Справа № 140/14564/23
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2023-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2023 року ЛуцькСправа № 140/14564/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Меркурій» до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Меркурій» (далі ТзОВ «Меркурій») звернулося з позовом до Волинської митниці про скасування як протиправного рішення від 06 березня 2023 року №UA205030/2023/000067/2 про коригування митної вартості товарів.

В обґрунтування позову позивач вказав, що 05 березня 2023 року для митного оформлення товару до Волинської митниці була подана митна декларації (МД) №23UA47U1. Відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості від 06 березня 2023 року №23UA205030/2023/000067/2 з підстав, не передбачених законом. Позивач вважає, що у спірному рішенні не наведено жодних обставин, визначених законом, які не дають змогу перевірити правильність визначення митної вартості (не зазначено, що подані для підтвердження митної вартості документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари); відповідач не зазначив відомості, які він вважає недостовірними або неповними. Також необґрунтованою є вимога подати додаткові документи: відповідач лише повідомив, що ним встановлені розбіжності в пакувальному листі та в маршрутах доставки по Україні, що взагалі не може впливати на витрати за кордоном.

На думку позивача, усі складові митної вартості підтверджені документально та піддаються обчисленню. Зокрема, витрати до кордону України, понесені позивачем (митна вартість) складаються з таких складових: з оплати товару, завантаженого на автотранспорт покупця в порту Гданськ; з оплати послуг за доставку товару з Гданська (Польща) до кордону України.

З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 28 червня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 12 липня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання Волинської митниці про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

У відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги заперечив та у їх задоволенні просив відмовити (а.с.28-34), зазначивши, що для митного оформлення товару (парафіну) декларантом було подано МД №23UA47U1 від 05 березня 2023 року. На етапі перевірки правильності визначення митної вартості ввезеного позивачем товару з`ясовано, що митну вартість заявлено позивачем за основним методом. При проведенні відповідно до положень статті 54 Митного кодексу України (далі - МК України) митного контролю правильності визначення декларантом митної вартості товару відбулось автоматичне спрацювання декількох профілів ризику Автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (АСАУР), що передбачало необхідність проведення більш детальної перевірки поданих декларантом документів на предмет можливого заниження митної вартості товару. Перевіркою документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, встановлено, що пакувальний лист містив ознаки електронного копіювання підписів та печаток продавця товарів. Крім того, за умовами поставки FCA поза місцем завантаження, яке належить відправнику товару, вартість за таке навантаження лягає на покупця товару. У цьому випадку фактична адреса продавця товару відрізняється від місця завантаження в товарно-транспортній накладній, однак витрати на навантажувально-розвантажувальні роботи не включені до митної вартості, не відображені в довідці про транспортні витрати та в рахунку-фактурі. Відповідно до пункту 6 частини десятої статті 58 МК України витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, є складовими митної вартості. Відповідач зауважив, що сумніви митниці у достовірності заявлених декларантом відомостей про митну вартість внаслідок виявлених розбіжностей у документах та відсутності усіх відомостей про складові митної вартості (відсутні та документально не підтверджені витрати на навантажувально-розвантажувальні роботи поза місцем завантаження, належному відправнику товару) зумовлюють право митного органу вимагати додаткові документи. Проте на пропозицію надати додаткові документи позивач повідомив, що їх надано не буде та що він відмовляємося від використання статті 55 МК України. Відсутність таких відомостей та ненадання позивачем документів на запит митного органу унеможливлює визнання заявленої декларантом митної вартості товару за основним методом, про що вказано у рішенні про коригування митної вартості з посиланням на частину другу статті 58 МК України.

При цьому для вирішення питання щодо можливості застосування попередніх методів встановлено, що у митного органу в Єдиній автоматизованій інформаційній системі (ЄАІС) Державної митної служби України відсутня відповідна та достатня інформація. Митну вартість товару визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України на підставі інформації в ЄАІС Держмитслужби (МД №UA205030/2023/1074 від 28 січня 2023 року) щодо митного оформлення ТзОВ «Меркурій» товару за тим же контрактом на рівні 1,63 євро/кг.

Крім того, відповідач вказав, що після винесення Волинською митницею рішення про коригування митної вартості від 06 березня 2023 року №UA205030/2023/000067/2 ТзОВ «Меркурій» подало митну декларацію №23UA72U0 від 06 березня 2023 року, за якою товари випущено у вільний обіг. При цьому декларантом самостійно обраний резервний метод визначення митної вартості, оскільки у графі 43 вказано метод визначення митної вартості «6» та правий підрозділ цієї графи не заповнений, а також не забезпечено сплату митних платежів шляхом застосування декларантом гарантій відповідно до розділу X МК України. Також питання скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205030/2023/000160 (далі картка відмови митному оформленні випуску товарів) та внесення змін до МД №23UA72U0 від 06 березня 2023 року, за якою товар було випущено у вільний обіг, що пов`язані із прийняттям рішення про коригування митної вартості товарів №UA205030/2023/000067/2 від 06 березня 2023 року, вже перебували на розгляді Донецького окружного адміністративного суду, рішенням якого від 26 травня 2023 року №200/1168/23 у задоволенні позовних вимог ТзОВ «Меркурій» до Волинської митниці про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії було відмовлено.

З наведених підстав відповідач вважає, що його рішення відповідає вимогам митного законодавства, є законним та обґрунтованим.

Інші заяви по суті справи від сторін не надходили.

Перевіривши письмовими доказами доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

05 березня 2023 року ТзОВ «Меркурій» подало до Волинської митниці МД №23UA47U1 для митного оформлення в режимі імпорту товару: «Парафін із вмістом масел менш як 0,75 мас.%: повністю очищений парафін 56/58/ Fully refined wax 56/58 - 21000 кг; 840 картонних коробок. Показники якості згідно з сертифікатом аналізу: температура плавлення - 56.45С; масова частка масел - 0,40; колір за шкалою Сейболта - 30; світлостійкість - 4; пенетрація за температурою 25С 1/10 мм -17; кінематична в`язкість за температури 100С мм2/с -3.761; запах - 1. Торговельна марка: Kunlun. Виробник: Petrochina Company Limited. Країна виробництва: CN» (а.с.41). Умови поставки товару FCA - Гданськ (Польща); відправник компанія «Naftadon» Ltd (Болгарія). Як видно зі змісту митної декларації, фактурна вартість товару становить 28140,00 євро (еквівалентно 1091401,40 грн) (графи 12, 22 митної декларації). Митну вартість товару визначено за основним методом (за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються) на рівні 1142701,46 грн.

До митної декларації додано (графа 44 МД): зовнішньоекономічний договір (контракт) від 28 грудня 2020 року №FD-2812/20; доповнення до зовнішньоекономічного договору від 30 грудня 2022 року №6 та від 27 лютого 2023 року №25; рахунок-фактуру від 27 лютого 2023 року №000000054; пакувальний лист від 27 лютого 2023 року; автотранспортну накладну від 02 березня 2023 року; декларацію походження товару від 27 лютого 2023 року №000000054; сертифікат аналізу від 30 листопада 2022 року; довідку про транспортно-експедиторські послуги від 02 березня 2023 року №02/03-2 (а.с.43-49).

Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, митним органом в електронному повідомленні декларанту зазначено, що документи, подані для підтвердження митної вартості не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом, та містять розбіжності: пакувальний лист від 27 лютого 2023 року містить ознаки електронного копіювання підписів та печаток продавця товарів; фактична адреса продавця товару (місто Софія, Болгарія) відрізняється від місця завантаження FCA Гданськ згідно з товарно-транспортною накладною від 02 березня 2023 року, а витрати на навантажувально-розвантажувальні роботи не включені до митної вартості, не відображені в довідці про транспортні витрати та в рахунку-фактурі. Запропоновано подати: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 8) інші документи, що підтверджують митну вартість імпортованого товару за бажанням декларанта (а.с.50).

Листами від 05 березня 2023 року №05-03/23-1 та від 06 березня 2023 №06-03/23-2 позивач повідомив, що всі наявні у декларанта документи зазначені у графі 44 митної декларації та надані одночасно з нею. Інших (додаткових) не існує та надано не буде (а.с.50 зворот - 51).

06 березня 2023 року Волинська митниця прийняла рішенні про коригування митної вартості №UA205030/2023/000067/2 (а.с.5). Як зазначено у графі 33 рішення, заявлена митна вартість товару, який ввозяться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом, та містять розбіжності: пакувальний лист від 27 лютого 2023 року містить ознаки електронного копіювання підписів та печаток продавця товарів; за умовами поставки FCA поза місцем завантаження, яке належить відправнику товару, вартість за таке навантаження лягає на покупця товару. Фактична адреса продавця товару є відрізняється від місця завантаження FCA-Гданськ, зазначеного в товарно-транспортній накладній від 02 березня 2023 року. Витрати на навантажувально-розвантажувальні роботи не включені до митної вартості, не відображені в довідці про транспортні витрати та не відображені в рахунку-фактурі, що суперечить умовам поставки FCA. За умови надання згідно з частиною третьою статті 53 МК України документів, витребуваних митницею, які містять достовірну, об`єктивну інформацію, яка підлягає обчисленню (в тому числі складових митної вартості) і підтверджує правильність обрання методу визначення митної вартості, митну вартість може бути визнано. Відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 МК України митниця може відмовити у визнанні заявленої декларантом митної вартості. Декларантом до митного оформлення було подано заяву з повідомленням про відсутність додаткових документів. Через неможливість застосування наступних методів визначення митної вартості (методу 2а та методу 2б - з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари; методу 2в та методу 2г - з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта, у зв`язку з тим, що документи подані для підтвердження митної вартості товарів не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, та містять вищевказані розбіжності, а також в зв`язку з спрацюванням ризиків АСАУР, митницею відповідно до положень статей 55, 57 МК України з декларантом проведена письмова консультація щодо вибору методу визначення митної вартості товару. Митну вартість товарів визначено за резервним методом на підставі статті 64 МК України. Рівень митної вартості визначено згідно з рівнем на подібні/ідентичні товари, інформація про які міститься в ЄАІС Держмитслужби: 1,63 євро/кг за МД №UA205030/2023/1074U9 від 28 січня 2023 року (34230,00 євро за 21000 кг).

Коригування митної вартості слугувало підставою для видачі картки відмови у митному оформленні випуску товарів від 06 березня 2023 року №UA205030/2023/000160 (а.с.42).

06 березня 2023 року ТзОВ «Меркурій» подало МД №23UA72U0 та товар було випущено у вільний обіг, самостійно визначивши митну вартість за резервним методом («6» у лівому підрозділі графи 43 митної декларації; правий підрозділ не заповнений) на рівні 1328288,30 грн, що становить 34230,70 євро (а.с.52 зворот 53).

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються МК України та іншими законами України.

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товару, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товару, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частин першої, другої статті 51 МК України митна вартість товару, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно із частинами першою - третьою статті 52 цього ж Кодексу декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких митний орган вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Як встановлено частиною першою статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною другою статті 53 МК України визначений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Ними є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частини перша, друга статті 54 МК України).

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як визначено частиною п`ятою статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості.

У частині третій статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з частиною четвертою статті 53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина п`ята статті 53 МК України).

Із наведених положень випливає, що митний орган має повноваження здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості. Витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товару, порівнянням рівня заявленої митної вартості товару з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товару, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товару.

Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за основним методом (за ціною договору (контракту)).

Частинами першою, другою статті 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товару, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товару, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товару; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товару; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товару, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

Відповідно до частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Аналіз наведених вище положень МК України дає підстави дійти висновку про те, що підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товару, серед іншого, може слугувати неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другої-четвертої статті 53 МК України, або відсутність у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. При цьому, на думку суду, у разі наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, митний орган може витребувати додаткові документи.

У розглядуваному випадку правовою підставою для прийняття спірного рішення вказано пункт 2 частини шостої статті 54 МК України: неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. При цьому фактичною підставою слугувало те, що подані для підтвердження митної вартості товарів документи не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості згідно з умовами поставки FCA-Гданськ відомостей про навантажувально-розвантажувальні роботи з огляду на те, що поставка (передача) товару здійснюється в іншому місці, ніж місцезнаходження продавця (відправника).

У контексті наведеного суд зазначає, що відповідно до частини четвертої статті 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Частиною другою статті 58 МК України імперативно визначено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У розумінні частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Отже, обов`язок доведення митної вартості товару лежить на позивачу.

Повний перелік витрат, які підлягають додаванню до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари при визначенні митної вартості, визначений частиною десятою статті 58 МК України. Так зокрема, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України (пункт 5); витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України (пункт 6).

Надаючи оцінку доводам сторін у справі, зокрема, щодо наявності у митного органу підстав для витребування додаткових документів, суд зазначає, що для підтвердження заявленої митної вартості за основним методом за ціною договору (контракту) декларант разом із МД №23UA47U1 від 05 березня 2023 року подав зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу від 28 грудня 2020 року №FD-2812/20 з доповненнями від 30 грудня 2022 року №6 та від 27 лютого 2023 року №25; рахунок-фактуру від 27 лютого 2023 року №000000054; довідку про транспортні витрати від 02 березня 2023 року №02/03-2 (а.с.43-46 зворот, 48 зворот).

Подання таких документів для підтвердження митної вартості передбачено у пунктах 2, 3, 6 частини другої статті 53 МК України.

Інші документи не є у розумінні частини другої статті 53 МК України такими, що подаються для підтвердження митної вартості.

Доповнення від 27 лютого 2023 року №25 до договору від 28 грудня 2020 року №FD-2812/20 визначає асортимент, кількість та ціну товару, умови і строки поставки, строки і форми оплати (а.с.46).

На вказану партію товару продавець виписав рахунок-фактуру (інвойс) від 27 лютого 2023 року №000000054, згідно з яким ціна товару становить 28140,00 євро за 21 тонну; умови поставки FCA-Гданськ (а.с.46 зворот).

Як слідує з міжнародної товарно-транспортної накладної (без номера) від 02 березня 2023 року (а.с.48), завантаження товару здійснювалося у місті Гданську (Польща) на транспортний засіб перевізника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , який здійснював перевезення вантажу за маршрутом місто Гданськ (Польща) місто Київ, про що останнім видано довідку від 02 березня 2023 року №02/03-2 (а.с.47 зворот). За змістом цієї довідки транспортні витрати від міста Гданська до митного переходу «Ягодин» (кордон України) становлять 51300,00 грн, страхування вантажу не проводилося.

Позивач транспортні витрати включив до митної вартості.

Термін FCA (Free Carrier) франко-перевізник… (назва місця) може мати два різних значення, кожне з яких передбачає різні рівні ризику та витрат для покупця та продавця: 1) відвантаження продавцем товару у місці, що належить продавцеві (наприклад, його склад, фабрика, магазин) або 2) у зазначене в договорі місце, яке не належить продавцеві (наприклад, морський порт, термінал). Продавець покриває витрати на транспортування товарів до місця доставки. Продавець несе відповідальність за експорт та доставку вантажу до зазначеного пункту призначення (до порту або аеропорту відправлення) без зобов`язання розвантажувати товар, якщо він не перебуває на території продавця. Покупець бере на себе всю відповідальність, коли вантаж готовий до завантаження на транспорт перевізника.

Звідси слідує, що продавець має обов`язки з передачі вантажу на території продавця та завантаження; перевезення товару до пункту постачання без перевантаження на борт; оплати витрат за транспорт до місця призначення. Однак витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до місця ввезення на митну територію України, не включені до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, додаються до митної вартості (є складовими митної вартості).

У розглядуваному випадку фактичною адресою продавця - компанії «Naftadon» Ltd є місто Софія, Болгарія. Товар же переданий перевізнику на території, що не належить продавцю у порту Гданськ (Польща), про що у позовній заяві підтвердив позивач.

Оскільки місце завантаження товару на транспорт перевізника, визначеного покупцем (позивачем) здійснювалося у місці, яке не належить продавцеві (порт), а в жодному із документів - ні в доповненні від 27 лютого 2023 року №25, ні в рахунку-фактурі від 27 лютого 2023 року №000000054 не вказано, що витрати на навантаження, вивантаження товару на борт у місці, що не перебуває на території продавця, включені у ціну товару, так само не містить цих відомостей і довідка перевізника про транспортні витрати, то відповідач мав обґрунтовані підстави для витребовування додаткових документів, щоб упевнитися, чи всі витрати включені до митної вартості оцінюваного товару. З урахуванням наведеного суд відхиляє твердження позивача у позовній заяві про те, що вимога подати додаткові документи нічим не обґрунтована.

Суд наголошує, що необхідність витребування додаткових документів за обставин цієї справи є передусім способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість. Вимога про надання додаткових документів, перелік яких визначено у частині третій статті 53 МК України та про надання яких вказано у повідомленні декларанту, може мати місце, коли у поданих згідно з частиною другою цієї статті документах відомості про усі числові значення складових митної вартості товарів. Запропонувавши надати додаткові документи, митний орган сприяв позивачу в обґрунтуванні застосування основного методу визначення митної вартості ввезеного на митну території України товару.

Суд зауважує на помилковості тверджень позивача про те, що відповідач встановив розбіжності в пакувальному листі та по маршрутах доставки по України. Митний орган зауважував на тому, що пакувальний лист містить ознаки електронного копіювання підписів та печаток продавця товарів, у зв`язку із чим у повідомленні декларанту від 05 березня 2023 року запропоновано надати оригінали документів, зазначених у митній декларації (а.с.49 зворот). Також роз`яснено, в чому полягають сумніви щодо повноти (включення усіх даних) визначення митної вартості товару (в частині підтвердження витрат на навантажувально-розвантажувальні роботи, відомості про які відсутні у поданих документах).

Суд повторює, що в процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є не тільки ціна товару, а й інші складові митної вартості товару.

Витрати на навантажувально-розвантажувальні роботи у місці завантаження товару за межами території України не були включені до митної вартості товару (графа 45 митної декларації). Відповідно до умов поставки FCA, пунктів 5, 6 частини десятої статті 58 МК України підлягають включенню до митної вартості як витрати на транспортування оцінюваних товарів до місця ввезення на митну територію України, так і витрати на навантаження, вивантаження, пов`язані з їх транспортуванням місця ввезення на митну територію України.

Позивач на електронне повідомлення митниці для спростування сумнівів в достовірності заявлених відомостей про митну вартість додаткових документів не надав та повідомив, що надавати не буде (а.с.50 зворот - 51).

При цьому якщо відомості не підтверджені документально або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні, то це згідно з частиною другою статті 58 МК України унеможливлює визначення митної вартості за першим методом за ціною договору та є підставою відповідно до пункту 2 частини другої статті 54 МК України для відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частина четверта статті 57 МК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

За приписами частин першої, другої, п`ятої, шостої статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду. Декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі. На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.

На думку суду, в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів митний орган навів достатнє обґрунтування причин, за наявності яких митниця не могла визнати заявлену декларантом митну вартість; у ньому вказано джерела інформації, що використовувались відповідачем для визначення митної вартості, зазначено послідовність застосування методів визначення митної вартості та причини, через які не був застосований метод, що передує методу, обраному митним органом.

У спірному рішенні митний орган вказав номер та дату митної декларації (МД №UA205030/2023/1074 від 28 січня 2023 року), на основі якої було здійснено коригування митної вартості товару (а.с.51 зворот - 52), за якою ТзОВ «Меркурій» оформлено товар - парафін із вмістом масел менш як 0,75 мас.%: повністю очищений парафіновий віск 56/58/ … тієї ж кількості, торговельної марки, країни виробництва, що імпортований від того ж продавця та на тих же умовах (згідно з контрактом від 30 листопада 2022 року №FD-2812/20). Митна вартість декларантом визначена самостійно за резервним методом на рівні 1,63 євро/кг.

Отже, що митна вартість оцінюваного товару визначена на підставі раніше визнаних вартостей товару з ідентичними параметрами.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм МК України, якими врегульовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку про те, що оскільки надані митному органу документи не містили достатніх даних для підтвердження заявленої митної вартості товару, у митного органу був наявний обґрунтований сумнів у правильності визначення декларантом митної вартості товару, а отже і правові підстави для витребування додаткових документів для підтвердження митної вартості товару, проте декларант жодних інших документів митному органу не подав, тому рішення Волинської митниці від 06 березня 2023 року №UA205030/2023/000067/2 про коригування митної вартості товарів прийняте за умов та підстав, визначених законом, є обґрунтованим та правомірним, а отже підстави для його скасування відсутні.

Таким чином у задоволенні позову належить відмовити.

Оскільки суд відмовляє у задоволенні позову, то відсутні підстави для відшкодування позивачу судових витрат.

Керуючись статтями 2, 72-77, 243-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Меркурій» (85612, Донецька область, місто Курахове, вулиця Побєди, будинок 49, ідентифікаційний код юридичної особи 25105958) до Волинської митниці (44350, Волинська область, село Римачі, вулиця Призалізнична, будинок 13, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 43958385) про визнання протиправним та скасування рішення відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ж.В. Каленюк