Справа № 460/12280/21
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2023-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2023 рокуСправа № 460/12280/21 пров. № А/857/10043/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідач Качмара В.Я.,

суддів Довгополова О.М., Затолочного В.С.,

при секретарі судового засідання Юрченко М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м.Львові справу за позовом Головного управління ДПС у Рівненській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу та зустрічного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування рішень, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 1 серпня 2022 року (суддя Недашківська К.М., м.Рівне, повний текст складено 1 серпня 2023 року), -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року Головне управління ДПС у Рівненській області (далі Головне управління) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 в якому просило стягнути з відповідача до бюджету податковий борг в сумі 826527,54 грн.

У жовтні 2021 ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до Головного управління в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення (далі ППР) від 16.12.2020 №№8, 8, 8, 8, 8, 8, 08, 8 (далі ППР №№470, 440, 480, 562, 561, 550, 538, 543 відповідно) та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 16.12.2020 №8 (далі Рішення).

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 1 серпня 2022 року позов Головного управління задоволено повністю.

Зустрічний позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив позивач за зустрічним позовом, який із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог Головного управління та задоволення зустрічного позову в повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 наводить норми матеріального права та посилається на їх невірне тлумачення, зокрема вказує, що відповідачем не дотримано вимог податкового законодавства в частині належного повідомлення платника податків про підстави проведення документальної перевірки, часу, місця її проведення, вручення документів про призначення перевірки та її продовження, а також акту перевірки та ППР прийнятих за наслідками такої перевірки. Зазначає, що контролюючим органом належним чином не досліджено документи його податкової звітності та безпідставно винесені оскаржувані ППР та Рішення №№470, 440, 480, 562, 561, 550, 538, 543 відповідно. Також зауважує, що судом першої інстанції належним чином не повідомлено позивача за зустрічним позовом про судове засідання 21.07.2022.

Відповідач відзиву на апеляційну скаргу не подав.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги Головного управління, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки платником податків не надано суду доказів часткової або повної сплати суми боргу такий підлягає стягненню в судовому порядку.

Відмовляючи у задоволені зустрічного позову, цей суд виходив з того, що відповідачем доведено правомірність оскаржуваних ППР №№470, 440, 480, 562, 561, 550, 538, 543 відповідно.

Такі висновки суду першої інстанції, по суті спору, відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм матеріального і процесуального права, однак вказане рішення суду не може бути залишено без змін, з таких міркувань.

Апеляційним судом, з урахуванням встановленого судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що ОСОБА_1 зареєстрований 16.04.2018 виконавчим комітетом Вараської міської ради, взято на податковий облік в органах державної податкової служби 16.04.2018.

Фізичною особою-підприємцем (далі ФОП) ОСОБА_1 прийнято рішення про припинення діяльності та 28.01.2020 до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців внесено запис про припинення державної реєстрації.

На підставі підпункту 75.1.2, пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.7 пункту 78.1, пункту 78.2 статті 78, пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України (далі ПК), пункту 2 статті 13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі Закон №2464-VI), наказу від 02.09.2020 №1287 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , у зв`язку з припиненням підприємницької діяльності» (далі Наказ №1287), наказу Головного управління від 30.09.2020 №1579 Про внесення змін до Наказу №1287, наказу від 21.10.2020 №1756 «Про продовження терміну проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи платника податків ОСОБА_1 , у зв`язку з припиненням підприємницької діяльності» (далі Наказ №1756) Головним управлінням у період з 15.10.2020 по 23.10.2020 проведена документальна позапланова невиїзна перевірка діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудових договорів, оформлення трудових відносин з працівниками, виконання вимог іншого законодавства за період з 16.04.2018 по 14.10.2020, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 16.04.2018 по 14.10.2020, за результатами якої складений Акт від 29.10.2020 №2236/17-00-07-08 (далі Акт перевірки) (т.1 а.с.53).

Контролюючим органом 02.09.2020 надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення, за податковою адресою ( АДРЕСА_1 ), Наказ №1287 та повідомлення від 02.09.2020 №422/17-00-33-04 (т.3 а.с.40-44).

Наказом №1579 внесено зміни до Наказу №1287, зокрема, з огляду на зміни в організаційній структурі контролюючого органу та призначення на інші посади уповноважених представників Головного управління.

З огляду на наведене, Наказом №1579 початок перевірки призначено 15.10.2020, при цьому вищенаведений наказ отримано особисто ОСОБА_1 12.10.2020 (т.3 а.с.46), а отже платник податків завчасно належним чином повідомлений про початок перевірки.

Наказом Головного управління №1756 продовжено терміни проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1 на 2 дні та долучено до проведення перевірки головного державного ревізора-інспектора відділу планових та позапланових перевірок оподаткування фізичних осіб управління податкового аудиту Головного управління ДПС Щавінську О.Є. у зв`язку із великим обсягом операцій, проведених фізичною особою платником податків ОСОБА_1 (т.3 а.с.47).

Вищезазначений наказ надіслано рекомендованим повідомлення з врученням поштовго відправлення, яке повернулося 23.10.2023 на адресу Головного управління з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (т.3 а.с.49).

Актом перевірки встановлено порушення позивачем:

По суті оскаржуваних ППР суд зазначає, що Актом перевірки встановлені порушення платником податків:

частини першої підпункту 293.4 статті 293 ПК, а саме: заниження суми єдиного податку за 2018 рік на 3679,77 грн;

підпункту 49.18.5 пункту 49.18 статті 49, пункту 177.5 статті 177 ПК, а саме: податкова декларація про майновий стан і доходи за 2019 рік до контролюючого органу по граничному строку подання 09.02.2020 не подана;

підпункту 49.18.2 пункту 49.18 статті 49, пункту 177.11 статті 177 ПК а саме: податкова декларація про майновий стан і доходи за 2020 рік (ліквідаційна) до контролюючого органу по граничному строку подання 28.02.2020 не подана;

абзацу 6 пункту 6 статті 128 Господарського кодексу України, пункту 177.10 статті 177 ПК, а саме: Книгу обліку доходів і витрат для перевірки не надано;

підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298, пункту 167.1 статті 167, пунктів 177.1, 177.2, 177.4 статті 177 ПК а саме: заниження суми податку на доходи фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю на 410506,19 грн, у тому числі за 2019 рік на 324561,30 грн (1803118,35*18%), за 2020 рік 85944,89 грн (477 471,59 *18%);

пункту 2 частини першої статті 7, частини п`ятої статті 8 Закону №2464-VI, з врахуванням норм частини першої підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 ПК, а саме: заниження суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на 168780,92 грн, в тому числі за 2019 рік на 154234,08 грн, за 2020 рік на 14 546,84 грн;

пункту 181.1 статті 181, пункту 183.4 статті 183, пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, підпункту 194.1.1. пункту 194.1 статті 194, пункту 195.1 статті 195 ПК з врахуванням норм підпункту 54.3.1 пункту 54.3 статті 54, частини першої підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 ПК, а саме: заниження податкового зобов`язання з податку на додану вартість на 95494 грн за січень 2020 року, заниження операцій з вивезення товарів за межі митної території України на 1803118 грн, в тому числі: за березень 2019 року на 263684 грн, за квітень 2019 року 325080 грн, за травень 2019 року 138167 грн, липень 2019 року 456085 грн, вересень 2019 року 444623 грн, жовтень 2019 року 175479 грн.;

пунктів 201.4, 201.10 статті 201 ПК, а саме: не складені та відповідно не зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкові накладні, на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою, а саме: по граничному строку реєстрації 31.03.2019 з обсягом операцій з постачання товарів на суму 130717,81 грн, по граничному строку 15.04.2019 , - 132966,6 грн, 30.04.2019 137906,36 грн, 15.05.2019 187173,48 грн, 31.05.2019 138167,1 грн, 15.08.2019 183317,31 грн, 15.08.2019 136001,57 грн, 15.08.2019 136765,98 грн, 30.09.2019 132427,05 грн, 15.10.2019 169844,76 грн, 15.10.2019 142351,22 грн, 15.11.2019 175479,11 грн. Крім того, 28.01.2020 не зареєстрована податкова накладна на операції з постачання товарів що оподатковуються за основною ставкою ПДВ загальний обсяг постачання згідно якої становить 477471,59 грн (ПДВ 95 494 грн);

підпункту 49.18.1 пункту 49.18 статті 49, пункту 203.1 статті 203 ПК а саме: неподання податкових декларації з ПДВ за лютий 2019 року, березень 2019 року, квітень 2019 року, травень 2019 року, червень 2019 року, липень 2019 року, серпень 2019 року, вересень 2019 року, жовтень 2019 року, листопад 2019 року, грудень 2019 року, січень 2020 року;

підпунктів 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.5, 1.6 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК, а саме: заниження суми військового збору на 34208,85 грн, в тому числі за 2019 року на 27046,78 грн (1 803 118,35*1,5%), за 2020 року на 7162,07 грн (477 471,59*1,5%);

пунктів 44.1, пункту 44.3 статті 44 ПК, а саме: не забезпечено зберігання первинних документів, звітності, інших документів, пов`язаних із обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

На підставі Акта перевірки контролюючим органом 16.12.2020 сформовані податкові ППР:

№470, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 513132,70 грн, у тому числі: за податковим зобов`язанням 410506,19 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 102626,50 грн;

№440, яким застосовані штрафні санкції у розмірі 680,00 грн;

№480, яким збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору у розмірі 42761,10 грн, у тому числі: за податковим зобов`язанням 34208,85 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 8552,20 грн;

№562, яким застосовані штрафні санкції у розмірі 4080 грн;

№561, яким застосовані штрафні санкції у розмірі 88547 грн;

№550, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 119368,00 грн, у тому числі: за податковим зобов`язанням 95494,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 23874 грн;

№538, яким збільшено суму грошового зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 4599,71 грн, у тому числі: за податковим зобов`язанням 3679,71 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 919,94 грн;

№543, яким застосовано штрафні санкції у розмірі 1020,00 грн.

Також Рішенням за несвоєчасно сплачений єдиний внесок донараховано штрафні санкції в таких розмірах 32301,50 грн (т.1 а.с.14-21, 44-45).

Відповідно до пункту 75.1 статті ПК (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК передбачено, що органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи органу державної податкової служби і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 ПК документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.

Пунктом 79.1 статті 79 ПК визначено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Відповідно до пункту 79.2 статті 79 ПК документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Як уже вказано вище, 01.10.2019 Головне управління листом №1002/ФОП/17-00-33-03-04 відправляло позивачу запит про надання інформації та її документального підтвердження, що стосуються доходів отриманих від здійснення підприємницької діяльності за період з 16.04.2018 по 31.12.2018.

Вказане повідомлення отримано 21.10.2019 матір`ю позивача (т.3 а.с.36).

У відповідь на вказаний запит ОСОБА_1 повідомив контролюючий орган, що загальна фактурна вартість експортованого товару за період з 01.07.2018 по 31.12.2018 менша від суми задекларованого обсягу доходу за 2018 рік, в зв`язку з тим, що оплата за експортовані товари була проведена в наступному 2019 році та відповідно буде відображена в звітних деклараціях платника єдиного податку за 2019 рік. Вказана відповідь зареєстрована у Головному управлінні 15.11.2019 (т.3 а.с.35-39).

22.05.2020 Головним управлінням сформовано про запрошення платника податків, зборів, платежів або його представників до контролюючого органу, яке направлено на податкову адресу позивача та згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 28.05.2020 вкинуто ОСОБА_1 в а/с (т.3 а.с.33-34).

Наказ №1287 та повідомлення про проведення перевірки від 02.09.2020 №422/17-00-33-04 відправлений рекомендованим листом скаржнику 02.09.2020, про що свідчить фіскальний чек УКкрпошти (т.3 а.с.40-43).

Наказ №1579 відправлений ОСОБА_1 05.10.2020 та згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення отриманий ним 12.10.2020 (т.3 а.с.45-46).

Наказ №1756 відправлений позивачу згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, однак повернувся на адресу Головного управління із відміткою за закінченням терміну зберігання (т.3 а.с.47-50).

Відповідно до пункту 42.1. статті 42 ПК податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.

Згідно пункту 42.2. статті 42 ПК документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Незважаючи на необов`язковість присутності платника податків під час проведення документальних невиїзних перевірок, останній все ж має право бути присутнім. Такий висновок узгоджується з приписами підпункту 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 ПК, відповідно до якого платник податків має право бути присутнім під час проведення перевірок та надавати пояснення з питань, що виникають під час таких перевірок, ознайомлюватися та отримувати акти (довідки) перевірок, проведених контролюючими органами, перед підписанням актів (довідок) про проведення перевірки у разі наявності зауважень щодо змісту (тексту) складених актів (довідок) підписувати їх із застереженням та подавати контролюючому органу письмові заперечення в порядку, встановленому цим Кодексом.

Отже, у посадових осіб контролюючого органу виникає право на проведення документальної позапланової невиїзної перевірки за сукупності двох умов: наявності визначених законом підстав для її проведення (правова підстава) та надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки (формальна підстава).

Як підтверджується матеріалами справи, документальна позапланова невиїзна перевірки, з урахуванням змін, що внесені Наказом №1579 проведена з підстав припинення ОСОБА_1 , діяльності як ФОП і вказане не заперечується позивачем, Наказ №1579 був вручений платнику податків згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення отриманий ним 12.10.2020. Протилежного апелянтом не спростовано. Вимоги податкового законодавства не встановлюють обов`язку контролюючого органу повторно надсилати платнику податків повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки, у разі якщо до первинного Наказу №1287 про її проведення були внесені зміни відповідним Наказом №1579, в тому числі щодо зміни дати початку та закінчення проведення такої перевірки.

Апеляційний суд вважає, що контролюючим органом про проведення вищезазначеної перевірки ОСОБА_1 повідомлено належним чином, завчасно, добросовісно, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, вчинялися дії щодо належного повідомлення про проведену перевірку. А всі доводи скаржника про неналежність таких дій побудовані на припущеннях та з метою виправдання своєї пасивної поведінки в частині надання сприяння своєчасного, об`єктивного та прозорого здійснення Головним управлінням при проведенні перевірки функції перевіряючого органу.

Стосовно доводів скаржника щодо несвоєчасного надсилання контролюючим органом на його адресу Акту перевірки та спірних ППР, то слід зазначити наступне.

Порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.

Певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).

Отже, саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.

Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття.

Так, дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків (ultra vires action - invalid act). Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.

Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення».

Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23 квітня 2020 року у справі №813/1790/18, 22 травня 2020 року у справі № 825/2328/16.

Отже, порушення строків надсилання на адресу позивача акту перевірки та спірних ППР не впливає на зміст прийнятого суб`єктом владних повноважень рішення та не може мати наслідком його скасування, оскільки у разі дотримання цих строків таке рішення не могло бути іншим, ніж те яке прийняте.

Згідно позиції Верховного Суду, що наведена у постанові від 24 квітня 2019 року у справі №820/212/16, 25 січня 2019 року у справі №826/1479/17 якщо податкове повідомлення-рішення прийняте контролюючим органом у межах компетенції та строки, протягом яких податковий орган має право самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків, з його форми можна чітко встановити його зміст, зокрема, порушення законодавства, згідно з яким визначено грошове зобов`язання платника податків, суму такого зобов`язання, та вручено платнику податків у порядку, передбаченому статтею 58 ПК прийняття такого рішення після спливу десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки не повинно розцінюватися як обставина, що виключає застосування до платника податків фінансової відповідальності. За встановленого факту доведеності вчинення платником податків податкового правопорушення, недотримання податковим органом строків, встановлених для прийняття податкового повідомлення-рішення, не може слугувати самостійною підставою для скасування такого рішення контролюючого органу та звільнення платника від відповідальності за правопорушення.

Щодо посилання скаржника про те, що Акт перевірки не підписаний ОСОБА_2 , як однією з осіб, якій було доручено проведення перевірки, то слід вказати, що у постанові від 19 червня 2020 року у справі № 140/388/19 Верховний Суд, дійшов висновку, що акт податкової перевірки є службовим документом, в якому зафіксовані виявлені при проведенні тієї або іншої податкової перевірки порушення, він є носієм доказової інформації про виявлені порушення та його зміст може бути оспорено шляхом подання до контролюючого органу за основним місцем обліку заперечень. Доводи, судження, інформація акта перевірки, складеного особами, що її проводили, вивчається та оцінюється, зокрема начальником або заступником начальника контролюючого органу, і в разі наявності податкових порушень саме вони приймають податкове повідомлення-рішення, яке і визначає грошові зобов`язання платникові податків.

Верховний Суд також зазначив, що сам по собі акт податкової перевірки та дії посадових осіб контролюючого органу зі складання цього акта не створюють правових наслідків у вигляді виникнення обов`язків, зміни чи припинення будь-яких прав платника податків, крім виникнення права на подання зауважень до акта. Таким чином, акт перевірки не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб`єкта господарювання, й не є обов`язковим рішенням суб`єкта владних повноважень. Непідписання акта перевірки не можна ототожнювати, зокрема з непідписанням судового рішення, наслідки чого прямо встановлені в законі, чи непідписанням окремих рішень суб`єктом владних повноважень, коли негативні наслідки такого дефекту також можуть бути встановлені законом.

За висновком Верховного Суду, акт перевірки - це документ, в якому зафіксовано факти та оціночні судження осіб, що її проводили, тому до акта можуть пред`являтися лише ті вимоги, що стосуються, доказів. Оцінка акта перевірки, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.

Водночас саме по собі порушення порядку оформлення акта перевірки (у частині обов`язку підписання особами, які здійснювали перевірку) не може бути підставою для скасування податкового повідомлення-рішення, прийнятого на підставі не підписаного одним із перевіряючих акта перевірки, але в сукупності з іншими порушеннями може слугувати обставиною для висновку щодо протиправності рішень контролюючого органу. Це стосується випадків, коли обставини, викладені в акті, не знайдуть підтвердження в суді.

Вказана позиція також підтримана Верховним Судом у постанові від 25 квітня 2023 року у справі 520/3328/2020.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим пункту 44.1 статті 44 ПК.

Платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки (пункт 85.2 статті 85 ПК ).

Відповідно до п. 291.2 статті 291 ПК спрощена система оподаткування, обліку та звітності особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Згідно підпункту 291.4.2 пункту 291.4 статті 291 ПК суб`єктами господарювання, які застосовують другу групу спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності є фізичні особи-підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв:

- не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб;

- обсяг доходу не перевищує 1500000 гривень.

Відповідно до підпункту 1 пункту 292.1 статті 292 ПК для фізичної особи-підприємця доходом є дохід, отриманий протягом податкового (звітного) періоду в грошовій формі (готівковій та/або безготівковій); матеріальній або нематеріальній формі, визначеній п.292.3 ст. 292 ПК України. При цьому до доходу не включаються отримані такою фізичною особою пасивні доходи у вигляді процентів, дивідендів, роялті, страхові виплати і відшкодування, а також доходи, отримані від продажу рухомого та нерухомого майна, яке належить на праві власності фізичній особі та використовується в її господарській діяльності.

Дохід, виражений в іноземній валюті, перераховується у гривнях за офіційним курсом гривні до іноземної валюти, встановленим Національним банком України на дату отримання такого доходу (пункт 292.5 статті 292 ПК). Валютні кошти, перераховуються у гривні за офіційним курсом НБУ на дату надходження їх на валютний рахунок фізичної особи- підприємця.

У відповідності до підпункту 293.4.1 пункту 293.4 статті 293 ПК ставка єдиного податку встановлюється для платників єдиного податку першої - третьої групи (фізичні особи - підприємці) у розмірі 15 відсотків до суми перевищення обсягу доходу, визначеного упідпунктах1, 2 і 3пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу.

Підпунктом 293.8.2 пункту 293.8 статті 293 ПК передбачено, що платники єдиного податку другої групи, які перевищили у податковому (звітному) періоді обсяг доходу, визначений для таких платників упункті 291.4статті 291 цього Кодексу, в наступному податковому (звітному) кварталі за заявою переходять на застосування ставки єдиного податку, визначеної для платників єдиного податку третьої групи, або відмовляються від застосування спрощеної системи оподаткування.

Такі платники до суми перевищення зобов`язані застосувати ставку єдиного податку у розмірі 15 відсотків.

Заява подається не пізніше 20 числа місяця, наступного за календарним кварталом, у якому допущено перевищення обсягу доходу.

Згідно підпункту 296.5.1 пункту 296.5 статті 296 ПК платники єдиного податку першої та другої груп подають до контролюючого органу податкову декларацію у строки, встановлені для квартального податкового (звітного) періоду, у разі перевищення протягом року обсягу доходу, визначеного у пункті 291.4 статті 291 цього Кодексу, або самостійного прийняття рішення про перехід на сплату податку за ставками, встановленими для платників єдиного податку другої або третьої (фізичні особи - підприємці) груп, або відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв`язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом.

При цьому у податковій декларації окремо відображаються обсяг доходу, оподаткований за ставками, визначеними для платників єдиного податку першої та другої груп, обсяг доходу, оподаткований за ставкою 15 відсотків, обсяг доходу, оподаткований за новою ставкою єдиного податку, обраною згідно з умовами, визначеними цієї главою, авансові внески, встановлені пунктом 295.1 статті 295 цього Кодексу.

Подання податкової декларації у строки, встановлені для квартального податкового (звітного) періоду, звільняє таких платників від обов`язку подання податкової декларації у строк, встановлений для річного податкового (звітного) періоду.

Згідно з підпунктами 298.2.3.1, 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 ПК платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки, а саме: у разі перевищення протягом календарного року встановленого обсягу доходу платниками єдиного податку першої і другої груп та нездійснення такими платниками переходу на застосування іншої ставки - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому відбулося таке перевищення.

Згідно декларацій платника єдиного податку фізичної особи-підприємця ФОП, поданих до Головного управління, Вараське управління, Вараська ДПІ (м.Вараш), обсяг доходу за звітний (податковий) період становить за:

2018 рік 1498796,78 грн (№ від 11.02.2019);

2019 рік 1470707,94 грн. (№ від 23.01.2020);

2020 рік (ліквідаційна) 477471,59 грн (№248 від 30.01.2020).

Декретом Кабінету міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», чинного на момент спірних правовідносин, (далі - Декрет) визначено загальні принципи валютного регулювання, повноваження державних органів і функції банків та інших фінансових установ України в регулюванні валютних операцій, права й обов`язки суб`єктів валютних відносин, порядок здійснення валютного контролю, відповідальність за порушення валютного законодавства.

Так, згідно з пунктом 1 статті 9 Декрету валютні цінності та інше майно резидентів, яке перебуває за межами України, підлягає обов`язковому декларуванню у Нацбанку України, який встановлює порядок і терміни декларування. Фінансовий контроль за валютними операціями, що провадяться резидентами і нерезидентами на території України, здійснює також центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (пункт 3 статті 13 Декрету).

У декларації про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України і знаходяться за її межами станом на 01.01.2019, поданої ОСОБА_1 , як ФОП до Вараської ДПІ Головного управління вартість експортованих товарів, робіт, послуг в 2018 рік становить 48757,64 Євро, виручка в іноземній валюті, отримана від експорту товарів, робіт, послуг в 2018 році становить 48757,64 Євро. Дебіторська заборгованість станом на 01.01.2019 за розрахунками із нерезидентами відсутня, відповідно, розрахунки за експортовані товари в 2018році проведені в повному обсязі.

Отже, обсяг доходу за 2018 рік становить 1524 531,79 грн.

Платником не надано жодних документів, що стосувалися даного предмета перевірки (пункт 1.14 Акта перевірки).

Позивач вищезазначені обставини не заперечив.

Тому оскаржуване ППР №538 є правомірним та таким, що не підлягає скасуванню.

Щодо ППР №547, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 513132,70 грн, у тому числі: за податковим зобов`язанням 410506,19 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 102626,50 грн, та ППР №8, яким застосовані штрафні санкції з ПДФО у розмірі 680,00 грн, судом установлено таке.

Загальний оподатковуваний дохід ФОП за перевіряємий період визначався на підставі даних декларацій платника єдиного податку за 2018 рік, 2019 рік, 2020 рік, Декларацій про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України і знаходяться за її межами станом на 01.10.2018, 01.01.2019, на 01.04.2019, податкової декларації про майновий стан і доходи за 2018 року, звітів про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2018 року, 2019 року, 2020 року, інформації наявної в АСМО«Інспектор», ІС «Податковий Блок», відомостей з центральної бази даних Державного реєструфізичних осіб про суми виплачених доходів, Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиногореєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

Жодних підтверджуючих документів, що стосувалися такого предмета перевірки ФОП контролюючому органу не надав.

Згідно даних податкових декларацій платника єдиного податку ФОП, обсяг доходу за 2019 рік 1470707,94 грн, за 2020 рік 477471,59 грн за видом діяльності 46.73 оптова торгівля деревиною, будівельними матерiалами та санiтарно-технiчним обладнанням.

Слід зазначити, що інформація, наведена в податкових деклараціях платника єдиного податку та декларацій про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України і знаходяться за її межами станом є достовірною. Достовірність даних декларації підтверджується власноручним підписом ФОП.

Перевіркою встановлено, що в період 2018-2019 роки ФОП здійснював експорт ТМЦ (Заготовки для пiддонiв (сосна)) для нерезидентів «GEDWOOD LTD» (Via Milano. 30. Breskia. Italia.25126, Італія), «GEDWOOD LTD» (Zollterminal Swiesko II/ Oder. Autobahn E30. D-15202 Frankfurt.Germany, Німеччина), «Sacchi Pallets S.r.l.» (Via Pontina (S. R. 148) Km 49,440-04011-Aprilia (LT)-Italy/C.P. n 4, Італія), «Vivagas GmbH» (Torgauer Strabe 237-23304347 Leipzig, Sparkasse LeipzigSparkasse Leipz, Німеччина), Essebi S.r.l. Societa Unipersonale (36030 Monte di Malo (Vicenza)-Via Sile 18/bis, Iталія), «S.r.l» (Via Mola DAtri, 15, 03100 Frosinone P.Iva n. 2, Італія).

Згідно даних ВМД фактурна вартість експортованих товарів становить 3327650,14 грн (111212,32Євро), в тому числі експортованих в 2018 році 1524531,79 грн (48 757,64 Євро), в 2019 році 1803118,35 грн (62 454,68 Євро).

Починаючи з 01.01.2019 ФОП на виконання вимог підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 ПК був зобов`язаний перейти на загальну систему оподаткування, особливості оподаткування доходів від обрання якої встановлено статтею 177 ПК.

Натомість в період з 01.01.2019 по 28.01.2020 платник податків перебував на спрощеній системі оподаткування.

Відповідно до пункту 177.1 статті 177 ПК доходи фізичних осіб-підприємців, отримані протягомкалендарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобторізниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи-підприємця (пункт 177.2 статті 177 ПК).

Згідно з пунктом 177.4. статті 177 ПК до переліку витрат підприємця, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать:

витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат;

витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах із таким платником податку, які включають витрати на оплату основної та додаткової заробітної плати й інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата в грошовій або натуральній формі, установлена за домовленістю сторін (окрім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу);

обов`язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов`язкове страхування життя або здоров`я працівників у випадках, передбачених законодавством;

суми ЄСВ у розмірах і порядку, установлених законом;

інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов`язані з веденням господарської діяльності, до котрих належать: витрати на відрядження найманих працівників; на послуги зв`язку та реклами; плата за розрахунково-касове обслуговування; на оплату оренди, ремонт й експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності; на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні й інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів); вартість придбаних послуг, прямо пов`язаних із виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Відповідно до пункту 177.10 статті 177 ПК фізичні особи-підприємці зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Форма Книги обліку доходів і витраттапорядок її веденнявизначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Порядок ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність затверджений наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013р. № 481 (зареєстрованим в Міністерстві юстиції України (далі МЮУ) 01.10.2013 за №1686/24218; далі Порядок).

Записи у Книзі виконуються за підсумками робочого дня, протягом якого отримано дохід (пункт 5 Порядку).

Відповідно до пункт 6 Порядку до Книги заносяться наступні відомості, зокрема: у графі 6 відображається сума витрат, які документально підтверджені та безпосередньо пов`язані з отриманням доходу за підсумками дня; відповідно до п. 8 Порядку у графі 8 відображається сума фактично понесених інших витрат, безпосередньо пов`язаних з одержанням доходу, які не зазначені в графах 6 та 7, зокрема, витрати на сплату послуг, зв`язку, орендних та комунальних платежів тощо.

Оскільки виручкою фізичної особи-підприємця вважається дохід, отриманий у грошовій та не грошовій формі, то датою при формуванні загального оподатковуваного доходу є дата фактичного надходження коштів на банківський рахунок (у касу) або отримання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) ним товарів, тобто застосовується касовий метод.

Отже, для визначення загального оподатковуваного доходу застосовується касовий метод, а при визначенні витрат враховуються тільки ті витрати, які пов`язані з отриманням доходу та підтвердженні відповідними документами про їх оплату.

При розрахунку чистого доходу фізична особа-підприємець на загальній системі оподаткування враховує лише витрати, пов`язані з отриманням доходу поточного року та їх фактичній оплаті. Такі витрати мають бути віднесені до складу валових витрат при обчисленні чистого оподатковуваного доходу у тому звітному періоді, коли платником податку отримано дохід.

На момент закінчення перевірки ФОП не надано жодних первинних документів, які підтверджують понесені витрати, безпосередньо пов`язані з отриманим доходом в 2019-2020 роках.

Отже, за результатами проведеної перевірки встановлено: заниження суми податку на доходи фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю на 410506,19 грн, в тому числі:

за 2019 рік 324 561,30 грн (1803 118,35*18%);

за 2020 рік 85 944,89 грн (477 471,59 *18%).

Тому оскаржувані ППР №№547 та ППР №544, яким застосовані штрафні санкції з ПДФО у розмірі 680 грн за неподання декларації за 2019 та 2020 роки, є правомірними та такими, що не підлягають скасуванню.

Щодо ППР №548, то слід зазначити наступне.

Об`єктом оподаткування військовим збором є, зокрема доходи у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами (підпункт 1.2 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень ПК).

Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу (підпункт 1.1 пункту 16-1підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень ПК), тобто:

- фізична особа резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи;

- фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні;

- податковий агент.

Ставка збору складає 1,5 відсотки об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 пункту 16 підрозділу 10 Кодексу

Відповідно до підпункту 164.1.3 пункту 164.1 статті 164 ПК загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із статтею 177 цього Кодексу.

Об`єктом оподаткування фізичної особи-підприємця згідно пункту 177.2 статті 177 є чистий оподатковуваний дохід.

За результатами проведеної перевірки встановлено заниження суми чистого оподатковуваного доходу на 2280589,94 грн, в тому числі за 2019 рік на 1803118,35 грн, за 2020 рік 477471,59 грн.

З матеріалів справи встановлено порушення підпунктів 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.5, 1.6 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК, а саме: заниження суми військового збору на 34208,85грн, в тому числі за 2019року на 27046,78 грн (1803 118,35*1,5%), за 2020рік на 7162,07грн (477 471,59*1,5%).

Тому оскаржуване ППР №254 є правомірним, як в частині визначення суми основного зобов`язання, так і в частині застосування штрафних санкцій у розмірі 8552,20 грн у порядку статей 54, 58 ПК .

Щодо заниження податку на додану вартість та не подання податкових декларацій з податку на додану вартість, за винесеними ППР №550 та ППР №562, судом встановлено наступне.

Як зазначалося вище, починаючи з 01.01.2019 ФОП був зобов`язаний перейти на загальну систему оподаткування, особливості оподаткування доходів від обрання якої встановлено статтею 177 ПК.

Відповідно до підпункту 181.1 статті 181 ПК у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп`ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1000 000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов`язана зареєструватися як платник податку у контролюючому органі за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку першої - третьої групи.

Згідно пункту 183.4 статті 183 ПК у разі переходу осіб із спрощеної системи оподаткування, що не передбачає сплати податку, на сплату інших податків і зборів, встановлених цим Кодексом, у випадках, визначених главою 1 розділу XIV цього Кодексу, за умови, що такі особи відповідають вимогам, визначеним пунктом 181.1 статті 181 цього Кодексу, реєстраційна заява подається не пізніше 10 числа першого календарного місяця, в якому здійснено перехід на сплату інших податків і зборів, встановлених цим Кодексом.

Якщо останній день строку подання заяви припадає на вихідний, святковий або неробочий день, останнім днем строку вважається наступний за вихідним, святковим або неробочим робочий день (пункту 183.6 статті 183 ПК).

Обов`язок щодо нарахування та сплати податкових зобов`язань з ПДВ в особи, що підлягає обов`язковій реєстрації як платник ПДВ виникає, починаючи з дати такої реєстрації. При цьому у разі якщо така особа не подала/несвоєчасно подала реєстраційну заяву до контролюючого органу, обов`язок щодо нарахування та сплати податкових зобов`язань з ПДВ виникає з дня, наступного за граничним днем, який встановлений для подання заяви, тобто з 11 числа календарного місяця, що настає за місяцем, в якому вперше досягнуто загального обсягу оподатковуваних операцій з постачання товарів/послуг понад 1 млн. гривень за останні 12 календарних місяців.

Якщо останній день строку подання заяви припадає на вихідний, святковий або неробочий день, останнім днем строку вважається наступний за вихідним, святковим або неробочим робочий день (пункт 183.6 ст. 183 ПК України).

Особа, яка підлягає обов`язковій реєстрації як платник податку, але не подала до контролюючого органу реєстраційну заяву, несе відповідальність за не нарахування або несплату цього податку на рівні зареєстрованого платника без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування - п.183.10 ст. 183 ПК України.

Відповідно п. 7 Розділу І «Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 року №21, (зареєстровано в МЮУ 29.01.2016 за №159/28289; далі Порядок №21), визначено податкова звітність подається до контролюючого органу особою, яка зареєстрована платником податку на додану вартість згідно з вимогами розділу V ПК

При цьому, згідно з підпунктом 54.3.1 пункту 54.3 статті 54 Розділу II ПК контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми ПДВ платника податків, передбачених Кодексом або іншим законодавством, якщо, зокрема, платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію.

Згідно з пунктом 185.1 статті 185 розділу V ПК об`єктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.

Відповідно до підпункту «а» підпункту 195.1.1 пункту 195.1 статті 195 ПК операції з вивезення товарів за межі митної території України у митному режимі експорту оподатковуються податком на додану вартість за нульовою ставкою. Товари вважаються вивезеними за межі митної території України, якщо таке вивезення підтверджене в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, митною декларацією, оформленою відповідно до вимог Митного кодексу України.

Пунктом 188.1 статті 188 ПК передбачено, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно з пунктом 49.18 статті 49 та статті 203 ПК податкові декларації, крім випадків, передбачених Податковим кодексом України, подаються за базовий звітний період, що дорівнює, зокрема, календарному місяцю протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного місяця.

Статтею 202 ПК визначено, що звітним (податковим) періодом з ПДВ є один календарний місяць, а у випадках, особливо визначених Податковим кодексом України, календарний квартал. Згідно з пунктом 203.1 статті 203 ПК податкова декларація з ПДВ подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації з ПДВ, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого п. 203.1 ст. 203 ПК України для подання податкової декларації.

Дохід від спрощеної системи оподаткування за останні 12 календарних місяців враховується для визначення доходу в 1 млн. грн. та обов`язкової реєстрації платником ПДВ.

Відповідно, після переходу на загальну систему оподаткування на платника податків вже діють загальні норми ПК, зокрема статті 181 ПК (вимоги до платника ПДВ), пункту 183.4 статті 183 ПК (подання заяви для реєстрації платником ПДВ при переході зі спрощеної системи).

Проведеною перевіркою встановлено, що загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів, що підлягають оподаткуванню нарахована (сплачена) ФОП ОСОБА_1 при переході на загальну систему оподаткування становить 1524531,79 грн (перевищує 1 млн. грн.).

Отже, ФОП підлягав обов`язковій реєстрації як платник ПДВ.

Проте, до 11.01.2019 не подав реєстраційну заяву.

Враховуючи вищевикладене, ФОП несе відповідальність за не нарахування або несплату цього податку на рівні зареєстрованого платника без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування (підпункт 183.10 статті 183 ПК).

Щодо визначення суми податкових зобов`язань в період з 11.01.2019 по 28.01.2020 використано дані відомостей про суми виплачених доходів Центральної бази даних ДРФО та даних ІС «Податковий БЛОК» дані АСМО «Інспектор».

Жодних первинних документів що підтверджують отримання доходу в період 11.01.2019 по 28.01.2020 ФОП не надано до перевірки.

ФОП в період обов`язкової реєстрації платником ПДВ здійснював експортні операції по поставці заготовки для пiддонiв Essebi S.r.l. Societa Unipersonale (36030 Monte di Malo (Vicenza)-Via Sile 18/bis, Італія), S.r.l (Via Mola DAtri, 15, 03100 Frosinone P.Iva n. 2, Італія), «Sacchi Pallets S.r.l.» (Via Pontina (S. R. 148) Km 49,440-04011-Aprilia (LT)-Italy/C.P. n 4, Італія).

Згідно даних ліквідаційної податкової декларації платника єдиного податку ОСОБА_1 , обсяг доходу за період з 01.01.2020 по 28.01.2020 становить 477471,59 грн за видом діяльності 46.73 оптова торгiвля деревиною, будiвельними матерiалами та санiтарно-технiчним обладнанням.

Слід зазначити, що інформація, наведена в податковій декларації платника єдиного податку є достовірною. Достовірність даних декларації підтверджується власноручним підписом фізичної особи - платника податку ФОП. Жодних підтверджуючих документів щодо формування показників податкової декларації ФОП не надано до перевірки.

Тому оскаржувані ППР щодо ПДВ є правомірними та такими, що не підлягають скасуванню.

Щодо ППР №561, яким застосовані штрафні санкції у розмірі 88547 грн по не реєстрації податкових накладних, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН) у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.10 статті 201 ПК визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (пункт 201.10 статті 201 ПК).

Реєстрація податкових накладних/розрахунків коригування у ЄРПН повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

- для податкових накладних/розрахунків коригування, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

- для податкових накладних/розрахунків коригування, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК відсутність факту реєстрації платником податку продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

За змістом пункту 120-1.2 статті 120-1 ПК відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість; податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою, податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами «а» - «г» пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу), що зазначена в податковому повідомленні-рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної у такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної, або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено.

Відсутність реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної, зазначених в абзаці першому цього пункту, після спливу 10 календарних днів, наступних за днем отримання платником податку податкового повідомлення-рішення, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної в такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено.

Відповідно до абзацу 4 пункту 120-1.2 статті 120-1 ПК у разі відсутності реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість, та/або податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою, податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами «а» - «г» пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, що зазначена в податковому повідомленні-рішенні, складеному за результатамиперевірки контролюючого органу, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 5 відсотків обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше3400гривень.

Перевіркою дотримання строків реєстрації податкових накладних з податку на додану вартість встановлено, що ФОП:

не складені та не зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкові накладні, на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою, а саме: по граничному строку реєстрації 31.03.2019 з обсягом операцій з постачання товарів на суму130717,81 грн, по граничному строку 15.04.2019, 132966,6 грн, 30.04.2019 137906,36 грн, 15.05.2019 187173,48 грн, 31.05.2019 138167,1 грн, 15.08.2019 183317,31 грн, 15.08.2019 136001,57 грн, 15.08.2019 136765,98 грн, 30.09.2019 132427,05 грн, 15.10.2019 169844,76 грн, 15.10.2019 142351,22 грн, 15.11.2019 175479,11 грн.

Крім того не зареєстрована 28.01.2020 (припинення державної реєстрації) податкова накладна на операції з постачання товарів, що оподатковуються за основною ставкою ПДВ загальний обсяг постачання згідно якої становить 477471,59 грн (ПДВ 95494 грн).

Тому оскаржуване ППР №56 винесене контролюючим органом обґрунтовано та правомірно.

Щодо ППР №543, яким застосовано штрафні санкції у розмірі 1020 грн неподання документів, не ведення книги обліку доходів і витрат, то матеріалами справи встановлено, що платником податків не забезпечено зберігання первинних документів, звітності, інших документів, пов`язаних із обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Тому оскаржуване ППР є правомірним.

Щодо обставини не надання платником податків до перевірки первинних документів, то слід зазначити, що обов`язок контролюючого органу здійснювати перевірку на підставі первинних документів кореспондується з обов`язком платника податків зберігати такі первинні документи та надавати їх при перевірці органами державної податкової служби.

Ненадання таких документів за приписами пункту 44.6 статті 44 ПК прирівнюється до їх відсутності.

Таке правозастосування норм пункту44.6 статті 44 та пункту 85.2 статті 85 ПК відповідає практиці Верховного Суду, зокрема, що викладена у постановах постанови від 4 жовтня 2021 року у справі №640/6522/20, 6 серпня 2019 року у справі №160/8441/18, від 29.03.2021 у справі №826/10493/16, від 19.03.2021 у справі № П/811/936/17.

Для визначення загального оподатковуваного доходу застосовується касовий метод, а при визначенні витрат враховуються тільки ті витрати, які пов`язані з отриманням доходу та підтвердженні відповідними документами про їх оплату.

При розрахунку чистого доходу ФОП на загальній системі оподаткування враховує лише витрати, пов`язані з отриманням доходу поточного року та їх фактичній оплаті. Такі витрати мають бути віднесені до складу валових витрат при обчисленні чистого оподатковуваного доходу у тому звітному періоді, коли платником податку отримано дохід.

Як уже зазначалося вище на момент перевірки ФОП не надано жодних первинних документів, які підтверджують понесені витрати, безпосередньо пов`язані з отриманим доходом в 2019, 2020 роках.

Долучені платником податків до матеріалів справи документи, не підтверджують, що такі втрати пов`язані з отриманням доходу поточного року та їх фактичну оплату.

Наданий позивачем до суду першої інстанції Звіт незалежного аудитора стосовно фактичних витрат ФОП за 2019 рік від 18.11.2021 не є первинним документом, який достовірно встановлює очевидність всіх фактичних витрат ФОП за 2019 рік, а суд не є тим органом, який повинен розраховувати правильність встановлених у звіті витрат із наведеними у ньому розрахунковими документами і «заново» проводити перевірку таких витрат (т.1 а.с.119-126).

Відповідно до пункту 59.5. статті 59 ПК у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

В силу норм пунктів 59.3, 59.5 статті 59, статті 60 ПК податкова вимога на момент розгляду справи по суті є невідкликаною (чинною), що вбачається зі змісту інтегрованої картки платника податків.

Податкова вимога форми «Ф» від 04.03.2021 №13931-13 надіслана на належну адресу платника податків (т.1 а.с.6).

Узагальнюючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що відповідачем доведено правомірність оскаржуваних ППР а тому зустрічний позов не підлягає до задоволення.

Оцінюючи наведені скаржником доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи сторін були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Водночас, з матеріалів справи видно, що ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2021 року розгляд справи №460/12280/21 постановлено проводити за правилами загального позовного провадження, який здійснювався до 21.07.2022.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2021 року зустрічний позов прийнято до спільного розгляду з первісним позовом.

01.07.2022 суд першої інстанції телефонограмою повідомив позивача за зустрічним позовом про те, що судове засідання для розгляду справи відбудеться 21.07.2022 о 10:00 год

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 21 липня 2022 року судом постановлено проводити справу у порядку письмового провадження.

Оскаржуване рішення суду ухвалювалось за відсутності учасників справи в порядку письмового провадження.

Пунктом 3 частини третьої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) передбачено, що порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо: справу розглянуто адміністративним судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 жовтня 2021 року в справі № 379/1296/18 (провадження № 61-10167св20) вказано, що «повідомлення учасників справи телефонограмою не відповідає встановленому порядку повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 лютого 2020 року у справі № 263/3930/16-ц (провадження № 61-12562св19), від 22 квітня 2020 року у справі № 522/19433/17 (провадження № 61-835св19), від 11 березня 2021 року у справі № 296/9824/19 (провадження № 61-13685св20), Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 лютого 2021 року у справі № 202/26139/13-ц (провадження № 61-22450св19)».

Відтак, в розглядуваній частині судом першої інстанції порушено норми процесуального права щодо належного повідомлення сторони про дату, час та місце судового розгляду, що є обов`язковою підставою скасування судового рішення.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 1 серпня 2022 року скасувати та прийняти постанову, якою позов Головного управління ДПС у Рівненській області про стягнення податкового боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 до бюджету суму податкового боргу у загальному розмірі 826527,54, у тому числі:

з податку на доходи фізичних осіб 550350,30 грн на рахунок UA001771, Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код ЄДРПОУ одержувача 38012494, одержувач: ГУК у Рівн.обл/Вараська отг/11010500;

військовий збір 45805,85 грн на рахунок UA0017471, Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код ЄДРПОУ одержувача 38012494, одержувач: ГУК у Рівн.обл/Вараська отг/11011001;

податок на додану вартість 223438,58 грн на рахунок UA0017471, Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код ЄДРПОУ одержувача 38012494, одержувач: ГУК у Рівн.обл/Вараська отг/14010100;

єдиний податок 5912,81 на рахунок UA0017471, Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код ЄДРПОУ одержувача 38012494, одержувач: ГУК у Рівн.обл/Вараська отг/18050400;

адміністративні штрафи 1020 грн на рахунок UA0017471, Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код ЄДРПОУ одержувача 38012494, одержувач: ГУК у Рівн.обл/Вараська отг/21081103.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді О. М. Довгополов
В. С. Затолочний
Повне судове рішення складено 9 жовтня 2023 року у зв`язку з перебуванням судді-доповідача у період з 02.10.2023 по 06.10.2023 на курсах підвищення кваліфікації.