Справа № 160/26039/23
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2023-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Юрков Е.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 про забезпечення адміністративного позову ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ Збройних Сил України про визнання протиправним та скасування рішення, -
10 жовтня 2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ Збройних Сил України, про визнання протиправним та скасування рішення з вимогами:
- визнати протиправним та скасувати наказ тимчасово виконуючого обов`язки командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » полковника ОСОБА_3 , №300-рс від 28 вересня 2023 року, про звільнення молодшого сержанта ОСОБА_1 з займаної посади командира відділення охорони взводу охорони роти охорони Центрально-Міського РТЦК та СП, і призначення до 634 окремого зенітного кулеметного батальйону на рівнозначну посаду командира зенітного кулеметного відділення зенітного кулеметного взводу зенітної кулеметної роти.
Разом із позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, у якій позивач просить:
- вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » №300-рс від 28 вересня 2023 року про звільнення позивача ОСОБА_1 з займаної посади командира відділення охорони взводу охорони роти охорони Центрально-Міського РТЦК та СП, і призначення до 634 окремого зенітного кулеметного батальйону на рівнозначну посаду командира зенітного кулеметного відділення зенітного кулеметного взводу зенітної кулеметної роти;
- заборонити оперативному командуванню « ІНФОРМАЦІЯ_1 » звільнення позивача ОСОБА_1 з займаної посади командира відділення охорони взводу охорони роти охорони Центрально-Міського РТЦК та СП, і призначення до 634 окремого зенітного кулеметного батальйону на рівнозначну посаду командира зенітного кулеметного відділення зенітного кулеметного взводу зенітної кулеметної роти
В обґрунтування вимог поданої заяви зазначає, що рішення/наказ Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » №300-рс від 28 вересня 2023 року про звільнення позивача з займаної посади командира відділення охорони взводу охорони роти охорони Центрально-Міського РТЦК та СП, і призначення до 634 окремого зенітного кулеметного батальйону на рівнозначну посаду командира зенітного кулеметного відділення зенітного кулеметного взводу зенітної кулеметної роти, є очевидною ознакою протиправності суб`єкта владних повноважень, та таке рішення очевидно порушує права, свободи та інтереси позивача, адже посада командира зенітного кулеметного відділення зенітного кулеметного взводу зенітної кулеметної роти 634 окремого зенітного кулеметного батальйону, не є посадою у підрозділах забезпечення, ТЦК та СП, установах, організаціях, навчальних закладах, що проти речіть вимогам діючого наказу Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402.
Відповідно до частини 1 статті 153 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову подається, до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.
Відповідно до вимог частини 1 статті 154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Частина 1 статті 150 КАС України передбачає, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Відповідно до частини 2 статті 150 КАС України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
За своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.
Тобто, забезпечення позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.
Таким чином, статтею 150 КАС України визначено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити її.
Стаття 151 КАС України визначає види забезпечення позову.
Так, згідно з частиною 1 статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Частиною 2 статті 151 КАС України визначено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
У розумінні наведених норм закону, при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має надати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наступних критеріїв: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності ускладнення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушення у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є у часниками даного судового процесу.
У той же час, відповідно до пункту 10 частини 3 статті 151 КАС України, не допускається забезпечення позову шляхом зупинення наказу або розпорядження командира (начальника), відданого військовослужбовцю в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.
Таким чином, процесуальний закон містить пряму заборону вживати заходи забезпечення позову, шляхом зупинення наказу або розпорядження командира (начальника), відданого військовослужбовцю в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, який затверджено Законом України №2102-IX від 24.02.2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
В подальшому, воєнний стан в країні неодноразово продовжувався та на даний час не припинений та не скасований.
Відтак, на час проходження позивачем служби та на дату звернення до суду із заявою про забезпечення позову в Україні діє воєнний стан, в умовах якого існує заборона зупинення дії наказів відданих військовослужбовцю.
Слід звернути увагу, що у своїй заяві позивач фактично просить суд заборонити відповідачу в умовах воєнного стану приймати накази щодо його звільнення і призначення, оскільки вказані дії можуть здійснюватися лише на виконання відповідних наказів.
Окрім того, забезпечення позову у спосіб, який обрав заявник, призведе до фактичного задоволення частини заявлених позовних вимог.
Позивачем також не надано жодних доказів та не наведено жодних обставин, які б свідчили про наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення по суті спору та неможливості в подальшому виконання рішення суду.
Таким чином, зміст заяви про забезпечення адміністративного позову не дозволяє дійти переконливого висновку про існування обставин, які згідно положень статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для забезпечення позову, оскільки позивачем не наведено жодних належних та достатніх доводів в підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
У зв`язку із вищенаведеним, суд не вбачає наявності обставин для застосування заходів забезпечення позову, а тому суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 в особі представника Смушкова Андрія Павловича про забезпечення адміністративного позову.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 150, 151, 154, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -
У задоволенні заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ПН НОМЕР_1 ) в особі представника Смушкова Андрія Павловича про забезпечення адміністративного позову ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ Збройних Сил України про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити.
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Е.О. Юрков