Справа № 340/1822/21
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2023-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 вересня 2023 року м. Дніпросправа № 340/1822/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Головко О.В.,

за участю секретаря судового засідання Діденко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31 березня 2023 року (суддя Кравчук О.В.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції в Кіровоградської області про визнання протиправними та скасування наказів, рішення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції в Кіровоградської області, в якому просив:

- визнати протиправним і скасувати накази ГУНП в Кіровоградській області від 31.03.2021 №134 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за пунктом 5 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» через службову невідповідність та від 15.03.2021 №337 «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського відділення поліції №2 (сел. Добровеличківка) Новоукраїнського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області»;

- визнати протиправним і скасувати рішення (висновок) Атестаційної комісії ГУНП в Кіровоградській області №15 від 16.03.2021, зазначене в розділі IV «Результати атестування (висновок атестаційної комісії)» атестаційного листа, яким ОСОБА_1 визнано таким, що «займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність»;

- поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції №2 (смт Добровеличківка) Новоукраїнського районного відділу поліції головного управління Національної поліції в Кіровоградській області;

- звернути до негайного виконання рішення суду про поновлення ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції №2 (смт Добровеличківка) Новоукраїнського районного відділу поліції головного управління Національної поліції в Кіровоградській області;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31 березня 2023 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що твердження комісії, що за час служби в Національній поліції України та на займаній посаді позивач зарекомендував себе негативно є необґрунтованим, оскільки позивач за період служби заслужив звання «майор поліції». Позивач на займаній посаді перебуває з 18.01.2021. Посилання на низькій рівень виконання своїх функціональних обов`язків, здійснено без конкретизації які функціональні обов`язки оцінювались і перевірялись, яким чином та хто надавав оцінку, яким чином визначено ступінь виконання функціональних обов`язків, яким нормативним актом передбачено критерії визначення ступеню виконання обов`язків поліцейського. Жодних доказів такої оцінки не було надано.

Щодо посилання відповідача на те, що в роботі позивача відсутня ініціатива та належних висновків по наголошеним недолікам висновків не робить, має неконкретизований характер і не вказує жодного обґрунтування.

Посилання на те, що з початку 2021 року позивачем особисто виявлено та зафіксовано 12 адміністративних правопорушень у сфері публічної безпеки та порядку разом тим що суттєво нижче ніж поліцейськими що перебувають на аналогічних посадах, фактично свідчить про те, що позивачу ставиться у вину, що на дільниці його обслуговування вчинено правопорушень менше ніж на других дільницях.

Щодо посилання в атестаційному листі на те, що за час служби в поліції тричі притягувався до дисциплінарної відповідальності, позивач зазначає, що строк дії вказаних дисциплінарних стягнень закінчився, притягати до дисциплінарної відповідальності за попереднє притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності заборонено. Також лист не містить інформації про заохочення позивача.

Тобто атестаційний лист складений не об`єктивно, а з метою створення негативного враження про особу позивача, при цьому атестаційна комісія вказані обставини взагалі не перевіряла.

Також, в атестаційному листі зазначено, що наказом ГУНП від 26.02.2021 №257 відносно позивача проводиться службове розслідування та наведено обставини службового розслідування, тобто на думку скаржника вказані обставини стали підставою висновку атестаційної комісії про невідповідність позивача займаній посаді, при цьому вказані обставини стали підставою притягнення позивача дисциплінарної відповідальності наказом ГУНП від 15.03.2021 №337.

Отже, на думку позивача одні і ті ж обставини стали підставою одночасно і притягнення до дисциплінарної відповідальності до визнання таким, що не відповідає займаній посаді.

Атестаційна комісія вирішила, що позивач підлягає звільненню за обставини, за які на позивача накладено дисциплінарне стягнення «попередження про неповну службову відповідність», фактично позивача двічі притягнуто де дисциплінарної відповідальності за один і той самий проступок.

Зазначено, що суд не надав оцінку тому, що атестаційна комісія приймала рішення про відповідність займаній посаді позивача за обставинами, за якими вже прийнято рішення начальником ГУНП у вигляді наказу, яким він попереджений про неповну службову відповідність, а тому вказані обставини не можуть бути підставою для визнання позивача таким, що займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню із служби в поліції через службову невідповідність.

В атестаційному листі зазначено, що до керівництва ГУНП надійшла скарга голови Помічнянської міської ради, на даний час в ГУНП в Кіровоградській області проводить службове розслідування за викладеними у заяві фактами. Тобто, на день складення атестаційного листа та проведення засідання атестаційної комісії службове розслідування не закінчено. Отже, підстав зазначати про вказані обставини в атестаційному листі не було.

Скаржник вважає, що в атестаційному листі необґрунтовано вказано, що у спілкуванні з колегами по службі некомунікабельний, за період несення служби у відділенні поліції поводить себе конфліктно. Не зрозуміло підстави проведення вивчення соціально- психологічного клімату у колективі щодо позивача, при цьому, в атестаційному листі не вказано правове та фактичне обґрунтування такої дії, та не надано доказів такого проведення.

Скаржник зазначає, що атестування поліцейських проводиться на підставі глибокого і всебічного вивчення, з матеріалів які були надані на розгляд атестаційної комісії видно, що ніякого глибокого та всебічного вивчення не відбувалось, а було лише поверхове формальне засідання з єдино метою звільнити позивач з органів поліції.

Положенням Закону України «Про Національну поліцію», визначені виключні випадки проведення атестування поліцейських, при цьому в атестаційному листі не вказана підстава проведення атестування та не зазначено яким чином постало питання про звільнення позивача зі служби в поліції через службову невідповідність. Зазначено, що відповідачем не надано рішення начальника ГУНП про проведення атестування позивача для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність. Отже, наказ ГУНП про призначення атестування позивача не видавався, що підтверджує протиправність проведення атестування Позивача.

Також скаржник зазначає, що підставою звільнення позивача стала безпідставна неприязнь до позивача заступника начальника ВП №2 ОСОБА_2 , між ними неодноразово виникали конфлікти через неприязнь ОСОБА_2 до позивача.

Так, 09.02.2021 через особисту неприязнь заступник начальника ВП №2 ОСОБА_2 заборонив приймати зброю у позивача після добового чергування та наказав позивачу продовжувати службу у наступному добовому наряді. Позивач звернувся з заявою про вказану подію по лінії « 102», вказану заяву заступник начальника ВП №2 ОСОБА_2 доручив виконати ОСОБА_3 ОСОБА_3 опитав ОСОБА_2 та склав довідку №219 від 19.02.2021 про відсутність порушень в діях ОСОБА_2 , яка була затверджена ОСОБА_2 . Листом від 19.02.2021 позивачу надано відповідь на його звернення та зазначено про відсутність порушень в діях ОСОБА_2 , вказана відповідь також була підписана особисто ОСОБА_2 . Зазначені обставини відповідачем не спростовується.

Скаржник наголошує, що ОСОБА_2 фактично вчинив корупційне правопорушення. За вказаними обставинами подані заяви від 18.05.2021 до НПУ та ГУНП. Листом ГУНП від 09.06.2021 повідомлено, що ОСОБА_2 порушив вимоги ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції». При цьому службове розслідування не призначалось та до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2 не притягався.

З листа ГУНП від 25.06.2021 вбачається, що порушення Закону України «Про запобігання корупції» не є підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника начальника відділення поліції №2 (сел. Добровеличківка) Новоукраїнського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_2 . Зазначене свідчить, що керівництво ГУНП всіляко покриває заступника начальника ВП №2 ОСОБА_2 , що зумовило звільнення зі служби в поліції.

Відносно ОСОБА_2 був складені протоколи про адміністративні правопорушення та направлені до суду справи № 387/617/21 та 387/618/21, та розглядались у період з 09.08.2021 до 03.06.2022, були закриті за закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , тобто за нереабілітуючими обставинами. ОСОБА_2 не був притягнутий, до дисциплінарної відповідальності за вчинення корупційних правопорушень.

22.02.2021 на прохання ОСОБА_2 було організовано контрольне інспектування сектору превенції ВП №2 (сел. Добровеличківка). При цьому, План-завдання затверджений 22.02.2021, а складений був наступного дня 23.02.2021. На доповідну записку від 25.02.2021 накладена резолюція начальника ГУНП від 24.02.2021, тобто, спочатку була складена резолюція на доповідну запису, а наступного дня сама доповідна записка.

За вказаною доповідною запискою винесений наказ ГУНП від 26.02.2021 №257 «Про призначення проведення службового розслідування», службове розслідування призначено відносно діяльності лише позивача.

При перевірці ВП №2 здійснювалась перевірка лише діяльності позивача, діяльність начальника ВП №2 та інших співробітників не перевірялась, що свідчить про замовний характер такої перевірки та зведення рахунків ОСОБА_2 з позивачем.

У висновку службового розслідування від 04.03.2021 необґрунтовано та неконкретизовано зазначено, що позивач не забезпечив виявлення причин та умов, що призводять до вчинення кримінальних та адміністративних правопорушень, відповідні заходи щодо їх усунення не вживав.

Висновки службового розслідування, що протягом 2020 - 2021 року на поліцейській дільниці, яку обслуговує позивач зареєстровано 263 кримінальні правопорушення, з них найбільш зареєстровано за cm. 185 КК України - 134 та за cm. 125 КК України - 25, у той же час ДОП ОСОБА_1 , за 2020 рік, та протягом двох місяців 2021 року безпосередньо не розкрив жодного злочину, суперечать нормам Кримінального процесуального кодексу України, оскільки позивач не є слідчим чи дізнавачем і не є співробітником оперативного підрозділу та не отримував жодного доручення слідчого або дізнавача на вчинення процесуальних дій по жодному кримінальному правопорушенню. Отже, у висновку службового розслідування позивачу ставиться у вину нездійснення дій які не передбачені нормами КПК України.

У висновку службового розслідування від 04.03.2021 вказано, що позивач неправомірно списав матеріали за заявою ОСОБА_4 до справи і що саме позивач прийняв рішення за вказаною заявою, з якої вбачаються ознаки злочину передбаченого ст. 129 КК України, проте у висновку не вказується, що вказану заяву розглядав слідчий і начальник слідчого відділу, склав довідку про відсутність ознак кримінального правопорушення, проте відповідач довідку не надав та у висновку службового розслідування не зазначив. Крім того, довідка про результати повідомлення ОСОБА_4 затверджена т.в.о. начальника ВП №2 К.Левченко.

Крім того, на думку скаржника, саме начальник несе відповідальність за стан дисципліни у підрозділі і саме начальник зобов`язаний здійснювати контроль за діяльністю підлеглих (ст. 2 Дисциплінарного статуту НПУ).

Проте, начальника ВП №2 з приводу вказаних порушень не опитано та до відповідальності не притягнуто, що свідчить про бажання притягнути до дисциплінарної відповідальності позивача, а не усунути недоліки роботи ВП №2.

Також, у висновку службового розслідування від 04.03.2021 зазначено, що позивач відмовився надати пояснення, про що складено відповідний акт, та додано пояснення позивач від 15.03.2021 та акт фіксації відмови від надання письмових пояснень від 15.03.2021 та пояснення ОСОБА_2 від 15.03.2021.

Тобто, після складення висновку службового розслідування, через 11 днів після затвердження висновку службового розслідування та підписання оскаржуваного наказу ГУНП від 15.03.2021 №337 опитувалися особи та складались пояснення і акт про які йдеться у висновку службового розслідування,

Скаржник наголошує, що до нього не обґрунтовано та безпідставно застосований такий вид дисциплінарного стягнення, як «попередження про неповну службову відповідність».

На час складення атестаційного листа наказу ГУНП від 15.03.2021 №337 не існувало, у атестаційному листі про вказаний наказ не зазначено, на засідання атестаційної комісії вказаний наказ не подавався, а тому вказаний наказ не міг бути підставою прийняття рішення атестаційною комісією.

При цьому в атестаційному листі вказані обставини з висновку службового розслідування від 04.03.2021, тобто підставами прийняття рішення атестаційною комісією про визнання позивача таким, що не відповідає займаній посаді були ті ж самі обставини, що і для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, тобто, за одними обставинами одночасно проводилось службове розслідування та атестування позивача.

Крім того, службове розслідування за скаргою, що надійшла 25.02.2021 до ГУНП призначено наказом від 15.03.2021 №338, одразу після підписання оскаржуваного наказу від 15.03.2021 №337, що створює ілюзію систематичного порушення позивачем дисципліни. Вказану скаргу особисто складав та підписував у міського голови заступник начальника ВП №2 ОСОБА_2 . Форма скарги повністю ідентична формі рапортів та листів, які надсилає ГУНП, до того ж, вказана скарга надійшла не поштовим зв`язком до ГУНП, а здана безпосередньо до канцелярії ГУНП особисто ОСОБА_2 .

Скарга, яка надсилалась міським головою не має обов`язкових реквізитів. Скаргу підписав міський голова та члени депутатського корпусу та представники, без зазначення осіб члені депутатського корпусу та представників та обгартування наявності їх підписів.

Скаржник наголошує, що всі матеріали відносно позивача спотворені і сфальсифіковані з метою його звільнення зі служби в поліції.

Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

В обґрунтування зазначено зокрема, що позивач з грудня 2019 року по час звільнення зі служби позивач перебував на посаді дільничного офіцера поліції. За час служби в Національній поліції України зарекомендував себе негативно. Свої функціональні обов`язки виконував на досить низькому рівні, рівень професійної підготовленості перебував на дуже низькому рівні. У роботі була відсутня ініціатива та належних висновків по наголошеним недолікам позивач не робив. До виконання службових обов`язків відноситься недобросовісно, за час служби в поліції чотири рази притягувався до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання службових обов`язків.

Позивач у спілкуванні з колегами по службі некомунікабельний, за період несення служби у відділенні поліції поводив себе конфліктно. На критику в свою адресу не реагує, відповідних висновків не робить. За результатами вивчення соціально-психологічного клімату у колективі Добровеличківського відділення поліції проведеного 05.10.2020 ОСОБА_1 не користується авторитетом в колективі оскільки респонденти зазначають, що в нього низькі професійні та моральні якості.

Так, з початку 2021 року позивачем особисто виявлено та зафіксовано 12 адміністративних правопорушень у сфері публічної безпеки та порядку, що суттєво нижче ніж поліцейськими що перебувають на аналогічних посад.

Відповідно до наказу ГУНП в Кіровоградській області №257 від 26.02.2021 дисциплінарною комісією проведено службове розслідування за фактом порушення службової дисципліни окремим працівником відділення поліції № 2 (сел. Добровеличківка) Новоукраїнського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області.

Крім того, до керівництва ГУНП в Кіровоградській області надійшла скарга голови Помічнянської міської ради щодо вчинення неправомірних дій ОСОБА_1 , зокрема, неналежне виконання своїх посадових обов`язків, що виразилось в не проведенні прийому громадян, не здійснення профілактичної роботи на обслуговуваній території щодо недопущення правопорушень, укриття незаконних порубок деревини, співпраці із особами, які займаються зазначеною незаконною діяльністю. У зв`язку з чим міський голова висловлює недовіру ОСОБА_1 .

За вище вказаними фактами ГУНП в Кіровоградській області також проводило службове розслідування за результатами, якого в черговий раз, у діях позивача встановлено порушення дисципліни.

Відповідач зазначає, що враховуючи викладені обставини службового розслідування, за порушення вимог пункту 2 частини 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 11 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом МВС від 08.02.2019 № 100, п. 7 розділу IV Порядку взаємодії між органами та підрозділами Національної поліції, закладами охорони здоров`я та органами прокуратури України при встановлені факту смерті людини, затвердженого спільним наказом МВС, МОЗ, ГПУ від 29.09.2017 № 807/1193/279, підпункту 2 пункту 2 розділу II, підпункту 6 пункту 4, пункту 5 розділу IV, пунктів 1, 3 та 7 розділу V Інструкції з організації діяльності дільничних офіцерів поліції, затвердженої наказом МВС від 28.07.2017 № 650, що виразилось у непрофесійному виконанні своїх службових обов`язків, недотриманні нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, не інформування керівництва підрозділу поліції про виявлення в матеріалах перевірки відомостей, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, незабезпечення проведення превентивних заходів, виявлення причин та умов, які сприяють учиненню кримінальних та адміністративних правопорушень на поліцейській дільниці, наказом ГУНП в Кіровоградській області від 15.03.2021 №337 до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у виді попередження про неповну службову відповідність.

Також, 25.02.2021 до ГУНП в Кіровоградській області надійшло звернення депутатів депутатського корпусу та міського голови Помічнянської територіальної громади Новоукраїнського району М. Антошика щодо неналежної діяльності дільничного офіцера поліції ОСОБА_1 , невиконання ним завдань та основних напрямків службової діяльності на поліцейській дільниці, яку він обслуговує.

У зверненні зазначено, що дільничний офіцер поліції ОСОБА_1 завдання та основні напрямки службової діяльності на поліцейській дільниці, яку він обслуговує не виконує. На звернення депутатського корпусу та представників громади ОСОБА_1 заходів реагування не вживав, здійснював пошук всіляких прогалин у законодавстві з метою ухилення від проведення відповідних профілактичних заходів.

За фактами викладеними у зверненні призначено службове розслідування під час якого встановлено, що оскільки м. Помічна негазофікована, систематично виникають проблеми у напрямку незаконних вирубок деревини. У той же час ОСОБА_1 відповідні заходи реагування не вживав та на погляд представників органів місцевої влади дільничний перебуває у співпраці з особами, які випилюють дерева.

Також від населення, які не бажають оголошення своїх персональних даних до депутатського корпусу надходила інформація щодо отримання ОСОБА_1 у серпні 2020 року незаконної грошової винагороди від підприємців ОСОБА_5 та Геращук Віолетти.

29.03.2021 було затверджено висновок службового розслідування за результатами якого у діях позивача встановлено порушення пунктів 2 та 7 частини З ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, ч. 1 ст. 11 Закону України «Про Національну поліцію», підпункт 1 пункт 1 розділу II, підпунктів 2 та З пункту 1, пункт 2 розділу НІ Інструкції з організації діяльності дільничних офіцерів поліції, затвердженої наказом МВС від 28.07.2017 № 650, пунктів 2 та 5 розділу IV Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, який затверджений наказом МВС від 15.11.2017 № 930, що виразилось у незабезпеченні налагодження співпраці з населенням, територіальними громадами та громадськими об`єднаннями на засадах партнерства, невжиття заходів спрямованих на задоволення потреб громадськості, проведення необ`єктивних перевірок за зверненнями громадян, і як наслідок винесення головою Помічнянської міської ради та депутатським корпусом недовіри щодо діяльності дільничного офіцера поліції ОСОБА_1 , але враховуючи те, що наказом ГУНП від 15.03.2021 № 337 його попереджено про неповну службову відповідність, вирішено обмежитись цим.

Також, відповідач щодо проведення атестування зазначає, що 29.09.2020 на першому етапі складання заліків зі службової підготовки дільничний офіцер поліції сектору превенції відділення поліції № 2 (смт Добровеличківка) Новоукраїнського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області, ОСОБА_1 отримав оцінку «незадовільно» з функціональної підготовки.

18.12.2020 під час складання заліків зі службової підготовки поліцейськими на другому етапі, ОСОБА_1 знову отримав оцінку «незадовільно» з функціональної підготовки.

У період з 01.02.2021 по 05.02.2021 ОСОБА_1 був направлений на навчально-перевірочні збори до тренінгового центру ГУНП, за результатом проходження яких знову отримав оцінку «незадовільно», що вказує на категоричне небажання чи неспроможність підвищувати свій професійний рівень.

У зв`язку з незадовільним рівнем знань ОСОБА_1 виставлено картку застереження, щодо заборони отримання вогнепальної зброї у черговій частині, але не зважаючи на це позивач не вживав належних заходів, щодо складення заліків для зняття даної картки, що вказує на небажання належним чином забезпечувати свої функціональні обов`язки.

Тобто, щодо позивача були наявні підстави для атестування згідно законодавства.

Крім того, позивач направлявся на проходження навчально-перевірочних зборів до тренінгового центру ГУНП в Кіровоградській області у 2019 та 2020 роках, де отримував оцінку «незадовільно». У звязку з чим направлявся для проходження атестування з вище зазначених підстав у 2019, 2020 році. За результатами атестування отримував висновки атестаційної комісії ГУНП в Кіровоградській області «займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність».

У зв`язку з тим, що позивач за результатами двох етапів підсумкової перевірки отримав оцінку з функціональної підготовки «незадовільно» та не зміг успішно закінчити навчання на навчально-перевірочних зборах позивача було направлено на атестуванню.

Атестаційні комісії є колегіальним органом, що створені керівником поліції для надання допомоги у проведенні незалежного визначення відповідності посадам поліцейських, а також перспектив їхньої службової кар`єри при призначенні на вищу посаду переміщення на нижчу, звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, як то передбачено ч. 1, 2 ст. 57 Закону України «Про Національну поліцію».

Як свідчить зміст протоколу № 67 від 16.03.2021, під час проведення ці співбесіди позивачу ставились питання, які стосувалися службової підготовки, процесу професійного навчання позивача, професійної діяльності поліцейського. Майже на всі поставленні позивачеві запитання, що стосуються ного службової та професійної діяльності, він не зміг надати відповіді.

За результатами розгляду матеріалів атестаційною комісією у відповідності п. 18 розділу IV Інструкції було прийняте рішення, що позивач займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність, що в свою чергу відповідає пп. 4 п. 15 розділу IV Інструкції.

Після надходження атестаційного листа 16.03.2021 позивач ознайомився з ним, про що поставив власний підпис.

Наказом ГУНП в Кіровоградській області 31.03.2021 №134 о/с звільнено зі служби в поліції за п. 5 (через службову невідповідність) ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», підставою для його видання слугував висновок атестаційної комісії.

Викладене свідчить про те, що наказ виданий на підставі та у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив таке.

ОСОБА_1 прийнятий на службу в органи внутрішніх справ 15 серпня 1999 року, а з 06 листопада 2015 року - на службу в Національну поліцію України.

На час виникнення спірних правовідносин позивач перебував на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції №2 (смт Добровеличківка) Новоукраїнського районного відділу поліції головного управління Національної поліції в Кіровоградській області.

Відповідно до доповідної записки УПД ГУНП в Кіровоградській області від 24 лютого 2021 року № 407/01/25-2020, 23.02.2021 під час раптової перевірки відділення поліції № 2 (сел. Добровеличківка) Новоукраїпського районного відділення поліції ГУНП в Кіровоградській області встановлено, що дільничний офіцер поліції майор поліції ОСОБА_1 на порушення вимог пункту 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» допустив непрофесійне виконання своїх службових обов`язків, недотримання нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції.

За вказаною доповідною запискою 25 лютого 2021 року винесений наказ ГУ НП в Кіровоградській області від 26 лютого 2021 року №257 «Про призначення проведення службового розслідування».

На підставі наказу ГУНП в Кіровоградській області № 257 від 26 лютого 2021 року дисциплінарною комісією проведено службове розслідування за фактом порушення службової дисципліни окремим працівником відділення поліції № 2 (сел. Добровеличківка) Новоукраїнського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області. За результатами проведеного службового розслідування запропоновано притягнути позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження про неповну службову відповідність за порушення вимог пункту 2 частини 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 11 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом МВС від 08.02.2019 № 100, п. 7 розділу IV Порядку взаємодії між органами та підрозділами Національної поліції, закладами охорони здоров`я та органами прокуратури України при встановлені факту смерті людини, затвердженого спільним наказом МВС, МОЗ, ГПУ від 29.09.2017 № 807/1193/279.

Наказом ГУНП в Кіровоградській області 15 березня 2021 року №337 «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського відділення поліції №2 (сел. Добровеличківка) Новоукраїнського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області» до ОСОБА_1 застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

На підставі Наказів МВС України від 20 січня 2016 № 50 та наказів ГУ НП у Кіровоградській області від 25 серпня 2020р. № 470 та від 14 грудня 2020р. № 701 призначена двоетапна підсумкова перевірка підготовленості поліцейських підрозділів поліції Кіровоградської області (у тому числі, ОСОБА_1 ).

29 вересня 2020 року під час складання заліків зі службової підготовки позивач отримав оцінку «незадовільно» з функціональної підготовки.

18 грудня 2020 року, на другому етапі підсумкової перевірки, ОСОБА_1 також отримав оцінку «незадовільно» з функціональної підготовки під час складання заліків зі службової підготовки поліцейських.

16 березня 2021 року на засіданні атестаційної комісії №15 з атестації поліцейських Головного управління поліції в Кіровоградській області з позивачем проведено співбесіду та ухвалено, що ОСОБА_1 займаній посаді не відповідає та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Наказом ГУНП в Кіровоградській області від 31 березня 2021 року №134 о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за пунктом 5 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» через службову невідповідність.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що дисциплінарна комісія у даному конкретному випадку обставини діяння поліцейського з`ясувала повно, оцінила належно, вчинені поліцейським діяння кваліфікувала правильно, зміст норм права витлумачила відповідно до їх дійсної суті, а відтак - забезпечила дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (засадничих гарантій притягнення особи до відповідальності не порушила). Позивачем не наведено жодних процедурних порушень під час проведення атестування. Зібрані у справі докази підтверджують, що атестування позивача проведено правомочним органом, на законних підставах, обґрунтовано та об`єктивно.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Приписами частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Щодо правомірності прийняття наказу ГУНП в Кіровоградській області від 15.03.2021 №337 «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського відділення поліції №2 (сел. Добровеличківка) Новоукраїнського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області», суд зазначає таке.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом №580-VIII.

Положеннями ч. 1 ст. 59 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII (далі - Закон №580-VIII) передбачено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Частиною 1 статті 58 Закону №580-VIII передбачено, що призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов`язків.

У відповідності до ст.3 Закону №580-VIII, у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч.1 ст.17 Закону №580-VIII, поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Згідно з ч.1 ст.64 Закону №580-VIII, особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».

За частиною 1 статті 60 Закону України «Про Національну поліцію», проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 19 Закону № 580-VIII, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Дисциплінарний статут Національної поліції України затверджений ЗУ «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 №2337-VIII, визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Приписами ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України визначено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Також ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України передбачено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

За правилами ст. 11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Відповідно до ст. 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно із ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначене му порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

У відповідності до ст.14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

У разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення, службове розслідування не призначається, а рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

У разі вчинення поліцейським більше двох дисциплінарних порушень проводиться одне службове розслідування. Якщо протягом проведення службового розслідування поліцейським вчинено інший дисциплінарний проступок, розпочинається нове службове розслідування.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893 (далі Порядок № 893).

Відповідно до пунктів 1-3 розділу V Порядку № 893, проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Пунктами 2, 3 розділу IV Порядку № 893 визначено, що поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, під час його проведення має право: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають стосунок до справи; ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, Законами України Про захист персональних даних, Про державну таємницю та іншими законами; подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; брати участь у розгляді справи на відкритому засіданні дисциплінарної комісії; користуватися правничою допомогою, послугами представника. Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень.

Відповідно до положень пунктів 13-14 розділу V Порядку № 893, поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інші особи можуть надавати усні чи письмові пояснення з приводу відомих їм відомостей про діяння, що стало підставою для призначення службового розслідування.

Під час розгляду справи у формі письмового провадження поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, надає пояснення в письмовій формі.

Відповідно до пункту 2 розділу V Порядку № 893, підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

За змістом п. 1, 2, 9 розділу VI Порядку №893 зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

Висновок службового розслідування затверджує керівник, який його призначив, або особа, яка виконує обов`язки керівника.

Згідно з п. 1 розділу VІІ Порядку № 893, у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19-22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України встановлено, що у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції (ч. 7 ст. 19).

Відповідно до ч. 8 ст. 19 Дисциплінарного статуту, під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Аналіз наведених положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України є підставою для висновку про те, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.

Суд зазначає, що висновок службового розслідування лише фіксує певні обставини та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій. Висновок службового розслідування, не породжує певних правових наслідків, його результати не мають обов`язкового характеру для позивача, а є лише передумовою для прийняття уповноваженим суб`єктом відповідного рішення. Висновок службового розслідування не є документом, який містить норми права загальної або індивідуальної дії.

Повноваження щодо оцінки результатів службового розслідування, тяжкості проступку та обставин, за яких його скоєно, розмір заподіяної шкоди, попередньої поведінки винної особи та визнання нею вини тощо, а також безпосередньо затвердження висновку службового розслідування та визначення виду дисциплінарного стягнення, яке слід застосувати до конкретної особи є виключними повноваженнями відповідного керівника, який реалізуючи такі повноваження приймає відповідний наказ про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Питання про наявність підстав для накладення на працівника поліції дисциплінарного стягнення з`ясовується під час службового розслідування. Правова оцінка правильності рішення про притягнення працівника поліції до дисциплінарної відповідальності повинна фокусуватися насамперед на тому, чи таке рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, установлені Конституцією України та законами України, чи дійсно в діях працівника поліції є встановлені законом підстави для застосування до нього дисциплінарного стягнення.

Таким чином, за вимогами вищезазначених норм, при проведенні службового розслідування посадові особи повинні дотримуватися вимог законодавства, а висновки службового розслідування мають ґрунтуватись на фактичних обставинах, підтверджуватись належними доказами та не можуть ґрунтуватись на припущеннях.

Оцінюючи обґрунтованість вищеозначеного висновку, суд виходить із того, що відповідний висновок має прийматися на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, які були досліджені під час перевірки і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню.

При цьому, належність доказу означає встановлення інформації (фактичних даних), які визначають предмет доказування. Зміст фактичних даних повинен відповідати їх формі, а саме документально підтверджувати певні обставини, на які посилається сторона, тобто мати ознаку допустимості, що виключає суперечливість поєднання змісту та форми доказу. Останній критерій є обов`язковою ознакою для правової придатності доказу та його достовірності, що, в свою чергу, визначає якісну оцінку вже наявного доказу як належного та допустимого, тобто дозволяє перевірити його правдоподібність та відповідність реальній дійсності у співвідношенні з іншими засобами доказування.

Суб`єкт владних повноважень, в свою чергу, повинен довести суду правомірність свого рішення належними, допустимими та достатніми доказами, зокрема, матеріалами службового розслідування. При цьому саме лише відтворення у висновку службового розслідування фабули певного правопорушення не є достатнім для того, щоб уважати такий висновок обґрунтованим, як і ухвалене на підставі нього рішення. Обставини подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, мають бути підтверджені й оцінені в сукупності з іншими зібраними під час службового розслідування доказами.

Вказане узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, наведеним в постанові від 06 лютого 2020 року у справі № 826/1916/17.

Як зазначалось, наказом ГУНП в Кіровоградській області № 257 від 26 лютого 2021 року призначене службове розслідування щодо ОСОБА_1 .

За результатами якого встановлено порушення ОСОБА_1 вимог пункту 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 11 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом МВС від 08.02.2019 № 100, пункту 7 розділу IV Порядку взаємодії між органами та підрозділами Національної поліції, закладами охорони здоров`я та органами прокуратури України при встановлені факту смерті людини, затвердженого спільним наказом МВС, МОЗ, ГПУ від 29.09.2017 № 807/1193/279, підпункту 2 пункту 2 розділу II, підпункту 6 пункту 4, пункту 5 розділу IV, пунктів 1, 3 та 7 розділу V Інструкції з організації діяльності дільничних офіцерів поліції, затвердженої наказом МВС від 28.07.2017 № 650, що виразилось у непрофесійному виконанні своїх службових обов`язків, недотриманні нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, неінформування керівництва підрозділу поліції про виявлення в матеріалах перевірки відомостей, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, незабезпечення проведення превентивних заходів, виявлення причин та умов, які сприяють учиненню кримінальних та адміністративних правопорушень на поліцейській дільниці.

Колегія суддів зазначає, що законодавець висуває підвищені вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку.

Обов`язок поліцейського полягає у тому, щоб неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського, поважати і не порушувати прав і свобод людини та дотримуватися службової дисципліни.

Висновки службового розслідування ґрунтуються на таких обставинах.

Протягом 2020 - 2021 року на поліцейській дільниці, яку обслуговує ОСОБА_1 , зареєстровано 263 кримінальні правопорушення, з них найбільш зареєстровано за ст. 185 КК України - 134 та за ст. 125 КК України - 25. Позивач за 2020 рік, та протягом двох місяців 2021 року безпосередньо не розкрив жодного злочину.

21.01.2021 та 25.01.2021 до відділення поліції № 2 надійшли звернення від громадянина ОСОБА_6 щодо пошкодження громадянином В. його автомобіля та погроз фізичною розправою (ЖЄО № 351 та 416). Організацію перевірку викладених фактів керівництвом відділенням поліції доручено дільничному офіцеру поліції ОСОБА_1 , який перевірку звернень провів відповідно до положень Закону Україну «Про звернення громадян» та списав матеріали до справи. Своє рішення мотивув тим, що між вказаними громадянами тривалий час існують неприязні відносини.

Проте, під час ознайомлення із зазначеними матеріалами у даному випадку вбачаються ознаки вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 129 КК України. 01.03.2021 зазначений матеріал скасовано та 02.03.2021 відомості внесенні до ЄРДР за № 000015 та розпочато кримінальне провадження за ч. 1 ст. 129 КК України.

Таким чином, на переконання відповідача, позивач допустив порушення пункту 11 розділу 11 Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом МВС від 08 лютого 2019 року № 100, яким визначено, що поліцейський органу (підрозділу) поліції, якому доручено розгляд заяви або повідомлення про іншу подію та прийняття відповідного рішення в межах Закону України «Про звернення громадян» або Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі встановлення в матеріалах відомостей, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, невідкладно рапортом доповідає про це керівникові органу (підрозділу) поліції або особі, яка виконує його обов`язки.

Також, виявлено ряд недоліків та порушень при перевірці інших звернень громадян перевірка за якими проводилась ОСОБА_1 відповідно до положень Закону України «Про звернення громадян».

Так, під час розгляду матеріалів ЄО № 5563 від 17.11.2020 (за фактом пожежі житлового будинку), за наявності в акті про пожежу від 17.11.2020 інформації про ймовірний підпал громадянином ОСОБА_7 .

Проте, жодних перевірочних дій не було проведено, особу не опитано, заходів на встановлення можливих свідків вчинення вказаного правопорушення не вжито, підтверджуючих матеріалів, що гр. ОСОБА_8 є власником підпаленого будинку, позивачем не здобуто.

01 березня 2021 року прийняте рішення з розгляду повідомлення за фактом пожежі скасоване, про що складено відповідний рапорт, який зареєстрований у відділенні поліції № 2 (смт Добрровеличківка) Новоукраїиського районного відділу поліції за № 954.

У матеріалах ЄО № 1976 від 28.04.2020 (погроза фізичної розправи) особа, на яку вказала заявниця не опитана, будь яких перевірочних дій не проведено.

Так у в матеріалах ЄО № 1980 від 28.04.2020 (незаконний продаж самогону) належної перевірки не проведено, до органів місцевого самоврядування запитів щодо надання характеристики чи наявності підтверджуючих матеріалів не направлено, свідків не встановлено та особу, на яку вказав заявник, навіть не опитано.

Крім цього, у ході перевірки 5 повідомлень про факти смерті людини за місцем її проживання без ознак насильницької смерті або підозри на таку виявлено 2 факти (ЄО №№ 2576 та 3130) порушення п. 7 розділу IV Порядку взаємодії між органами та підрозділами Національної поліції, закладами охорони здоров`я та органами прокуратури України при встановлені факту смерті людини, затвердженого спільним наказом МВС, МОЗ. ГПУ від 29.09.2017 № 807/1193/279, що виразилось у підготовці та наданні на затвердження висновку керівництву підрозділу у термін понад встановлених 7 діб.

У порушення підпункту 6 пункту 4 та пункту 5 розділу IV Інструкції ОСОБА_1 інформацією щодо місць концентрації осіб, схильних до скоєння правопорушення не володів, план роботи з урахуванням пріоритетів громади у сфері публічної безпеки та порядку, оперативної обстановки на дільниці не складав.

Станом на 24.02.2021 позивачем протягом поточного року не виявлено та не складено жодного адміністративного протоколу. У попередньому році ОСОБА_1 складено лише 75 адміністративних протоколів, у середньому кожним працівником ДОП зазначеному відділення поліції складено 106 адміністративних протоколів.

Відповідач покликається також на те, що у порушення пунктів 1 та 3 розділу V Інструкції ОСОБА_1 не забезпечив відповідну організацію роботи з особами, які перебувають на превентивному обліку. За час перебування у займаній посаді (з грудня 2019 року) зазначеним дільничним не встановлено жодного адміністративного нагляду та не продовжено жодного терміну перебування під адміністративним наглядом.

При перевірці облікових справ на осіб, які перебувають на превентивному обліку виявлено факт порушення ОСОБА_1 п. 7 розділу V Інструкції щодо ведення таких справ.

Так, облікова справа піднаглядного ОСОБА_9 в підрозділі документального забезпечення не зареєстрована, до справи долучено лише постанову суду про встановлення адміністративного нагляду, інші матеріали щодо проведення превентивних заходів та відповідні відомості щодо способу життя піднаглядного відсутні.

Відповідач зазначив, що позивач надати пояснення щодо причин допущених недоліків у межах службового розслідування відмовився.

Щодо посилання позивача на особисту неприязнь до позивача заступника начальника ВП №2 Мнихи А.О., що зумовило перевірку щодо позивача та подальшу його звільнення, суд зазначає, що позивачем вказані посилання належними та допустимим доказами не підтверджено. Вказана особа не приймала жодного із оскаржених позивачем рішень. Отже, посилання позивача, не ґрунтуються на об`єктивних доказах, а фактично є припущеннями. При цьому такі висновки не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а можуть ґрунтуватися лише на належних і допустимих доказах.

Щодо посилання скаржника на те, що службове розслідування призначено на підставі доповідної записки від 25.02.2021 складено під час раптової перевірки відділення поліції, при цьому, текст доповідної записки стосується лише діяльності позивача, діяльність начальника ВП №2 та інших співробітників не перевірялась, що свідчить про замовний характер такої перевірки та зведення рахунків ОСОБА_2 з позивачем, суд зазначає, вказане є припущеннями позивача, які не ґрунтуються на об`єктивних доказах.

Також, суд зазначає, що позивач факт перевірки та виявлені порушення під час її проведення не спростовує.

Щодо посилання позивача на те, що доповідна записка від 25.02.2021 має резолюцію начальника ГУНП від 24.02.2021, тобто, спочатку була складена резолюція на доповідну записку, а наступного дня сама доповідна записка, суд зазначає, що матеріали справи містять доповідну записку Старшого інспектора УПД ГУНП в Кіровоградській області майора поліції В. Тараненко на адресу начальника ГУНП в Кіровоградській області майора полковника поліції Р. Козьякова з датою складання 25.02.2021 та окремий документ - лист начальника ГУНП в Кіровоградській області майора полковника поліції Р. Козьякова від 24.0.2021, за яким доповідалось ОСОБА_10 за виявленими порушеннями створити дисциплінарну комісію та провести службове розслідування. Суд зазначає, що наявні матеріали справи не свідчать, що складений лист від 24.0.2021 є резолюцією на доповідну записку.

Щодо посилання скаржника на те, що у висновку неконкретизовано зазначено, що позивач не забезпечив виявлення причин та умов, що призводять до вчинення кримінальних та адміністративних правопорушень, відповідні заходи щодо їх усунення не вживав, суд зазначає, що висновок містить наведені приклади щодо заяв та матеріалів які неналежним чином розглянуті позивачем, та неналежний розгляд яких, позивачем жодним чином не спростовується.

Стосовно посилання позивача на те, що матеріали за заявою ОСОБА_4 попередньо розглядав слідчий і начальник слідчого відділу склав довідку про відсутність ознак кримінального правопорушення, суд зазначає, що вказане не спростовує висновки службового розслідування в частині неналежного розгляду позивачем таких матеріалів.

Так, 21.01.2021 та 25.01.2021 до відділення поліції № 2 надійшли звернення від громадянина М. щодо пошкодження громадянином В. його автомобіля та погроз фізичною розправою (ЖЄО № 351 та 416). Організацію перевірку викладених фактів керівництвом відділенням поліції доручено дільничному офіцеру поліції ОСОБА_1 , який перевірку звернень провів відповідно до положень Закону Україну «Про звернення громадян» та списав матеріали до справи. Своє рішення мотивув тим, що між вказаними громадянами тривалий час існують неприязні відносини. Проте, під час ознайомлення із зазначеними матеріалами встановлено, що у ході конфлікту громадянин ОСОБА_11 розмахуючи ножем погрожував громадянину ОСОБА_6 фізичною розправою, а тому у даному випадку вбачаються ознаки вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 129 КК України. 01.03.2021 зазначений матеріал скасовано та 02.03.2021 відомості внесенні до ЄРДР за № 000015 та розпочато кримінальне провадження за ч. 1 ст. 129 КК України.

Позивачем вказані обставин не спростовуються.

Також, позивачем не спростовано, що у порушенні пунктів 1 та 3 розділу V Інструкції з організації діяльності дільничних офіцерів поліції, затвердженої наказом МВС від 28.07.2017 № 650, ОСОБА_1 не забезпечив відповідну організацію роботи з особами, які перебувають на превентивному обліку. За час перебування у займаній посаді (з грудня 2019 року) зазначеним дільничним не встановлено жодного адміністративного нагляду та не продовжено жодного терміну перебування під адміністративним наглядом. Посилання скаржника, що адміністративний нагляд не встановлювався і не продовжувався взагалі співробітниками ВП №2 є не змістовними, оскільки зі змісту матеріалів позивач не ініціював установлення адміністративного нагляду, що і передбачено пунктами Інструкції на які посилався відповідач.

Щодо посилання позивача на те, що спочатку був складений висновок службового розслідування, а через 11 днів після затвердження висновку службового розслідування та підписання оскаржуваного наказу ГУНП від 15.03.2021 №337 опитувалися особи та складались пояснення і акт про які йдеться у висновку службового розслідування, суд зазначає, що позивач має право надавати пояснення за результатами проведеного службового розслідування. Також, як свідчать матеріали справи щодо позивача проводилось друге службове розслідування.

Таким чином, відповідач обґрунтовано дійшов висновку про порушення ОСОБА_1 вимог пункту 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 11 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом МВС від 08.02.2019 № 100, пункту 7 розділу IV Порядку взаємодії між органами та підрозділами Національної поліції, закладами охорони здоров`я та органами прокуратури України при встановлені факту смерті людини, затвердженого спільним наказом МВС, МОЗ, ГПУ від 29.09.2017 № 807/1193/279, підпункту 2 пункту 2 розділу II, підпункту 6 пункту 4, пункту 5 розділу IV, пунктів 1, 3 та 7 розділу V Інструкції з організації діяльності дільничних офіцерів поліції, затвердженої наказом МВС від 28.07.2017 № 650, що виразилось у непрофесійному виконанні своїх службових обов`язків, недотриманні нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, неінформування керівництва підрозділу поліції про виявлення в матеріалах перевірки відомостей, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, незабезпечення проведення превентивних заходів, виявлення причин та умов, які сприяють учиненню кримінальних та адміністративних правопорушень на поліцейській дільниці.

Стосовно посилання позивача на те, що до нього не обґрунтовано та безпідставно застосований такий вид дисциплінарного стягнення, як «попередження про неповну службову відповідність», суд зазначає, що застосування до позивача такого дисциплінарного стягнення є правомірним і пропорційним, з огляду на не спростування ним виявлених в ході розслідування порушень.

Суд зазначає, що законодавець висуває підвищені вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку.

Обов`язок поліцейського полягає у тому, щоб неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського, поважати і не порушувати прав і свобод людини та дотримуватися службової дисципліни.

Суд зазначає, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності прийнятого наказу про притягнення особи до дисциплінарної відповідальності відповідно до положень діючого процесуального законодавства покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень.

Матеріалами службового розслідування, наявними в матеріалах справи, підтверджено факт порушення позивачем службової дисципліни.

Дисциплінарна комісія у даному конкретному випадку обставини діяння поліцейського з`ясувала повно, оцінила належно, вчинені поліцейським діяння кваліфікувала правильно, зміст норм права витлумачила відповідно до їх дійсної суті, а відтак - забезпечила дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (засадничих гарантій притягнення особи до відповідальності не порушила).

Так, дисциплінарною комісією були взяті до уваги усі істотні та суттєві аспекти, котрі здатні вплинути на міру відповідальності особи.

Суд дійшов висновку, що висновок службового розслідування про порушення позивачем службової дисципліни, є обґрунтованим.

Наказ Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейських, прийнятий за висновками службового розслідування, матеріали якого є такими, що свідчать про наявність вини позивача у вчиненні проступку, за яке він притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Таким чином, відповідачем обґрунтовано, правомірно та пропорційним застосовано до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, оскільки під час проведення службового розслідування інформація щодо можливих порушень службової дисципліни знайшла своє підтвердження.

Щодо правомірності прийняття рішення (висновку) Атестаційної комісії ГУНП в Кіровоградській області №15 від 16 березня 2021 року, наказу ГУНП в Кіровоградській області від 31 березня 2021 №134 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за пунктом 5 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» через службову невідповідність, суд зазначає наступне.

Згідно пункту 5 частини 1 статті 77 Закону №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється через службову невідповідність.

Згідно частини 2 та 3 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення.

Інститут атестування поліцейських передбачений Законом №580-VIII, відповідно до статті 57 якого, атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар`єри.

Атестування поліцейських проводиться: 1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; 3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками.

Рішення про проведення атестування приймає керівник поліції, керівники органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами.

Порядок проведення атестування поліцейських затверджується Міністром внутрішніх справ України.

Отже, перелік підстав проведення атестування поліцейських, передбачений статтею 57 Закону України «Про Національну поліцію», є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Аналіз наведених законодавчих приписів дає підстави для висновку, що атестуванню підлягають лише поліцейські: а) які претендують на вищу посаду; б) щодо яких вирішується питання про переведення на нижчу посаду; в) щодо яких вирішується питання про звільнення через службову невідповідність.

Відповідно, до списку поліцейських, які підлягають атестуванню, слід включати лише тих поліцейських, відносно яких наявні підстави для проведення атестування, що передбачені частиною другою статті 57 Закону України «Про Національну поліцію».

При цьому, кожна із зазначених у частині 2 статті 57 Закону України «Про Національну поліцію» підстав проведення атестування повинна бути пов`язана з певними передумовами, зокрема, атестування, яке призначається для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, повинне бути зумовлене існуванням реальних підстав до звільнення, як то неналежне виконання службових обов`язків, порушення установленого чинним законодавством порядку і правил несення служби тощо.

Атестація працівника одразу ж після прийняття його на роботу (у тому числі на службу до поліції), безвідносно до вирішення питань кар`єри (призначення поліцейського на вищу посаду або переведення на нижчу посаду) або дисциплінарного провадження не відповідає меті та завданню атестування і суперечить вимогам Закону України «Про Національну поліцію».

Мета атестування, закріплена в частині 1 статті 57 Закону України «Про Національну поліцію», не утворює самостійну підставу для проведення атестування і перебуває у системному взаємозв`язку з вичерпними підставами, визначеними в частині другій згаданої статті.

Також рішення керівника поліції не може бути самостійною підставою для проведення атестування, оскільки вичерпний перелік підстав для проведення атестування визначений в частині 2 статті 57 Закону України «Про Національну поліцію». Натомість, ч. 4 ст. 57 цього Закону визначає особу, яка, за наявності підстав, уповноважена видати розпорядчий документ про проведення атестування.

Отже, проведення атестації без необхідних передумов і за відсутності підстав, передбачених частиною другою статті 57 Закону України «Про Національну поліцію», суперечить вимогам цього закону.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України 26.01.2016 № 50 завтерджено Положення про організацію службової підготовки працівників Національної поліції України (далі Положення № 50).

За п.2 Розділу І Положення, вимоги цього Положення поширюються на поліцейських структурних підрозділів центрального органу управління поліцією (далі - центральний орган), міжрегіональних територіальних органів Національної поліції України, територіальних органів Національної поліції України в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, областях, м. Києві (далі - орган (підрозділ) поліції), закладів, установ, що належать до сфери управління Національної поліції України (далі - заклад, установа поліції).

Згідно п.1 Розділу XI «Перевірка рівня службової підготовленості» Положення, перевірка рівня службової підготовленості проводиться з метою оцінювання як окремого поліцейського, так і органу (підрозділу) поліції, закладу, установи поліції в цілому та здійснюється відповідно до організаційно-розпорядчих актів Національної поліції України.

За приписами п. 10, 11 Положення, оцінювання рівня службової підготовленості поліцейського, органу (підрозділу) поліції, закладу, установи поліції здійснюється за наступною шкалою, де: 5 - це «відмінно», 4 - це «добре», 3 - це «задовільно», 2 - це «незадовільно».

Оцінка зі службової підготовки поліцейського та рівень підготовленості органу (підрозділу) поліції, закладу, установи поліції, їх структурних підрозділів визначається відповідно до встановлених критеріїв, передбачених розділами XIV-XIX цього Положення.

За п.12 Положення, підсумкова перевірка проводиться комісійно після закінчення навчального року. До перевірки залучаються всі поліцейські органу (підрозділу) поліції, закладу, установи поліції, крім: випускників закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - ЗВО МВС),- у рік їх випуску із закладу освіти; осіб, які пройшли професійну підготовку,- протягом перших 4 місяців після прибуття до підрозділу проходження служби; осіб, які перебували у відпустці по догляду за дитиною,- протягом перших 6 місяців після прибуття до підрозділу проходження служби.

Етапи проведення підсумкової перевірки: перший - складання заліків зі службової підготовки переважною більшістю поліцейських (не менше 60 відсотків від фактичної чисельності поліцейських) органу (підрозділу) поліції, закладу, установи поліції (проводиться протягом 30 діб з моменту закінчення навчального року); другий - складання заліків зі службової підготовки поліцейськими, які на першому етапі з різних причин їх не складали, перескладання заліків поліцейськими, які отримали оцінку 2 - «незадовільно» з одного з видів службової підготовки (проводиться не раніше ніж через 15 діб після завершення першого етапу).

Поліцейський, який допустив порушення, отримує загальну оцінку зі службової підготовки 2 - «незадовільно» та відсторонюється від подальшої участі в підсумковій перевірці, про що комісією складається акт, відповідно до зразка, передбаченого додатком 15 до цього Положення.

Зазначений акт складається у двох примірниках, один з яких надається відстороненій особі під підпис. У разі відмови відстороненої особи від приймання (підписання) акта, він передається (під підпис) керівнику (уповноваженій особі) структурного підрозділу органу (підрозділу) поліції, закладу, установи поліції, у якому проходить службу поліцейський.

Поліцейському, який за результатами першого етапу підсумкової перевірки отримав хоча б з одного з видів службової підготовки оцінку 2 - «незадовільно», надається право на перескладання заліку відповідно до встановлених цим розділом строків. На другому етапі перевірки він складає залік тільки з того напрямку підготовки (тестування, контрольна вправа тощо), з якого отримав оцінку 2 - «незадовільно» на першому етапі. За необхідності перескладання поліцейським вправи зі стрільби з ним попередньо проводиться усне опитування щодо заходів безпеки при поводженні зі зброєю, незалежно від оцінок з вогневої підготовки, отриманих на попередньому етапі.

Для самостійної підготовки до перескладання заліку поліцейському надається термін не менше 15 діб (обчислюється з дня отримання незадовільної оцінки зі службової підготовки).

Поліцейські, які за результатами підсумкової перевірки або під час складання заліків в індивідуальному порядку отримали з тактичної, загальнопрофільної, фізичної та/або вогневої підготовок оцінку 2 - «незадовільно» (у тому числі відсторонені від складання заліків з цих видів підготовки), вважаються такими, які потребують підвищення професійного рівня і підлягають направленню на навчально-перевірочні збори, у порядку, визначеному цим Положенням.

Оцінка зі службової підготовки органу (підрозділу) поліції, закладу, установи поліції, у тому числі їх структурним підрозділам, виставляється за підсумками проведення першого та другого етапів підсумкової перевірки, без урахування результатів перескладання заліків особами, які на першому етапі отримали оцінку 2 - «незадовільно», а також тих, які складатимуть заліки у індивідуальному порядку.

Відповідно до п. 13, 14 Положення, поліцейські, які за результатами підсумкової перевірки отримали з функціональної підготовки оцінку 2 - «незадовільно» (у тому числі ті, які були відсторонені від складання заліків з цього виду підготовки), не брали участі в підсумковій перевірці без поважних причин, а також ті, які не змогли успішно закінчити навчання на навчально-перевірочних зборах або не брали в них участі, підлягають направленню на атестування (за винятком категорій осіб, передбачених абзацами другим - четвертим пункту 12 цього розділу).

Якщо за результатами підсумкової перевірки структурним підрозділом органу (підрозділу) поліції, закладу, установи поліції отримано оцінку 2 - «незадовільно», відносно його керівника, за рішенням атестаційної комісії виноситься питання щодо доцільності його перебування на займаній посаді.

На виконання вимог ч. 5 ст. 57 Закону №580-VIII, наказом Міністерства внутрішніх справ України №1465 від 17.11.2015 затверджено Інструкцію про порядок проведення атестування поліцейських (далі - Інструкція № 1465).

Відповідно до п. 3 Розділу І Інструкції №1465 атестування поліцейських проводиться: 1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; 3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Згідно з п. 8 розділу IV Інструкції №1465 в атестаційному листі зазначаються такі відомості про поліцейського, який атестується: 1) результати службової діяльності згідно з функціональними обов`язками; 2) дисциплінованість, принциповість у вирішенні службових питань, уміння будувати свої стосунки з громадянами та колегами по службі, здатність працювати над усуненням особистих недоліків, авторитет у колективі та серед населення; 3) прагнення до вдосконалення службової діяльності, почуття особистої відповідальності, стійкість моральних принципів, сміливість, рішучість, організованість, здатність контролювати власні емоції, поведінка поза службою; 4) володіння іноземними мовами; 5) культура в службі та ставлення до підвищення свого освітнього та культурного рівнів; 6) стан здоров`я та фізична підготовленість, уміння володіти табельною вогнепальною зброєю, прийомами рукопашного бою, спеціальними засобами індивідуального захисту та активної оборони, здатність переносити психофізичні навантаження та труднощі служби; 7) основні найбільш характерні та істотні недоліки в службовій діяльності та особистій поведінці; 8) інші дані, які, на думку керівника, заслуговують на увагу для більш повної характеристики підлеглого; 9) результати проходження підвищення кваліфікації.

Пункт 10 розділу IV Інструкції №1465 установлює, що з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування. За результатами проведеного тестування атестаційна комісія встановлює мінімальний бал, що становить 25 балів за тестом на знання законодавчої бази (далі - професійний тест) та 25 балів за тестом на загальні здібності та навички, який в обов`язковому порядку ураховується атестаційною комісією при прийняті рішення, визначеного пунктом 15 цього розділу.

Атестаційна комісія при прийнятті рішення розглядає атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського, який проходить атестування (пункт 11 розділу IV Інструкції №1465).

За рішенням атестаційної комісії поліцейські, які проходять атестування, проходять співбесіду з відповідною атестаційною комісією. Якщо поліцейський, який атестується, не з`явився на співбесіду з атестаційною комісією, то комісія приймає рішення без проведення співбесіди, про що робиться відповідний запис у протоколі засідання атестаційної комісії. Атестаційна комісія за підписом голови має право робити відповідно до законодавства запити про надання необхідних матеріалів і документів, що стосуються службової діяльності поліцейського, який атестується (пункт 12 розділу IV Інструкції №1465).

Відповідно до п. п. 15, 16 розділу IV Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії: 1) повноту виконання функціональних обов`язків (посадових інструкцій); 2) показники службової діяльності; 3) рівень теоретичних знань та професійних якостей; 4) оцінки з професійної і фізичної підготовки; 5) наявність заохочень; 6) наявність дисциплінарних стягнень; 7) результати тестування; 8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

Пунктами 17-20 розділу IV Інструкції №1465 передбачено, що атестаційна комісія проводить розгляд матеріалів за відсутності особи, щодо якої приймається рішення. Голосування проводиться за відсутності особи, щодо якої приймається рішення, і запрошених осіб. Рішення атестаційної комісії приймаються більшістю голосів присутніх на засіданні членів атестаційної комісії. У разі рівного розподілу голосів вирішальним є голос голови атестаційної комісії. Усі рішення атестаційної комісії оформлюються протоколом. У протоколі зазначаються дата і місце прийняття рішення, склад комісії, питання, що розглядалися, та прийняте рішення.

Аналізуючи зазначені вимоги законодавства, колегія суддів дійшла до висновку, що оскільки атестуванню підлягають лише ті поліцейські, які претендують на вищу посаду або щодо яких вирішується питання про переведення на нижчу посаду, або щодо яких вирішується питання щодо звільнення через службову невідповідність, до списку поліцейських, які підлягають атестуванню, який складається на підставі підпункту 2 пункту 1 розділу ІV Інструкції №1465, необхідно включати лише тих поліцейських, стосовно яких наявні підстави для проведення атестування, що передбачені частиною 2 статті 57 Закону №580-VIII.

При цьому, кожна із підстав проведення атестування повинна бути пов`язана з певними передумовами та бути наявна до призначення такого атестування.

Атестація працівника після прийняття його на роботу (у тому числі на службу до поліції) до виникнення підстав визначених частиною 2 статті 57 Закону №580-VIII, а саме вирішення питань кар`єри (призначення поліцейського на вищу посаду або переведення на нижчу посаду) або дисциплінарного провадження, не відповідає меті та завданню атестування і суперечить вимогам Закону №580-VIII.

Суд зазначає, що предметом оскарження може бути як рішення (висновок) атестаційної комісії в сукупності з наказом про звільнення, так і окремо наказ керівника органу поліції про звільнення поліцейського, оскільки такий наказ є формою виконання відповідного рішення (висновку) атестаційної комісії.

При цьому, висновок атестаційної комісії щодо кваліфікації працівника підлягає оцінці в сукупності з іншими доказами по справі незалежно від того є він предметом спору чи ні. При вирішенні питання щодо правомірності звільнення поліцейського через службову невідповідність, суди мають також надати оцінку аргументам скаржника щодо наявності підстав проведення його атестування.

Зі змісту встановлених судами обставин випливає, що позивач прийнятий на службу до поліції на умовах, визначених пунктом 9 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію».

Матеріали справи свідчать, що 29.09.2020 на першому етапі складання заліків зі службової підготовки дільничний офіцер поліції сектору превенції відділення поліції № 2 (смт Добровеличківка) Новоукраїнського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області, ОСОБА_1 отримав оцінку «незадовільно» з функціональної підготовки.

18.12.2020 під час складання заліків зі службової підготовки поліцейськими на другому етапі, ОСОБА_1 знову отримав оцінку «незадовільно» з функціональної підготовки.

За результатом проходження навчально-перевірочних зборів у тренінговому центрі ГУНП у період з 01.02.2021 по 05.02.2021, позивач отримав оцінку «незадовільно».

Зазначене у відповідності до Положення № 50 та Закону № 580 є підставою для направлення на атестування.

Щодо висновків атестації, суд зазначає, що відповідно п. 75 постанови Верховного Суду від 17.12.2018 по справі №509/4156/15-а (адміністративне провадження №К/9901/7504/18), адміністративний суд під час перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, повинен надати правову оцінку тим обставинам, які стали підставою для його прийняття та наведені безпосередньо у цьому рішенні, а не тим, які в подальшому були виявлені суб`єктом владних повноважень для доведення правомірності («виправдання») свого рішення.

Отже, адміністративний суд під час перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, повинен надати правову оцінку тим обставинам, які стали підставою для його прийняття та наведені безпосередньо у цьому рішенні, а не тим, які в подальшому були виявлені суб`єктом владних повноважень для доведення правомірності («виправдання») свого рішення.

Позивачем не наведено процедурних порушень під час проведення атестування.

Позивачем вказані у рішенні Атестаційної комісії висновки не спростовуються.

Зі змісту протоколу ОП № 67 від 16 березня 2021 року вбачається, що під час співбесіди позивачу також ставились питання, які стосувалися службової підготовки, професійного навчання позивача, професійної діяльності поліцейського.

На більшість поставлених позивачеві запитання, що стосуються його службової та професійної діяльності, він не надав відповіді.

Також, як встановлено судом, позивач направлявся на проходження навчально-перевірочних зборів до тренінгового центру ГУНП в Кіровоградській області у 2019 та 2020 роках, де отримував оцінку «незадовільно».

Крім того, матеріали справи містять атестаційні листи за якими позивач направлявся для проходження атестування з вище зазначених підстав (не здання підсумкової перевірки та не проходження навчально- перевірочних зборів) у 2019, 2020 році та за результатами атестування отримував висновки атестаційної комісії ГУНП в Кіровоградській області «займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність».

Зазначене спростовує посилання скаржника на недоведеність посилання відповідача на низькій рівень виконання функціональних обов`язків, професійної підготовки, та не підтвердження негативної характеристики за час служби в Національній поліції України.

Щодо посилання позивача на повторне притягнення до дисциплінарної відповідальності за один і той же проступок, що у наказі ГУНП в Кіровоградській області 15 березня 2021 року №337, суд зазначає, що як правильно зазначено судом першої інстанції, атестаційна комісія не притягувала позивача до дисциплінарної відповідальності, висновки першого та другого службового розслідування враховувались комісію, що передбачено приписами законодавства.

Стосовно доводів позивача про безпідставне посилання відповідача на наявність скарги Помічнянського міського голови та матеріали перевірки за вказаною скаргою, у зв`язку з тим, що вказані матеріали не були зазначені в атестаційному листі та не були надані на засідання атестаційної комісії, оскільки службове розслідування було призначено 15.03.2021 і проводилось після засідання атестаційної комісії, суд зазначає, що вказаний лист містить інформацію щодо неналежного виконання позивачем службових обов`язків на поліцейській дільниці, яку він обслуговує. У зверненні зазначено, що дільничний офіцер поліції ОСОБА_1 завдання та основні напрямки службової діяльності на поліцейській дільниці, яку він обслуговує не виконує. На звернення депутатського корпусу та представників громади ОСОБА_1 заходів реагування не вживав, здійснював пошук всіляких прогалин у законодавстві з метою ухилення від проведення відповідних профілактичних заходів. З матеріалів справи вбачається, що атестаційна комісія враховувала вказаний лист та викладені у ньому обставини у сукупності з іншими матеріалами, які підтверджували неналежне виконання позивачем службових обов`язків, що передбачено законодавством.

Посилання позивача на те, що скарга надіслана міським головою не має обов`язкових реквізитів, не виключає право комісії її врахувати та обов`язку відповідача вчинити дії щодо перевірки викладеній у ній інформації, зокрема щодо діяльності позивача.

На підставі всебічної оцінки зібраних матеріалів, з врахуванням даних про неналежне виконання позивачем функціональних обов`язків, ставлення до службових завдань, а також з огляду на низький рівень теоретичних професійних знань (продемонстрований також під час співбесіди) та негативну характеристику професійних та особистісних якостей, атестаційна комісія дійшла висновку про те, що позивач підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. При цьому, атестаційна комісія узяла до уваги відсутність заохочень та наявність непогашених дисциплінарних стягнень.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що порядок організації, підготовки і проведення атестування позивача проведено відповідачем з дотриманням вимог Інструкції, а висновок атестаційної комісії прийнятий на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані, в тому числі за результатами проведеного тестування поліцейського та з урахуванням неодноразового застосування до нього дисциплінарних стягнень.

Подібна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 19 вересня 2019 року у справі №200/9922/18-а.

Відповідно до пункту 24 Інструкції №1465, за результатами атестування висновки, зазначені в протоколі атестаційної комісії, заносяться до атестаційного листа, який підписується головою та секретарем комісії та в місячний строк направляється до керівника, якому надано право на призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції.

Згідно з пунктом 28 Розділу IV Інструкції №1465 керівники органів поліції, яким надано право призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції, зобов`язані через 15 календарних днів з дня підписання атестаційного листа з висновками, визначеними пп.3 або 4 п.15 цього розділу, забезпечити його виконання шляхом видання відповідного наказу.

Отже, висновок атестаційної комісії про звільнення поліцейського зі служби обов`язковий для виконання керівником органів поліції, яким надано право на призначення та звільнення з посади і служби в поліції.

Таким чином, з огляду на підтвердження атестаційною комісією невідповідність позивача займаній посаді, наказ ГУНП в Кіровоградській області від 31 березня 2021 року №134 о/с яким ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за пунктом 5 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» через службову невідповідність, є обґрунтованим та правомірним.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду, які регулюють спірні правовідносини.

Статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з повним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, у зв`язку з чим підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров

суддя О.В. Головко