Справа № 520/28480/21
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2023-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2023 р.Справа № 520/28480/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.,

Суддів: Бегунца А.О. , Мельнікової Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Реброва А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.10.2022, головуючий суддя І інстанції: Зоркіна Ю.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 07.11.22 по справі № 520/28480/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОРСТРОЙ МОНТАЖ КИЇВ"

до Головного управління ДПС у Харківській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ДОРСТРОЙ МОНТАЖ КИЇВ", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 6 від 17.09.2021, відповідно до якого контролюючим органом зменшено від`ємне значення суми податку на додану вартість за грудень 2020 року в сумі 582887 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 6 від 17.09.2021, відповідно до якого контролюючим органом збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 2309287,00 грн. та застосовано штрафні санкції в розмірі 577321,75грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено про протиправність оскаржуваних рішень контролюючого органу.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.10.2022 позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № 6 від 17.09.2021, відповідно до якого контролюючим органом зменшено від`ємне значення суми податку на додану вартість за грудень 2020 року в сумі 582887 грн.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № 6 від 17.09.2021, відповідно до якого контролюючим органом збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 2309287,00 грн та застосовано штрафні санкції в розмірі 577321,75грн.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорстрой Монтаж Київ" сплачений судовий збір у сумі 22700,00 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Позивач не скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ТОВ "ДОРСТРОЙ МОНТАЖ КИЇВ" є юридичною особою, зареєстрованою відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» 24.05.2012, ідентифікаційний код 38238694, перебуває на обліку в Чугуївській ДПІ Головного управління ДПС у Харківській області, місцезнаходження: вул. Харківська, буд. 65 Б, с. Кам`яна Яруга, Чугуївський р-н., Харківська обл., 63512. Основний вид економічної діяльності за КВЕД є: 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель (основний).

На підставі направлень від 23.07.2021 № 9919, від 23.07.2021 № 9920 та наказу від 23.07.2021 № 5494-п посадовими особами контролюючого органу проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ «ДОРСТРОЙ МОНТАЖ КИЇВ» з питань дотримання податкового законодавства з податку на додану вартість, за результатами проведення якої складено акт №13593/20-40-07-06-10/38238694 від 09.08.2021.

У висновках акту перевірки зафіксовано порушення п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1, п. 201.7, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України.

На підставі вказаних висновків акту перевірки відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення від 17.09.2021: № 6 про зменшення від`ємного значення суми податку на додану вартість за грудень 2020 року в сумі 582887 грн., № 6 про сплату 2309287,00 грн. ПДВ та застосування 577321,75 грн. штрафної санкції.

ТОВ «ДОРСТРОЙ МОНТАЖ КИЇВ» скористалось своїм правом на адміністративне оскарження податкових повідомлень-рішень, проте, рішенням ДПС України від 30.11.2021 №27085/6/99-00-06-01-03-06 залишено без змін податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області № 6 від 17.09.2021 та № 6 від 17.09.2021, а скаргу без задоволення.

Не погодившись з прийнятими контролюючим органом податковими повідомлкннями-рішеннями, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до п. 14.1.156 ст. 14 Податкового кодексу України, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно з п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг відповідно до п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно із п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів). При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни).

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно із п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п.п. 198.3, 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, в якій зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Відповідно до п. 201.6 ст. 201 Податкового кодексу України, податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов`язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Згідно з п. 201.7 ст. 201 Податкового кодексу України, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

У разі, якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов`язань.

Відповідно до п. 201.8 ст. 201 Податкового кодексу України, право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Згідно з п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (надалі - Закон № 996-ХІV), бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону № 996-ХІV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Положеннями ч. 2 ст. 9 Закону № 996-ХІV передбачені обов`язкові реквізити, які мають містити первинні та зведені облікові документи, які можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Згідно із пунктом 2.1 та 2.4 "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 року за № 168/704 (надалі - Положення), в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів враховує висновки, викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 07.07.2022 у справі №160/3364/19, відповідно до яких правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат, що враховуються при визначені об`єкта оподаткування, та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання у власній господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат чи податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не було встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, необхідно враховувати, що відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Отже, відповідно до наведеного нормативного регулювання податкових правовідносин, у цій справі судовому розгляду підлягає перевірка реальності господарських правовідносин позивача з його контрагентами з урахуванням поданих сторонами доказів, щодо оцінки яких виник спір, протягом періоду, який перевірявся контролюючим органом.

Як свідчать матеріали справи, 25.10.2019 між позивачем та ТОВ «РА ІНЖИНІРІНГ» укладено договір поставки № 1, згідно умов якого Постачальник зобов`язується поставити і передати у власність Покупцю, а Покупець - прийняти й оплатити товар у повному розмірі на умовах та в порядку, визначених цим Договором. Відповідно до п. 1.2. Договору, Постачальник зобов`язується поставити товар окремими партіями в кількості і асортименті, визначених у Заявках Замовлення Покупця, що с невід`ємними частинами даного Договору. Загальна вартість даного Договору визначається вартістю товару, отриманого протягом дії нього Договору згідно накладних, що є невід`ємними частинами даного Договору (п. 1.3. Договору).

Згідно п. 4.1. договору, поставка товарів здійснюється Постачальником в межах наявного у нього асортименту протягом строку дії Договору відповідно до попереднього Замовлення Покупця, в якому визначається асортимент (вид) та обсяг товару (кількість), ціна за одиницю товару (відповідно до підписаної Сторонами Специфікації), загальна ціна партії товару і а інші умови. Замовлення може проводитись шляхом листування, телеграмою, через телефонний або факсимільний зв`язок, по електронній пошті e-mail або надаватися через представника Постачальника. Поставка замовлення товару здійснюється протягом не більше 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту отримання попередньої оплати або підтвердження замовлення покупцем, згідно п. 5.2 цього Договору. Допускається дострокова поставка товару за умови наявності згоди Покупця. Про дату дострокової поставки постачальник повідомляє Покупця по факсу або через представника у строк не менше одного дня.

Порядок оплати за договором визначений у п. 5 договору, а саме: Покупець оплачує поставлені товари за цінами, вказаними у замовленні та товаросупроводжувальній документації, на умовах даного Договору в порядку і формах, які не суперечать чинному законодавству України. Розрахунки за товар здійснюються протягом 28 (двадцять вісім) календарних днів з моменту відвантаження товару зі складу постачальника. Розрахунок здійснюється в безготівковій формі в національній грошовій одиниці України.

Договір укладено Сторонами строком до 31.12. 2020 (пункт 9.1).

За результатами поставки товару сторонами складено видаткові накладні: № 1- 79 від 09.12.2019, № 1-90 від 16.12.2019, № 1-78 від 06.12.2019, № 1-92 від 16.12.2019, № 1-77 від 06.12.2019, № 1-91 від 16.12.2019, № 1-81 від 10.12.2019.

Факт отримання товару підтверджено товарно-транспортними накладними: № 1-81 від 10.12.2019, № 1-92 від 16.12.2019, № 1-78 від 06.12.2019, № 1-79 від 09.12.2019.

Покупцем отримані рахунки на оплату: № 1-93 від 21.10.2019, № 1-95 від 24.10.2019, № 1 -96 від 24.10.2019, № 1 -116 від 06.12.2019 та здійснено оплату, згідно платіжних доручень: №14135 від 22.10.2019, № 15206 від 20.12.2019, № 15322 від 24.12.2019, № 14276 від 28.10.2019, № 14512 від 12.11.2019, № 14569 від 14.11.2019, № 14655 від 20.11.2019, № 15282 від 24.12.2019, № 15324 від 24.12.2019, № 14275 від 28.10.2019, № 145, від 12.11.2019, № 14654 від 20.11.2019, № 15323 від 24.12.2019, № 15688 від 16.01.2020, № 14951 від 06.12.2019.

15.05.2019 між позивачем та ТОВ «ЛАЙТВІЖН» укладено договір поставки № 15/05/19, згідно умов якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця товарно-матеріальні цінності, а Покупець зобов`язується прийняти та своєчасно оплатити Товар па умовах даного Договору (п. 1.1. Договору).

Згідно п. 3.1. договору, постачання Товару здійснюється за рахунок Покупця на умовах EXW, пункт відвантаження: м. Маріуполь, відповідно до вимог Міжнародних правил тлумачення термінів «ІНКОТЕРМС» у редакції 2010 року. Продавець зобов`язується повідомити Покупця про можливість відвантаження Товару телефоном, факсом або за допомогою електронної пошти протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту оплати відповідної партії Товару. Порядок оплати за Договором був визначений Сторонами у пункті 4 Договору, а саме: вартість Товару встановлюється Сторонами в гривнах і включає вартість Товару, тари, упаковки, ПДВ. Упаковка та тара відповідає державним стандартам, поверненню не підлягає. Загальна сума договору складається з суми видаткових накладних, які підписані обома сторонами за весь час дії Договору. Покупець сплачує Товар за ціною, вказаною в рахунках - фактурах, які є невід`ємною частиною цього Договору.

Договір укладено Сторонами строком до 31.12.2020 (пункт 11.1).

За результатами поставки товару Сторонами складено видаткові накладні: № 288 від 16.05.2019, № 289 від 16.05.2019, № 290 від 17.05.2019, № 295 від 30.05.2019, № 292 від 21.05.2019, № 293 від 30.05.2019, № 294 від 30.05.2019, № 291 від 20.05.2019.

На підтвердження переміщення товару надано товарно-транспортні накладні: № 289 від 16.05.2019, № 290 від 17.05.2019, № 291 від 20.05.2019, № 295 від 30.05.2019, № 292 від 21.05.2019.

Позивачем отримані рахунки на оплату: № 1588 від 15.05.2019, № 1589 від 15.05.2019, №1690 від 16.05.2019, № 2091 від 20.05.2019, № 2092 від 20.05.2019, № 2993 від 29.05.2019, №2994 від 29.05.2019, № 2995 від 29.05.2019 та здійснено оплату згідно платіжних доручень: №12088 від 13.06.2019, № 12177 від 20.06.2019, № 12178 від 20.06.2019, № 12351 від 02.07.2019, № 12453 від 09.07.2019, № 12727 від 23.07.2019, № 12715 від 23.07.2019, № 12716 від 23.07.2019, № 13120 від 19.08.2019.

03.06.2019 між позивачем та ТОВ «ДАЙЛЕКС» (Постачальник) укладено договір поставки № 03/06-1,згідно якого Постачальник зобов`язується протягом терміну дії нього Договору поставити покупцю товар, найменування, асортимент, кількість і ціна якого вказуються в рахунках- фактурах до нього Договору, а Покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його на умовах цього Договору (п. 1.1. Договору).

Згідно п. 3.1. договору, Постачальник поставляє товар в обсязі, зазначеному у рахунку-фактурі. Доставка товару до місця поставки здійснюється Постачальником, також за окремою усною домовленістю сторін вивіз товару від Постачальника може здійснювати Покупець власними силами та за свій рахунок (п. 3.3. Договору).

Порядок оплати за Договором визначений Сторонами у п. 4 договору, а саме: загальна вартість Договору не обмежена і визначається шляхом додавання загальної вартості кожної партії Товару, покупець зобов`язаний сплатити суму, рівну загальній вартості товару, протягом 30 календарних днів після направлення Постачальником рахунку-фактури на адресу Покупця.

Відповідно до п. 6.1. договору, він набуває чинності з дня підписання його сторонами і ліс до повного виконання сторонами своїх зобов`язань по ньому.

За результатами поставки Товару Сторонами складено видаткові накладні: №401 від 17.06.2019, №402 від 17.06.2019, № 415 від 19.06.2019, № 404 від 17.06.2019, № 408 від 18.06.2019, № 409 від 18.06.2019, № 410 від 18 06.2019, № 411 від 18.06.2019, №403 від 17.06.2019, №416 від 19.06.2019, №417 від 19.06.2019, № 418 від 19.06.2019, №419 від 19.06.2019.

На підтвердження факту переміщення ТМЦ надано товарно-транспортні накладні: № Р401 від 18.06.2019, № 1402 від 18.06.2019, № Р403 від 18.04.2019, № Р404 від 18.06.2019, № Р419 від 19.06.2019, № Р409 від 18.06.2019, № Р410 від 18.06.2019, № Р411 від 18.06.2019, № Р415 від 19.06.2019, № Р416 від 19.06.2019, № Р417 від 19.06.2019, № Р418 від 19.06.2019, № Р408 від 18.06.2019.

Покупцем отримані рахунки на оплату: № 401 від 17.06.2019, № 402 від 17.06.2019, № 403 від 17.06.2019, № 404 від 17.06.2019, № 408 від 18.06.2019, № 409 від 18.06.2019, № 410 від 18.06.2019, № 411 від 18.06.2019, № 415 від 19.06.2019, № 416 від 19.06.2019, № 417 від 19.06.2019, № 418 від 19.06.2019, № 419 від 19.06.2019.

Оплата за товар проведена на підставі платіжних доручень: № 12536 від 12.07.2019, №12531 від 12.07.2019, № 12535 від 12.07.2019, № 12533 від 12.07.2019, № 12532 від 12.07.2019, № 12534 від 12.07.2019, № 12590 від 15.07.2019, № 12593 від 15.07.2019, № 12587 від 15.07.2019, № 12588 від 15.07.2019, № 12591 від 15.07.2019, № 12592 від 15.07.2019, № 12589 від 15.07.2019, № 12596 від 16.07.2019, № 12597 від 16.07.2019.

05.08.2019 між ТОВ «ЕДАЙС КОПАНІ» (Постачальник) та ТОВ «ДОРСТРОЙ МОНТАЖ КИЇВ» (Покупець) укладено Договір поставки № 05/08-1, згідно якого Постачальник зобов`язується протягом дії цього Договору поставити покупцю товар, найменування, асортимент, кількість і ціна якого вказуються в рахунках-фактурах до цього Договору, а Покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його на умовах цього Договору (п. 1.1. Договору).

Згідно п. 3.1. договору, Постачальник поставляє товар в обсязі, зазначеному у рахунку-фактурі. Доставка товару до місця поставки здійснюється Постачальником, також за окремою усною домовленістю сторін вивіз товару від Постачальника може здійснювати Покупець власними силами га за свій рахунок (п. 3.3. Договору).

Порядок оплати за Договором визначений Сторонами у п. 4 Договору, а саме: загальна вартість Договору не обмежена і визначається шляхом додавання загальної вартості кожної партії Товару. Покупець зобов`язаний сплатити суму, рівну загальній вартості товару, протягом 30 календарних днів після направлення Постачальником рахунку-фактури на адресу Покупця.

Відповідно до п. 6.1. договору, цей договір набуває чинності з дня підписання його сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань по ньому.

За результатами поставки сторонами складено видаткові накладні: № 712 від 19.08.2019, №706 від 19.08.2019, № 707 від 19.08.2019, № 716 від 19.08.2019, № 715 від 19.08.2019, № 704 від 19.08.2019, № 705 від 19.08.2019, № 689 від 16.08.2019.

Факт отримання Товару підтверджено товарно-транспортними накладними: № Р704 від 19.08.2019, № Р689 від 16.08.2019.

Покупцем отримані рахунки на оплату: № 689 від 16.08.2019, № 706 від 19.08.2019, № 707 від 19.08.2019, № 716 від 19.08.2019, № 715 від 19.08.2019, № 704 від 19.08.2019, № 705 від 19.08.2019, № 712 від 19.08.2019.

До перевірки надано Договір переуступки права вимоги боргу № 24/09-3 від 24.09.2019, відповідно до умов якого: Боржник - ТОВ «ДОРСТРОЙ МОН ТАЖ КИЇВ», Первісний кредитор - ТОВ «ЕДАЙС КОПАНІ», новий кредитор - ТОВ «УКТЕХ-ІНВЕСТ». Первісний кредитор переводить на нового кредитора борг боржника, що виник у розмірі 785251,13 грн.

Покупцем здійснено оплату, що підтверджується платіжними дорученнями: № 13740 від 25.09.2019, № 13738 від 25.09.2019, № 13737 від 25.09.2019, № 13741 від 25.09.2019, № 13739 від 25.09.2019, № 13736 від 25.09.2019, № 13881 від 03.10.2019, № 13880 від 03.10.2019, № 13882 від 03.10.2019, № 14082 від 17.10.2019, № 14081 від 17.10.2019, № 14080 від 17.10.2019.

04.09.2019 між ТОВ «ХАДВЕИДЖ» (Постачальник) та ТОВ «ДОРСТРОЙ МОНТАЖ КИЇВ» (Покупець) укладено договір поставки № 04/09-1, згідно умов якого Постачальник зобов`язується протягом дії цього Договору поставити покупцю товар, найменування, асортимент, кількість і ціна якого вказуються в рахунках-фактурах до цього Договору, а Покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його на умовах цього Договору (п. 1.1. Договору).

Згідно п. 3.1. договору, Постачальник поставляє товар в обсязі, зазначеному у рахунку-фактурі. Доставка товару до місця поставки здійснюється Постачальником, також за окремою усною домовленістю сторін вивіз товару від Постачальника може здійснювати Покупець власними силами та за свій рахунок (п. 3.3. Договору).

Порядок оплати за Договором визначений Сторонами у п. 4 договору, а саме: загальна вартість Договору не обмежена і визначається шляхом додавання загальної вартості кожної партії Товару. Покупець зобов`язаний сплатити суму, рівну загальній вартості товару, протягом 30 календарних днів після направлення Постачальником рахунку-фактури на адресу Покупця.

Відповідно до п. 6.1. договору, цей Договір набуває чинності з дня підписання його сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань по ньому.

За результатами поставки сторонами складено видаткові накладні: № 252 від 16.09.2019, №251 від 16.09.2019, № 268 від 86.09.2019, № 269 від 18.09.2019.

Факт отримання Товару підтверджено товарно-транспортними накладними: № Р252 від 16.09.2019, № Р251 від 16.09.2019, № Р269 від 18.09.2019, № Р268 від 18.09.2019.

Покупцем отримані рахунки на оплату: № 252 від 16.09.2019, № 251 від 16.09.2019, № 268 від 18.09.2019, № 269 від 18.09.2019. Покупцем здійснено оплату, що підтверджується платіжними дорученнями: № 14304 від 29.10.2019, № 14305 від 29.10.2019, № 14306 від 29.10.2019, № 14307 від 29.10.2019, №14469 від 08.11.2019, №14468 від 08.11.2019, №14467 від 08.11.2019, №14466 від 08.11.2019, №14770 від 26.11.2019, №14771 від 26.11.2019, №14772 від 26.11.2019, № 14773 від 26.11.2019, № 14867 від 03.12.2019.

01.05.2020 між ТОВ «ВАТ ІНЖИНІРІНГ» (Постачальник) та ТОВ «ДОРСТРОЙ МОНТАЖ КИЇВ» (Покупець) укладено договір поставки № 3, згідно якого Постачальник зобов`язується поставити і передати у власність Покупцю, а Покупець - прийняти й оплатити товар у повному розмірі на умовах та в порядку, визначених цим Договором.

Відповідно до п. 1.2. договору Постачальник зобов`язується поставити товар окремими партіями в кількості і асортименті, визначених у Заявках Замовлення Покупця, що є невід`ємними частинами даного Договору. Загальна вартість даного Договору визначається вартістю товару, отриманого протягом дії цього Договору згідно накладних, що г невід`ємними частинами даного Договору (п. 1.3. Договору).

Згідно п. 4.1. договору, поставка товарів здійснюється Постачальником в межах наявного у нього асортименту протягом строку дії Договору відповідно до попереднього Замовлення покупця, в якому визначається асортимент (вид) та обсяг товару (кількість), ціна за одиницю товару (відповідно до підписаної Сторонами Специфікації), загальна ціна партії товару та інші умови. Замовлення може проводитись шляхом листування, телеграмою, через телефонний або факсимільний зв`язок, по електронній пошті e-mail або надаватися через представника Постачальника. Поставка замовлення товару здійснюється Постачальником протягом не більше 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту отримання попередньої оплати або підтвердження замовлення покупцем, згідно п. 5.2 цього договору. Допускається дострокова поставка товару за умови наявності згоди Покупця. Про лагу дострокової поставки Постачальник повідомляє Покупця по факсу або через представника у строк не менше одного дня.

Порядок оплати за договором визначений Сторонами у п. 5 Договору, а саме: Покупець оплачує поставлені товари за цінами, вказаними у замовленні та товаросупроводжувальній документації, на умовах даного Договору в порядку і формах, які не суперечать чинному законодавству України. Розрахунки за товар здійснюються протягом 28 (двадцять вісім) календарних днів з моменту відвантаження товару зі складу постачальника. Розрахунок здійснюється в безготівковій формі в національній грошовій одиниці України.

За результатами поставки складено видаткові накладні: № 2- 00000012 від 20.10.2020, № 2-00000011 від 20.10.2020, № 2-00000029 від 01.12.2020, № 2-00000026 від 16.12.2020, № 2-00000035 від 01.12.2020, № 2-00000036 від 01.12.2020, № 2-00000037 від 01.12.2020, № 2-00000033 від 01.12.2020, № 2-00000034 від 01.12.2020, № 2-00000025 від 16.12.2020, № 2-00000031 від 01.12.2020, № 2-00000032 від 01.12.2020.

Факт отримання Товару підтверджено товарно-транспортними накладними: №2-12 від 20.10.2020, № 2-00000037 від 01.12.2020, № 2-0000026 від 16.12.2020.

Покупцем отримані рахунки на оплату: № 2-00000004 від 31.08.2020, № 2-00000010 від 23.09.2020, № 2-00000011 від 24.09.2020, № 2-00000015 від 24.09.2020, № 2-13від 24.09.2020, № 2-00000017 від 24.09.2020, №2-00000028 від 10.11.2020, № 2-00000032 від 18.11.2020.

Покупцем здійснено оплату, що підтверджується платіжними дорученнями: № 1817 від 19.10.2020, № 2025 від 30.10.2020, № 2132від 05.11,2020, № 2133 від 05.11.2020, № 2134 від 05.11.2020, № 2219 від 10.11.2020, № 2345 від 16.11.2020, № 2401 від 19.11.2020, № 2402 від 19.11.2020, № 2711 від 10.12.2020, № 3051 від 24.12.2020, № 3211 від 30.12.2020, № 3212 від 30.12.2020, № 3289 від 30.12.2020, № 3294 від 30.12.2020, № 3295 від 30.12.2020, № 3296 від 30.12.2020.

Надаючи правову оцінку доводам контролюючого органу стосовно неналежного оформлення товарно-транспортних накладних, ненадання останніх до перевірки, колегія суддів зазначає, що питання відсутності товарно-транспортної накладної, як одного із документів, що супроводжує операцію з поставки товару, як обставини, що свідчить взагалі про відсутність такої операції вже неодноразово розглядалося Верховним Судом, та вказаним доводам надавалась оцінку, зокрема, в постановах від 18.04.2022 по справі № 280/5061/19, від 11.04.2022 по справі №440/1393/20, від 03.02.2022 по справі № 300/1091/20.

Правова позиція у наведених вище рішеннях зводиться до наступного: товарно-транспортні накладні призначені для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом, тобто товарно-транспортна накладна є первинним документом, який підтверджує факт надання/отримання транспортних послуг і підставою для формування витрат за такі послуги. Відсутність товарно-транспортної накладної як доказ поставки товару сам собою ще не свідчить про безумовний безтоварний характер господарської операції з поставки товарів у цілому. Не зазначення в товарно - транспортних накладних певної інформації не може свідчити про відсутність самого факту перевезення придбаних позивачем ТМЦ.

Враховуючи викладене, за наявності усіх документів та доказів, які підтверджують рух активів у процесі здійснення операцій із контрагентами обґрунтованим є відхилення посилань відповідача на не зазначення в товарно-транспортних накладних конкретної адреси щодо пунктів навантаження та відвантаження товарів та інших відомостей.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 78 КАС України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Тобто, до винесення вироку в рамках кримінального провадження, матеріали досудового розслідування, а також ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення окремих слідчих дій, не можуть вважатись належним доказом в адміністративному судочинстві. Отже, доказове значення в адміністративному процесі може мати виключно вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили.

Докази наявності вироків, що набрали законної сили стосовно посадових осіб контрагентів, а також де б досліджувались господарські операції між позивачем та контрагентами в рамках кримінального провадження в матеріалах справи відсутні.

Сам факт наявності кримінального провадження не є беззаперечним доказом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій, здійснених між платником та його контрагентом. Під час проведення господарських операцій платник податку може бути і необізнаним щодо дійсного стану правосуб`єктності свого постачальника (в тому числі по ланцюгу постачання) і реально отримати від нього товари/роботи/послуги, незважаючи на те, що контрагент можливо і має намір щодо порушення податкового законодавства.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 04.09.2020 у справі № 1640/2783/18, від 27.10.2022 у справі № 640/19561/18.

Стосовно доводів контролюючого органу щодо неможливості встановлення легальності походження товару, відсутності необхідної кількість трудових ресурсів, неподання звітності; обрив ланцюга реалізованого позивачеві товару по окремих контрагентах; деякі з постачальників, мають ознаки фіктивності, колегія суддів зазначає, що на підтвердження товарності укладених угод позивачем надано копії: договорів та додаткових угод до них; специфікацій; актів приймання-передачі; видаткових накладних; товарно-транспортних накладних; рахунків на оплату; податкових накладних; платіжних доручень, які свідчать, що зобов`язання між позивачем та його контрагентами виконувалось у повному обсязі.

Обсяг та зміст наданих позивачем доказів дає підстави для висновку, що у підприємства наявні необхідні документи, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського та податкового обліку, для формування податкового кредиту, а зміст таких документів (як первинних, так і інших) свідчить про дотримання позивачем спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум податкового кредиту по операціям з контрагентами-постачальниками.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 09.01.2007 у справі «Інтерсплав проти України», якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб`єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку. Таким чином, ЄСПЛ чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення з боку його контрагентом.

Оскільки податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку-покупця від дотримання його контрагентом податкової дисципліни та правильності ведення ним податкового або бухгалтерського обліку, то у разі підтвердження факту отримання послуг, платник не може відповідати за порушення, допущені виконавцем, якщо не буде доведено його безпосередню участь у зловживанні цієї особи.

Податкове законодавство України не ставить право платника податку на додану вартість на податковий кредит в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів чи відсутності у контрагентів основних фондів, кваліфікованого персоналу, неподання звітності тощо. В разі порушення контрагентом податкової дисципліни відповідальність та негативні наслідки мають настати саме для цієї особи.

Таким чином, посилання контролюючого органу на можливі порушення вимог податкового законодавства контрагентами позивача не може бути підставою для висновку про нереальність господарських операцій за укладеними з ними договорами.

Крім того, колегія суддів враховує висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 24.09.2021 у справі № 320/5555/20, відповідно до яких висновки контролюючого органу викладені в акті перевірки щодо нереальності господарських операцій позивача зроблені на підставі аналізу зібраної та опрацьованої узагальненої податкової інформації наявної в базі даних ДФС, проте податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів позивача по ланцюгах постачання, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону. Крім того, така інформація сама по собі не доводить наявності податкових правопорушень на які посилається контролюючий орган.

Стверджуючи про порушення контрагентами податкового законодавства, контролюючий орган повинен був провести зустрічні звірки з метою документального підтвердження спірних господарських відносин, а також підтвердження виду, обсягу, характеру операцій та повноти розрахунків, для з`ясування їх реальності та правомірності відображення в обліку платника податків. Проте, доказів проведення перевірок та/або зустрічних звірок щодо контрагентів позивача матеріали справи не містять.

Під час проведення господарських операцій платник податків може бути і необізнаним стосовно дійсного стану правосуб`єктності своїх контрагентів і реально поставляти на їх адресу товари (роботи чи послуги), незважаючи на те, що контрагенти можливо і мають наміри щодо порушення податкового законодавства.

Тобто, лише встановлення факту узгодженості дій платника податків з недобросовісними платниками податків з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями контрагентів може свідчити про незаконність формування показників податкової звітності за такими операціями. Однак у справі, що розглядається, податковим органом не доведено існування таких обставин.

Щодо посилань контролюючого органу на те, що відносно контрагентів позивача наявні рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, анулювання свідоцтв платників податку на додану вартість, колегія суддів зазначає, що вказані рішення прийняті контролюючими органами або до, або після періодів, які перевірені податковим органом, а отже були відсутні на момент вчинення спірних правовідносин.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що проведені господарські операції мали реальну господарську ціль - забезпечення діяльності позивача та досягнення його мети - отримання прибутку. Товари, послуги отримані від контрагентів мали реальний і товарний характер та використані в межах господарської діяльності в оподатковуваних операціях. Зазначене підтверджується обставинами, викладеними вище і документами, які були предметом перевірки та дослідженні під час розгляду справи.

Відповідно до ст. 123 Податкового кодексу України, вчинення платником податків діянь, що зумовили визначення контролюючим органом суми податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2 (крім випадків зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларованої до повернення з бюджету у зв`язку із використанням права на податкову знижку), 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 10 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Діяння, передбачені пунктом 123.1 цієї статті, вчинені умисно, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків від суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Враховуючи, що судовим розглядом встановлена протиправність рішення відповідача щодо донарахування податку на додану вартість та зменшення від`ємного значення, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про протиправність рішення в частині накладення штрафу в розмірі 25 відсотків від суми визначеного податкового зобов`язання.

З урахуванням встановлених по справі обставин, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, при ухваленні оскаржених рішень діяв без урахування усіх обставин, що мають значення для їх прийняття, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані ці рішення, що призвело до безпідставного податкового навантаження на позивача, а відтак наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.10.2022 по справі №520/28480/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя С.С. Рєзнікова
Судді А.О. Бегунц Л.В. Мельнікова
Повний текст постанови складено 09.10.2023 року