Справа № 160/8055/23
Суддя: Кучугурна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2023-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 жовтня 2023 року Справа № 160/8055/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кучугурної Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бляхарська Юлія Олександрівна, до Відповідача-1: Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Відповідача-2: Дільничного офіцера поліції Відділення поліції №3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Вініщука Владислава Ігоровича про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,
Обставини справи: до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бляхарська Юлія Олександрівна, до Відповідача-1: Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Відповідача-2: Дільничного офіцера поліції Відділення поліції №3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Вініщука Владислава Ігоровича, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати терміновий заборонний припис відносно ОСОБА_1 серії АА №321890, винесений 08.04.2023 дільничним офіцером поліції ВП №3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області Вініщуком Владиславом Ігоровичем;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області виключити відомості щодо ОСОБА_1 як кривдника з Єдиного державного реєстру випадків домашнього насильства та насильства за ознакою статі.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що зазначений вище терміновий заборонний припис винесений всупереч меті існування інституту попередження домашнього насильства, а також всупереч установленому законодавчому порядку.
Справі за цією позовною заявою присвоєно №160/8055/23 та за результатами автоматизованого розподілу справу передано для розгляду судді Кучугурній Н.В.
Позовна заява не відповідала вимогам, встановленим статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), тому ухвалою суду від 24.04.2023 була залишена без руху, з наданням позивачу строку для усунення недоліків.
На виконання вимог ухвали суду від 24.04.2023, від представника позивача до суду 04.05.2023 надійшла заява про усунення недоліків та долучення доказів, з якої видно, що позивачем недоліки позовної заяви були виправлені.
Таким чином, позовна заява приведена у відповідність до вимог статей 160, 161, 171 КАС України.
Ухвалою суду від 09.05.2023 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), за наявними у справі матеріалами; встановлено відповідачам строк для подання відзиву на позовну заяву (у разі заперечення проти позовної заяви) протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідачів.
21.06.2023 засобами поштового зв`язку від 16.06.2023 до суду від Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що оскаржуваний у цій справі терміновий заборонний припис складений у відношенні ОСОБА_1 відповідає вимогам Порядку винесення термінового заборонного припису від 01.08.2018 №654, а повноваження щодо обрання з декількох допустимих рішень при винесенні термінового заборонного припису є дискреційними повноваженнями уповноважених осіб органів поліції.
Згідно з довідкою про доставку електронного листа, ухвала від 09.05.2023 про відкриття провадження у справі №160/8055/23 була надіслана Дільничному офіцеру відділення поліції №3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 (відповідач-2) в його електронний кабінет і доставлена до цього кабінету 10.05.2023.
Станом на час ухвалення рішення у справі відповідач-2 не скористався правом на подачу відзиву на позовну заяву і не повідомив поважності причин такого неподання.
Відповідно до ч.6 ст.162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи обставини ненадання відповідачем-2 відзиву, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п.8 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним уважається строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального і процесуального права.
При цьому, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд
08.04.2023 дільничним офіцером поліції Відділення поліції №3 ДРУП ГУ НП в Дніпропетровській області, старшим лейтенантом поліції Вініщуком Владиславом Ігоровичем був винесений терміновий заборонний припис стосовно кривдника Серія АА №321890.
Припис винесено стосовно ОСОБА_1 (позивач), дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання та місце реєстрації: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 виданий Ленінським РВ від 11.12.1998, у зв`язку зі скоєнням ним домашнього насильства, що супроводжувалось вираженням нецензурною лайкою та образами 15.02.2023 (підкреслено як психологічне насильство) за місцем мешкання постраждалої особи ОСОБА_3 .
Цим приписом встановлено такий захід термінового заборонного припису стосовно кривдника як заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.
Терміновий заборонний припис стосовно кривдника винесений строком на три доби з 17:00 год 08.04.2023 та діє до 17:00 год. 11.04.2023.
Припис містить підпис працівника уповноваженого підрозділу органів Національної поліції України, який виніс заборонний припис стосовно кривдника, ОСОБА_2 , та підпис кривдника про отримання термінового заборонного припису стосовно кривдника ОСОБА_1 .
Позивач уважає цей припис таким, що винесений з порушення законодавчо встановленого порядку, тому й звернувся з цим позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає про таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» №2229 від 07.12.2017 (далі - Закон №2229) домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 2229 кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону № 2229 до повноважень уповноважених підрозділів органів Національної поліції України у сфері запобігання та протидії домашньому насильству належать: 1) виявлення фактів домашнього насильства та своєчасне реагування на них; 2) прийом і розгляд заяв та повідомлень про вчинення домашнього насильства, у тому числі розгляд повідомлень, що надійшли до кол-центру з питань запобігання та протидії домашньому насильству, насильству за ознакою статі та насильству стосовно дітей, вжиття заходів для його припинення та надання допомоги постраждалим особам з урахуванням результатів оцінки ризиків у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спільно з Національною поліцією України; 3) інформування постраждалих осіб про їхні права, заходи і соціальні послуги, якими вони можуть скористатися; 4) винесення термінових заборонних приписів стосовно кривдників; 5) взяття на профілактичний облік кривдників та проведення з ними профілактичної роботи в порядку, визначеному законодавством; 6) здійснення контролю за виконанням кривдниками спеціальних заходів протидії домашньому насильству протягом строку їх дії; 7) анулювання дозволів на право придбання, зберігання, носіння зброї та боєприпасів їх власникам у разі вчинення ними домашнього насильства, а також вилучення зброї та боєприпасів у порядку, визначеному законодавством; 8) взаємодія з іншими суб`єктами, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, відповідно до статті 15 цього Закону; 9) звітування центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, про результати здійснення повноважень у цій сфері у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.
Таким чином, дільничний офіцер поліції Відділення поліції №3 ДРУП ГУ НП в Дніпропетровській області (відповідач-2) є уповноваженим працівником підрозділу органу Національної поліції України, на якого покладено функції із здійснення заходів у сфері запобігання та протидії домашньому насильству та винесення заборонного припису. Наведене не заперечується і Головним управлінням Національної поліції у Дніпропетровській області (відповідач-1) у поданому відзиві на позовну заяву.
Крім того, згідно з ч. 9 ст. 25 Закону № 2229 особа, стосовно якої винесено терміновий заборонний припис, може оскаржити його до суду в загальному порядку, передбаченому для оскарження рішень, дій або бездіяльності працівників уповноважених підрозділів органів Національної поліції України.
Отже, цей спір носить публічно-правовий характер та підлягає розгляду адміністративним судом в порядку, визначеному КАС України.
Згідно з п. 16 ч. 1 ст. 1 Закону № 2229 терміновий заборонний припис стосовно кривдника - спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.
Згідно з ч. 1 ст. 25 Закону № 2229 терміновий заборонний припис виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення.
Згідно з ч. 2 ст. 25 Закону № 2229 терміновий заборонний припис може містити такі заходи: 1) зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; 2) заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; 3) заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.
Під час вирішення питання про винесення термінового заборонного припису пріоритет надається безпеці постраждалої особи. Зазначена вимога поширюється також на місце спільного проживання (перебування) постраждалої особи та кривдника незалежно від їхніх майнових прав на відповідне житлове приміщення.
Працівники уповноваженого підрозділу органів Національної поліції України можуть у встановленому законом порядку застосовувати поліцейські заходи примусу для виселення з житлового приміщення кривдника, якщо терміновий заборонний припис передбачає зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, а кривдник відмовляється добровільно його залишити (ч. 3 ст. 25 Закону № 2229).
Відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону № 2229 терміновий заборонний припис виноситься за заявою постраждалої особи, а також за власною ініціативою працівником уповноваженого підрозділу органів Національної поліції України за результатами оцінки ризиків.
Згідно з ч. 11 ст. 25 Закону № 2229 терміновий заборонний припис виноситься в порядку, затвердженому Міністерством внутрішніх справ України.
Так, 01 серпня 2018 року Міністерством внутрішніх справ України прийнято наказ №654, яким затверджено Порядок винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника (далі Порядок №654).
Згідно з пунктами 1, 2 Розділу ІІ Порядку №654, терміновий заборонний припис стосовно кривдника (далі - припис) виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України (далі - уповноважений підрозділ поліції) у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення. Припис виноситься за заявою постраждалої особи, а також за власною ініціативою працівника уповноваженого підрозділу поліції за результатами оцінки ризиків.
Таким чином, терміновий заборонний припис виноситься у разі існування безпосередньої загрози життю та здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення. Такий припис може бути прийнятий як за заявою постраждалої особи, так і за власною ініціативою працівника уповноваженого підрозділу поліції, але за результатами здійсненої ним оцінки ризиків.
Процедуру проведення оцінки вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи, з метою визначення ефективних заходів реагування, спрямованих на припинення такого насильства та попередження його повторного вчинення визначено Порядком проведення оцінки ризиків домашнього насильства, затвердженим наказом Міністерства соціальної політики України, Міністерства внутрішніх справ України 13 березня 2019 року № 369/180 (далі - Порядок № 369/180).
Так, оцінка ризиків проводиться шляхом спілкування/бесіди з постраждалою від такого насильства особою або її представником, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. За результатами заповнення форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства поліцейський уповноваженого підрозділу поліції визначає рівень небезпеки, який враховується під час винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника, вжиття інших заходів для припинення такого насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення, надання допомоги постраждалим особам.
Відбираючи від постраждалої особи відповіді на такі запитання, поліцейський визначає таким чином рівень небезпеки: високий, середній або низький. І, що важливо, відмова або небажання постраждалої особи спілкуватися із правоохоронними органами може розцінюватися представниками поліції як високий рівень небезпеки. Тобто, якщо на всі запитання отримано відповіді «Без відповіді/Невідомо», поліцейський уповноваженого підрозділу поліції на свій розсуд може оцінити ситуацію як таку, що має високий рівень небезпеки.
Якщо рівень небезпеки оцінюється як низький або середній, а інші чинники/обставини, що можуть вплинути на рівень небезпеки, відсутні - терміновий заборонний припис стосовно кривдника виноситься на розсуд поліцейського уповноваженого підрозділу поліції. У разі високого рівня небезпеки поліцейський уповноваженого підрозділу поліції обов`язково виносить терміновий заборонний припис стосовно кривдника.
Під час вирішення питання про винесення припису пріоритет надається безпеці постраждалої особи. Зазначена вимога поширюється також на місце спільного проживання (перебування) постраждалої особи та кривдника незалежно від їхніх майнових прав на відповідні житлові приміщення. При винесенні припису працівник уповноваженого підрозділу поліції отримує пояснення від кривдника, постраждалої особи (її представника), свідка (ів) (у разі наявності).
Відповідно до п. 2, п. 3 розділу ІІ Порядку № 369/180, за результатами заповнення форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства поліцейський уповноваженого підрозділу поліції визначає рівень небезпеки, який ураховується під час винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника, вжиття інших заходів для припинення такого насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення, надання допомоги постраждалим особам.
Фактори небезпеки/ризику щодо вчинення домашнього насильства визначаються за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства, і представлені у формі оцінки ризиків вчинення домашнього насильства у вигляді питань, на які відповідає поліцейський уповноваженого підрозділу поліції за результатами спілкування з постраждалою особою, та загальної оцінки ситуації вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи.
Форма оцінки вчинення домашнього насильства складається із 27 питань, на які поліцейський має відповісти «так», «ні», «без відповіді» / «невідомо» (додаток 1 до Порядку № 369/180).
Пунктом 7 порядку № 369/180 визначено, що залежно від визначеного рівня небезпеки, яка загрожує постраждалій особі, поліцейський уповноваженого підрозділу поліції приймає рішення щодо необхідності винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника та застосування заходів, передбачених частиною другою статті 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».
Якщо рівень небезпеки оцінюється як низький або середній, а інші чинники/обставини, що можуть вплинути на рівень небезпеки, відсутні, терміновий заборонний припис стосовно кривдника виноситься на розсуд поліцейського уповноваженого підрозділу поліції.
У разі високого рівня небезпеки поліцейський уповноваженого підрозділу поліції обов`язково виносить терміновий заборонний припис стосовно кривдника.
Окрім цього, суд звертає увагу, що згідно з положеннями чинного законодавства результати оцінки ризиків є обов`язковими для поліцейського уповноваженого підрозділу поліції під час винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника, вжиття інших заходів для припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення та надання допомоги постраждалим особам у порядку, визначеному законодавством.
Без складання оцінки ризиків поліцейський уповноваженого підрозділу поліції не спроможний визначити рівень небезпеки: високий, середній або низький, та не може з`ясувати обставин конфлікту та виявити чинники й умови, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи.
Крім цього, відповідно до п.5 Розділу ІІ Порядку №654, при винесенні припису працівник уповноваженого підрозділу поліції отримує пояснення від кривдника, постраждалої особи (її представника), свідка(ів) (у разі наявності).
Згідно з п.9 Розділу ІІ Порядку №654 припис у паперовій формі складається в одному примірнику з утворенням двох копій через самокопіювальний папір. Оригінал припису вручається кривднику під підпис, перша копія - постраждалій особі або її представнику, друга копія залишається у працівника уповноваженого підрозділу поліції.
Припис підписується працівником уповноваженого підрозділу поліції, який його виніс, постраждалою особою (її представником) і кривдником власноруч на оригіналі та кожній з копій (п.11 Розділу ІІ Порядку №654).
Аналізуючи оскаржуване у цій справі рішення, суд зазначає, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, відповідно до ч.2 статті 2 КАС України, має на увазі, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для його прийняття рішення.
Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб тощо.
При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.
Із наданих до суду документів видно, що терміновий заборонний припис винесений за обставинами, що відбулися по пров. Монтажному, 37 у м. Дніпрі, 15.02.2023. Сам же припис датований 08.04.2023, тобто через два місяці після описаних у ньому обставин вчинення домашнього насильства, що суперечить меті винесення термінового заборонного припису, яка полягає саме у негайному припиненні такого насильства.
Крім того, уповноважений працівник підрозділу органу поліції повинен був вжити заходів щодо з`ясування об`єктивної істини для з`ясування того чи дійсно позивач вчиняв дії, які можуть бути кваліфіковані, як домашнє насильство.
І лише після того, як факт домашнього насильства буде підтверджено об`єктивними доказами, відповідач мав право переходити до оцінки ступенів ризиків та вирішення питання про винесення заборонного припису.
Поряд з цим, як установлено судом та не спростовано відповідачами, належним чином підтвердженого факту домашнього насильства зі сторони позивача встановлено та зафіксовано не було, матеріали справи не містять ані форми оцінки ризиків, ані інших доказів з`ясування обставин конфлікту (як то, відібрання показань у самого кривдника, постраждалої особи, свідків (у разі наявності) тощо), що, в свою чергу, унеможливлює достеменне з`ясування рівня небезпеки, яка загрожувала постраждалій особі, та, відповідно, необхідності прийняття такого рішення суб`єкта владних повноважень як терміновий заборонний припис.
До того ж, у порушення Порядку №654, оскаржуваний припис не містить підпису постраждалої особи (її представника).
Таким чином, під час винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника від 08.04.2023 Серія АА №321890 уповноважена особа органів поліції не вчинила всіх необхідних дій для перевірки інформації щодо наявності підстав для винесення заборонного припису, а вчинення позивачем дій, які би мали наслідком винесення такого припису не підтверджується зібраними доказами у справі.
Також слід зазначити, що дія припису припинена 11.04.2023, однак, сам факт його винесення може мати інші негативні наслідки для позивача, зокрема, відшкодування шкоди і таке інше.
За викладених обставин, терміновий заборонний припис стосовно кривдника від 08.04.2023 Серія АА №321890 є протиправним і таким, що підлягає скасуванню.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» (п.58) суд вказує, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Суд зазначає, що всі інші аргументи сторін досліджені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки наведених висновків суду не спростовують.
Водночас позовні вимоги щодо зобов`язання головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області виключити відомості стосовно ОСОБА_1 як кривдника з Єдиного державного реєстру випадків домашнього насильства та насильства за ознакою статі задоволенню не підлягають, як заявлені на майбутнє та не підтверджені на момент вирішення справи жодними доказами.
Згідно з частиною 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частинами 1, 2 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на встановлені обставини справи, наведені положення чинного законодавства, суд зазначає, що позовні вимоги у цій справі є такими, що підлягають задоволенню частково.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн.
Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на викладене, а також те, що одним із відповідачів у цій справі є посадова особа Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, судовий збір підлягає стягненню на користь позивача з суб`єкта владних повноважень, який має бюджетні асигнування, а саме з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, у сумі 536,80 грн
Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250 КАС України, суд
Визнати протиправним та скасувати терміновий заборонний припис стосовно ОСОБА_1 Серії НОМЕР_3 , винесений 08.04.2023 дільничним офіцером поліції ВП №3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області Вініщуком Владиславом Ігоровичем.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач-1: Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області (вул. Троїцька, буд.20-а, м. Дніпро, 49101, ).

Відповідач-2: Дільничний офіцер поліції Відділення поліції №3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції Вініщук Владислав Ігорович (вул. Павлова, 3/5, м. Дніпро, 49000).

Суддя Н.В. Кучугурна