Справа № 420/19309/23
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2023-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний позов (а.с.1-3) ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі ГУ ПФУ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 02.08.2023 року позов залишено без руху, надано строк на усунення недоліків позову (а.с.44).

Ухвалою суду від 23.08.2023 року прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та вирішено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (а.с.86-87).

До суду від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, копія яких направлена на адресу відповідача (а.с.92-93), в якій позивач виклав позовні вимоги до ГУ ПФУ наступним чином:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в частині не проведення йому - ОСОБА_1 , перерахунку пенсії у розмірі 90% від сум грошового забезпечення з 01.09.2020;

- зобов`язати ГУ ПФУ здійснити йому - ОСОБА_1 , виплату пенсії у розмірі 90% від сум грошового забезпечення без обмеження пенсії її максимальним розміром;

- зобов`язати ГУ ПФУ здійснити йому - ОСОБА_1 , виплату донарахованих сум пенсії після її перерахунку у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення, в тому числі донарахованих сум за минулий час проведеної сплати з 01.09.2020, без обмеження пенсії її максимальним розміром.

Ухвалою суду від 15.03.2023 року прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 про уточнення позовних вимог по справі №420/19309/23.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що йому призначено пенсію на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з розрахунку 90% розміру грошового забезпечення. Проте при перерахунку пенсії з 01.01.2016 знижений відсотковий розмір грошового забезпечення з якого розраховується пенсія до 70%, а з 05.03.2019 року до 80%.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24.07.2020 року по справі №420/5626/20 визнано дії ГУ ПФУ протиправними та зобов`язано здійснити з 01.01.2016 року перерахунок його пенсії виходячи з 90% відповідних сум грошового забезпечення.

Однак з 01.09.2020 року відповідачем знову зменшено відсотковий розмір його пенсії з 90% до 80%, що позивач вважає протиправним.

Позивач зазначає, що його право на пенсію, виходячи з розміру 90% сум грошового забезпечення, визнано судом, однак відповідач протиправно продовжує зменшувати розмір його пенсії.

Не погоджуючись із вказаними діями відповідача позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою.

Представник ГУПФУ подав до суду відзив на позов (а.с.95-97), в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі та зазначив, що Головним управлінням, на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.07.2020 у справі №420/5626/20, позивачу проведено перерахунок пенсії з 01.01.2016, виходячи з 90% відповідних сум грошового забезпечення.

Таким чином, покладені судом зобов`язання виконані в повному обсязі, в порядку, встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень, покладених на Головне управління. Виплата нарахованої доплати до пенсії за період з 01.01.2016 по 31.08.2020 в сумі 97875,77 грн буде здійснена після виділення відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду з Державного бюджету України.

Справа розглянута у письмовому провадженні.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.52), який проходив службу в органах МВС (пенсійна справа №), 01.01.2007 року призначена пенсія за вислугу років у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення, що не заперечується сторонами.

На умовах та у розмірах, передбачених постановою КМУ №103, здійснено перерахунок пенсії. При проведенні перерахунку основний розмір пенсії з 01.01.2016 знижений відсотковий розмір пенсії.

Позивачу здійснено перерахунки пенсії з 01.01.2016 року з урахуванням розміру 70% відповідних сум грошового забезпечення, а після переходу на пенсію по інвалідності з 05.03.2019 року враховано 80% відповідних сум грошового забезпечення.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом.

Рішенням суду від 24.07.2020 року по справі №420/5626/20, яке набрало законної сили 26.08.2020 року, визнано протиправними дії ГУ ПФУ щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 90% відповідних сум грошового забезпечення до 70%, а з 05.03.2019 року пенсії по інвалідності на 80% від відповідних сум грошового забезпечення під час її перерахунку. Зобов`язано ГУ ПФУ здійснити з 01.01.2016 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 виходячи з 90% відповідних сум грошового забезпечення та здійснити виплату пенсії в цьому розмірі з 01.01.2016 року із врахуванням раніше виплачених сум (а.с.6-9).

26.08.2020 року позивачу здійснено перерахунок пенсії з 01.01.2016 року, виходячи з 90% відповідних сум грошового забезпечення (а.с.11).

Згідно листа ГУ ПФУ від 03.05.2023 №10656-9401/К-02/8-1500/23 доплата після перерахунку пенсії з 01.01.2016 по 31.08.2020 року склала 97 875,77 грн буде здійснена після виділення відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат (а.с.10).

Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області» (далі ДУ «ТМО МВС по Одеській області»), підготовлено та направлено до ГУ ПФУ оновлену довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 19.11.2019 року за №33/36-2655 від 05.08.2021, із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення перерахунку основного розміру пенсії позивача з 01.12.2019 року.

Однак ГУ ПФУ листом за вих. №16194-15532/К02/8-1500/21 від 10.09.2021 відмовив у перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки, щодо оскарження таких дій позивач звертався до суду.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26.04.2022 року по справі №420/538/22, яке набрало законної сили 03.06.2022 року, визнано протиправними дії ГУ ПФУ в частині не проведення ОСОБА_1 перерахунку пенсії на підставі довідки ДУ «ТМО МВС України по Одеській області» №33/36-2055 від 05.08.2021. Зобов`язано ГУ ПФУ з 01.12.2019 року перерахувати пенсію ОСОБА_1 з 01.12.2019 року на підставі довідки ДУ «ТМО МВС України по Одеській області» №33/36-2055 від 05.08.2021, виданої станом на листопад 2019 року у відповідності до вимог ст. 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та положень постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», та виплатити з урахуванням виплачених сум (а.с.18-24).

07.09.2022 року ГУ ПФУ на виконання рішення суду здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.12.2019 року на підставі довідки ДУ «ТМО МВС України по Одеській області» №33/36-2055 від 05.08.2021 виходячи із розрахунку 80% грошового забезпечення та із застосуванням обмеження пенсії максимальним розміром (а.с.30).

Позивач, вважаючи безпідставним застосування обмеження його пенсії максимальним розміром, звернувся до суду з позовом.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30.11.2022 року по справі №420/13266/22, яке набрало законної сили 02.01.2023 року, визнано протиправними дії ГУ ПФУ щодо обмеження максимальним розміром пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019. Зобов`язано ГУ ПФУ провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 за рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26.04.2022 року у справі №420/538/22 без обмеження її максимального розміру з 01.12.2019 (а.с.25-28).

14.02.2023 року ГУ ПФУ на виконання рішення суду здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.12.2019 року без обмеження пенсії максимальним розміром, однак виходячи із розрахунку 80% грошового забезпечення (а.с.34).

Позивач вважає протиправними дії ГУ ПФУ в частині повторного зниження відсоткового розміру грошового забезпечення, що враховується для обчислення пенсії, саме з 01.09.2020 року, а не 01.12.2019, оскільки сума доплати в 97 875,77 грн включає переховану пенсію з 90% грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 31.08.2020 (а.с.13), виплата якої буде здійснена після виділення відповідних коштів з Державного бюджету України.

Проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими. При цьому суд виходить з наступного.

Частиною 1 статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Рішенням суду від 24.07.2020 року по справі №420/5626/20, яке набрало законної сили 26.08.2020 року, встановлено, що позивачу з 01.01.2007 року призначена пенсія за вислугу років у розмірі 90% грошового забезпечення.

Відповідно до частини 2 статті 13 Закону України №2262-ХІІ (в редакції, що діяла на час призначення позивачу пенсії), максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90% відповідних сум грошового забезпечення.

Згідно зі ст. 63 Закону України №2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Пунктом 8 розділу II Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-VI від 08.07.2011 року (далі Закон України №3668-VI), який набрав чинності з 01.10.2011 року, та пунктом 23 розділу II Закону України №1166-VII, який набрав чинності з 01.05.2014 року, до ч.2 ст.13 Закону України №2262-ХІІ внесено зміни та відповідно цифри « 90» замінено цифрами « 80» та цифри « 80» замінено цифрами « 70».

Вказаними законами не змінені положення ст. 63 Закону №2262-ХІІ, якою встановлені підстави та порядок перерахунку пенсії військовослужбовцям, у зв`язку з чим доводи позивача є обґрунтованими.

Згідно з ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд вважає, що необхідним врахувати висновки Верховного Суду по справі №240/5401/18 при розгляді даної справи.

Правові висновки Верховного Суду в постанові від 04.02.2019 року по зразковій справі №240/5401/18 полягають у наступному.

Ст.13 Закону №2262-ХІІ регулює порядок призначення пенсій, а стаття 63 визначає підстави, умови і порядок їх перерахунку.

Зміни до ст.63Закону №2262-ХІІ ні Законом №3668-VI, ні Законом №1166-VII у частині підстав, умов, розміру або порядку перерахунку пенсій не вносилися.

Постанова КМУ №45 і Постанова КМУ №103 також не містять жодних положень про зміну відсоткового значення розміру призначених пенсій при їх перерахунку.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що внесені Законом №3668-VI та Законом №1166-VII зміни до ст.13 Закону №2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми ст.63 Закону №2262-ХІІ, яка змін у зв`язку з прийняттям Закону№3668-VI та Закону №1166-VII не зазнала.

З урахуванням викладеного, Верховний Суд дійшов висновку, що при перерахунку пенсії позивача з 1 січня 2018 року відповідно до ст.63Закону №2262-ХІІ на підставі Постанови КМУ №103 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм ч.2 ст.13 Закону №2262-ХІІ , яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Велика Палата Верховного Суду, залишаючи без змін постанову від 04.02.2019 року Верховного Суду по зразковій справі №240/5401/18, в постанові від 16.10.2019 року зазначила, що погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову та підтримує висновок про те, що при перерахунку пенсії позивача з 01 січня 2018 року відповідно до ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 указаного Закону, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Крім того, рішенням суду від 24.07.2020 року по справі №420/5626/20, яке набрало законної сили 26.08.2020 року, визнано протиправними дії ГУ ПФУ щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 90% відповідних сум грошового забезпечення до 70%, а з 05.03.2019 року пенсії по інвалідності на 80% від відповідних сум грошового забезпечення під час її перерахунку. Зобов`язано ГУ ПФУ здійснити з 01.01.2016 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 виходячи з 90% відповідних сум грошового забезпечення та здійснити виплату пенсії в цьому розмірі з 01.01.2016 року із врахуванням раніше виплачених сум.

Таким чином, право на отримання позивачем пенсії з розрахунку 90% грошового забезпечення встановлено рішенням суду.

Також рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30.11.2022 року по справі №420/13266/22, яке набрало законної сили 02.01.2023 року, визнано протиправними дії ГУ ПФУ щодо обмеження максимальним розміром пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019. Зобов`язано ГУ ПФУ провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 за рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26.04.2022 року у справі №420/538/22 без обмеження її максимального розміру з 01.12.2019, тобто рішенням суду встановлено право на отримання пенсії позивачем без обмеження її максимального строку.

Позовні вимоги в цієї частині є обґрунтованими, оскільки пенсії військовослужбовців при будь-якому перерахунку не підлягають обмеженню тому, що обмеження пенсій військовослужбовців встановлювались ч.7 ст.43 Закону України №2262-ХІІ, проте вказані рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 року №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), тобто з 20.12.2016 року положення ч.7 ст.43 Закону є такими, що втратили чинність.

Вказаний висновок суду зроблений на підставі висновків Верховного Суду щодо застосування норм права, які відповідно до ч.5 ст.242 КАС України повинні бути враховані при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Вказані висновки сформовані в постановах Верховного Суду від 16.04.2020 року у справі №620/1285/19, від 09.11.2020 року у справі №813/678/18, від 09.02.2021 року у справі №640/2500/18 та полягає у наступному.

Закон України №2262-ХІІ визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом .

Згідно із Законом України від 24.12.2015 №848-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» ст.43 Закону №2262-XII доповнено частиною 7 про те що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Проте, зазначене положення в цілому визнано неконституційним відповідно до Рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016року.

Згідно із пунктом другим резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016№ 7-рп/2016, зокрема, частина 7 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, з 20.12.2016 не чинною є ч.7 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до Закону України від 06.12.2016 №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який відповідно до Прикінцевих положень цього Закону, набрав чинності з 01.01.2017 року, у ч.7 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».

Таким чином, буквальне розуміння змін, внесених Законом України від 06.12.2016 №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016 дозволяє стверджувати, що у Законі №2262-XII відсутня ч.7 ст.43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими. Це означає, що протягом 2017 року стаття 43 Закону №2262-XII не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Внесені Законом України від 06.12.2016 №1774 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» до частини 7 зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Відповідно до ст.1-1 Закону України №2262-XII законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Закон України №2262-XII є спеціальним до спірних правовідносин та саме його норми слід першочергово застосовувати для їх врегулювання.

Суттєвою є обставина, що обмеження пенсії військовослужбовців максимальним розміром вже регулювалося ч.7 ст.43 Закону України №2262-XII, яка визнана неконституційною з 20.12.2016, а тому неможливо стверджувати, що з вказаної дати виникла ситуація, за якої дане питання попадає під регулювання положень Закону України №3668-VI в частині, що не вирішується нормами Закону України №2262-XII.

Застосування положень Закону України №3668-VI по відношенні до військовослужбовців фактично зводить нінащо наслідки прийняття рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, яким фактично встановлено, що обмеження пенсії військовослужбовців максимальним розміром не відповідає ст.17 Конституції України.

З цих підстав суд вважає неспроможним посилання представника відповідача на ст.2 Закону України від 08.07.2011 №3668 Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи.

Проте відповідач нарахувавши індексацію основного розміру пенсії та визначивши її розмір з індексацією пенсії до виплати визначив пенсію, обмеживши її максимальний розмір десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність

Суд вважає, що таки дії відповідача є протиправними, оскільки розмір пенсії позивача, як такої, що призначена та виплачується Закону України №2262-XII не може бути обмежений.

Суд не приймає доводи представника відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду з цим позовом, оскільки на підставі ч.5 ст.242 КАС України враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 12.11.2019 у справі №826/3858/18, згідно якого перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача про зобов`язання ГУ ПФУ здійснити йому виплату донарахованих сум за минулий час, оскільки вказане питання стосується виконання рішення суду.

Враховуючи викладене, оцінивши достовірність та достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, відповідно до свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню шляхом: визнання протиправними дії ГУ ПФУ при проведенні перерахунку пенсії позивача з 01.09.2020 року щодо зменшення розміру пенсії за вислугу років до 80% відповідних сум грошового забезпечення та обмеження розміром у 26626,09грн визначеному при перерахунку пенсії за рішенням суду від 30.11.2022 року по справі №420/13266/22; зобов`язання ГУПФУ провести перерахунок та виплачувати позивачу пенсію з 01.09.2020 року у розмірі 90% грошового забезпечення, врахованого для обчислення пенсії без обмеження її максимального розміру.

Оскільки позивач як особа з інвалідністю ІІ групи (а.с.51) звільнений від сплати судового збору, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 2, 3, 6, 7, 8, 9, 12, 241-246 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області при проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.09.2020 року щодо зменшення розміру пенсії за вислугу років до 80% відповідних сум грошового забезпечення та обмеження розміром у 26626,09грн визначеному при перерахунку пенсії за рішенням суду від 30.11.2022 року по справі №420/13266/22.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 пенсію з 01.09.2020 року у розмірі 90% грошового забезпечення, врахованого для обчислення пенсії без обмеження її максимального розміру.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва