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Враховуючи те, що оскаржувані накази відповідача (в частині, яка стосується позивача) підлягають визнанню протиправними та скасуванню, колегія суддів вважає про необхідність поновлення ОСОБА_1 на посаді інструктора з особистої безпеки тренінгового центру ГУНП в Харківській області з наступного дня за днем звільнення (13.06.2022 року), а саме з 14.06.2022 року.

З огляду на приписи п.3 ч.1 ст.371 КАС України, необхідно звернути до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді інструктора з особистої безпеки тренінгового центру ГУНП в Харківській області з 14.06.2022 року.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що у ході апеляційного перегляду даної справи до Другого апеляційного адміністративного суду надійшла від представника позивача заява про відмову від позову (всіх або частини позовних вимог), в якій останній просив суд провадження в частині позовних вимог щодо зобов`язання ГУНП в Харківській області нарахувати та виплатити суми грошового забезпечення за період з 14 червня 2022 р. по день фактичного поновлення на службі в Національній поліції України, який на дату подання позовної заяви складав 45 629 грн. 70 коп. на користь ОСОБА_1 закрити. Просив суд продовжити розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.02.2023 року, ухвалене у порядку спрощеного позовного провадження, у справі №520/8303/22 з урахуванням відмови від частини позовних вимог. Зазначив, що наслідки закриття провадження у справі та відмови від частини позовних вимог, передбачені ст.239 КАС України, позивачу та його представнику зрозумілі.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 44 КАС України учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки, зокрема подавати заяви та клопотання; оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках; користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Відповідно до ч.1 ст.47 КАС України крім прав та обов`язків, визначених у ст. 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову.

Згідно ст.314 КАС України позивач може відмовитися від позову, а сторони можуть примиритися у будь-який час до закінчення апеляційного провадження.

Відповідно до ч.ч.1,3,5 ст.189 КАС України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Про прийняття відмови від позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі.

Суд не приймає відмови від позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії позивача або відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Колегія суддів зазначає, що позивач, який наділений повною адміністративною правосуб`єктністю, у відповідності до ст.ст.44,47 КАС України має особисте право на власний розсуд розпоряджатися своїми процесуальними правами та обов`язками, в тому числі і відмовитись від адміністративного позову повністю або частково.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення заяви про відмову від позову, колегія суддів не встановила наявності суперечності дій позивача її інтересам, а також суперечності поданої заяви закону чи правам, свободам або інтересам інших осіб.

За таких обставин, враховуючи виключне процесуальне право особи до закінчення апеляційного провадження відмовитися від позову повністю або частково, колегія суддів приходить до висновку про відсутність перешкод для реалізації позивачем передбаченого процесуальним законом суб`єктивного права особи на відмову від позову в певній частині.

Відтак, з урахуванням наведеного вище, колегія суддів вважає за можливе провадження у справі в частині позовних вимог щодо стягнення з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 14.06.2022 року по день фактичного поновлення на службі в Національній поліції України, який на дату подання позовної заяви складає 45 629 грн. 70 коп. закрити.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з п.4 ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки рішення суду першої інстанції ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також у зв`язку із тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи, колегія суддів дійшла висновку про необхідність частково задоволення скарги позивача, скасувавши рішення суду першої інстанції та прийнявши постанову про часткове задоволення позову ОСОБА_1 до ГУНП в Харківській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Оскільки, відповідно до п.1 ч.6 ст.12 КАС України справами незначної складності є справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище, і позивач не був службовою особою, який у значенні вказаного вище Закону займав відповідальне або особливо відповідальне становище, дана справа відноситься до справ незначної складності, а також враховуючи те, що дана справа розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно вказане рішення (постанова) суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.328 КАС України.

Керуючись ст. ст. 189, 311, 315, 317, 321, 325, 327, 328Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.02.2023 у справі №520/8303/22 - скасувати.

Прийняти постанову, якою позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області №298 від 03.06.2022 року "Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейських ГУНП в Харківській області" в частині застосування дисциплінарного стягнення до капрала поліції ОСОБА_1 , інструктора з особистої безпеки тренінгового центру ГУНП в Харківській області, у вигляді звільнення зі служби в Національній поліції України.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області №285 о/с від 13.06.2022 року в частині звільнення капрала поліції ОСОБА_1 , інструктора з особистої безпеки тренінгового центру ГУНП в Харківській області з Національної поліції України, у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в Національній поліції України.

Поновити ОСОБА_1 на посаді інструктора з особистої безпеки тренінгового центру Головного управління Національної поліції в Харківській області з 14.06.2022 року.

Звернути до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді інструктора з особистої безпеки тренінгового центру Головного управління Національної поліції в Харківській області з 14.06.2022 року.

Провадження у справі в частині позовних вимог щодо стягнення з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 14.06.2022 року по день фактичного поновлення на службі в Національній поліції України, який на дату подання позовної заяви складає 45 629 грн. 70 коп. - закрити.

В решті позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Мінаєва
Судді З.О. Кононенко В.А. Калиновський