Справа № 127/22758/23
Суддя: Бойко В. М.
Дата ухвалення: 2023-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/174/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого судді Бойко В.М.,

при секретарі Поперечної А.О.,

розглянувши адміністратративну справу у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Постановою поліцейського Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області Сторож Л.М. від 19.07.2023 року позивачку було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн. за ст. 183 КупАП, за те, що 19.07.2023 року близько 20 год. 15 хв. вона повідомила про хибний виклик на лінію 102 щодо замінування ТРЦ «Мегамолл». При цьому, позивачка вважає, що постанова про притягнення її до адміністративної відповідальності є незаконною та протиправною з наступних підстав. Позивачка вказала, що вона працює адміністратором кінотеатру «Сінема Сіті», який розташований в ТРЦ «Мегамолл». 19.07.2023 року вона побачила в групі месенджеру «Вайбер» інформацію про нібито замінування ТРЦ «Мегамолл», після чого вона зателефонувала до адміністрації ТРЦ «Мегамолл» та уточнили чи ця інформація відповідає дійсності. Натомість, відповіді від адміністрації не було надано. Згодом в ТРЦ «Мегамолл» приїхали працівники поліції та склали на неї постанову за завідомо неправдивий виклик спеціальних служб та притягнули її до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн за ст. 183 КупАП. Позивачка вказала, що вона особисто вказані служби не викликала та нікому не повідомляла про замінування, а лише намагалася дізнатися у адміністрації ТРЦ «Мегамолл» чи надходила така інформація про замінування в цей день. Враховуючи вищевикладене, оскільки позивачка не телефонувала на спеціальну лінію 102 та не повідомляла про замінування ТРЦ «Мегамолл», вважає, що працівниками поліції не було у достатній мірі з`ясовано усі обставини, які б давали підстави для притягнення її до адміністративної відповідальності, оскільки вона не є суб`єктом вчинення адміністративного правопорушення. Таким чином, позивачка просила суд скасувати Постанову від 19.07.2023 року Серія ГБВ №337065 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 850,00 грн. за ст. 183 КУпАП, а провадження по справі закрити.

Ухвалою суду від 31.07.2023 року позовну заяву залишено без руху та надано термін для усунення недоліків.

02.08.2023 року на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 03.08.2023 року прийнято до розгляду адміністративний позов та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, на адресу суду надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала та просила задовольнити.

Представник відповідача Бешлей І.В. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. На адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказано, що ГУНП у Вінницькій області вважає позов безпідставним та необгрунтованим. Зазначив, що оскаржувана Постанова Серії ГБВ №337065 від 19.07.2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення винесена інспектором Вінницького РУП з огляду на те, що 19.07.2023 року позивачка здійснила завідомо неправдивий виклик поліції та вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 183 КУпАП. Отже, дії інспектора Сторож Л.М. щодо виявлення 19.07.2023 року факту адміністративного правопорушення є правомірни та законним. Враховуючи вищевикладене, просила суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Згідно положень статті 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 1 ст. 78 КАС України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

За змістом ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 183 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань.

Відповідно до постанови ГБВ № 337065 від 19.07.2023 по справі про адміністративне правопорушення, 19.07.2023 року близько 20 год. 15 хв. ОСОБА_1 повідомила про хибний виклик на лінію 102 щодо замінування ТРЦ «Мегамолл» (а.с.6).

Відповідно до Наказу №50-к від 03.07.2023 року ОСОБА_2 прийнята на роботу адміністратором кінотеатру «Сінема сіті» з 04.07.2023 року (а.с.5).

За приписами ст.280 КУпАП, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.293 КУпАП і роз`яснень, викладених в п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 24.06.1988 «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» зі змінами та доповненнями, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. А згідно з ч.2 даної статті ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Відповідно до положень ч.3 ст.90 КАС України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

При цьому, склад адміністративного правопорушення характеризується сукупністю чотирьох елементів: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного з них свідчить про відсутність складу порушення в цілому, що згідно з п.1 ст. 247 КпАП є обставиною, що виключає провадження у справі: провадження не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, суб`єктивних висновках, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15.05.2008 року відзначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення (п. 21 рішення).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Здійснюючи розширений аналіз ч.4 ст. 129 Конституції України принципу змагальності та рівноправності сторін у судочинстві - обов`язок доведення законності застосування адміністративного стягнення, лежить на органі (посадовій особі), який виніс оскаржуване рішення.

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, крім того не представив суду достатніх та належних доказів підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, не надав документів, які стали підставою для прийняття рішення про притягнення до відповідальності позивача.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Разом з тим, згідно з ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, вихованням громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

Зазначена постанова судом перевірялась на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо, добросовісно, розсудливо.

Одночасно, суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

З наведених обстави суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП не доведена, прийняте рішення про її притягнення до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, доказів, які підтверджували б факт умисного вчинення позивачем правопорушення, судом не здобуто. Таким чином, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, а тому суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними у судовому засіданні.

Таким чином, зважаючи на відсутність належних та достатніх доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку про недоведеність складу адміністративного правопорушення в діях позивача, а отже винесена відповідачем постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Згідно з п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, постанова ГБВ №337065 від 19.07.2023 року по справі про адміністративне правопорушення є незаконною і підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6-9, 244-246, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Скасувати Постанову ГБВ №337065 по справі про адміністративне правопорушення від 19.07.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП у вигляді штрафу у сумі 850,00 грн., а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Вінницькій області, , адреса: м.Вінниця, вул.Театральна, буд.10.

Повний текст судового рішення складено 10.10.2023 року.

Суддя: