Справа № 560/15959/23
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2023-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

10 жовтня 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Шевчука О.П. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просить визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , а саме: - ненадання відповіді на мої звернення з приводу інформації за результатами службового розслідування щодо зникнення безвісти нашого пораненого сина, а також витягу з наказу про зарахування до особового складу військової частини на посаду, довідки про проходження військової служби у даній військовій частині; - ненадання відповіді з приводу заяв щодо виплати всіх видів грошового забезпечення, належного нашому сину; - невиплату даного грошового забезпечення мені - матері військовослужбовця, зниклого безвісти. Зобов`язати відповідача: - надати відповідь на мої звернення з приводу інформації за результатами службового розслідування щодо зникнення безвісти нашого пораненого сина, а також витяг з наказу про зарахування до особового складу військової частини на посаду, довідку про проходження військової служби у даній військовій частині; - виплатити грошове забезпечення (з включенням до відповідних сум частки мого чоловіка, ОСОБА_2 ), у тому числі додаткові види грошового забезпечення, належні зниклому безвісти 23.12.2023 нашому сину ОСОБА_3 , 1984 р. народження, починаючи з дня зникнення безвісти, а також належну йому грошову винагороду, передбачену Постановою КМ України № 168 від 28.02.2022.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що позивач є матір`ю військовослужбовця ОСОБА_3 , який зник безвісті 28.12.2022 виконуючи завдання, щодо забезпечення захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, про що сповіщено сім`ю військовослужбовця згідно сповіщення №40 від 02.01.2023 №2/2.

У лютому, травні, червні, липні 2023 року на ім`я командира в/ч НОМЕР_1 через перший відділ Кам`янець-Подільського районного центру комплектування та соціальної підтримки у м. Дунаївці Хмельницької області позивачкою було направлено заяви про виплату їй грошового забезпечення, в тому числі додаткових видів грошового забезпечення, належних її сину. Необхідні документи були додані до заяви, як і письмова відмова батька нашого сина, ОСОБА_2 , від виплати йому його частки грошового забезпечення. Однак, станом на день звернення з даним позовом виплати не отримуються, та відповідей не надано.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду відкрито провадження в цій справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Вказану ухвалу направлено на адресу відповідача, яку останній отримав 15.09.2023, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення.

Відповідачем не подано відзив на позовну заяву.

Дослідивши наявні в матеріалах справи належні та допустимі письмові докази, оцінивши їх у взаємозв`язку та сукупності, суд зазначає наступне.

Суд встановив, що позивачка, є матір`ю ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_3 серія НОМЕР_2 , відносно якого наявна інформація щодо зникнення безвісти під час бойових дій із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил російської федерації на території Донецької області.

Згідно довідки про склад сім`ї від 06.02.2023 №48 та акту старости села Нестерівці від 28.07.2023 встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав разом з позивачкою та батьком ОСОБА_2 , однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Ємільчинського районного суду Житомирської області встановлено, що шлюб із колишньою дружиною ОСОБА_3 було розірвано у 2015 році.

За рішенням Ємільчинського районного суду від 04,11.2015 р. ОСОБА_3 сплачує аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заборгованості немає, а має місце переплата. Ці обставини підтверджуються судовими рішеннями та розрахунком Дунаевецького ВДВС Хмельницької області.

Згідно сповіщення сім`ї № 40 від 02.01,2023 за вих. №2/2, яке надійшло з першого (Дунаєвецького) відділу Кам`янець-Подільського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки солдат ОСОБА_3 , зарахований у списки військової частини НОМЕР_1 ще 24.10.2022 для подальшого проходження військової служби, 23.12.2022 під час штурму позицій в селищі Опитне, Бахмутського р-ну Донецької області ворожими підрозділами отримав поранення та у зв`язку з постійними боями не був евакуйований, пізніше з ним було втрачено зв`язок. Станом на 28.12.2022 його місце перебування невідоме, та у списках військової частини він вважається зниклим безвісти.

Позивачка у лютому 2023 року через перший відділ Кам`янець-Подільського районного центру комплектування та соціальної підтримки у м. Дунаївцях Хмельницької області до в/ч НОМЕР_1 було направлено заяву про виплату їй грошового забезпечення, в тому числі додаткових видів грошового забезпечення, належних її сину. Необхідні документи були додані до заяви, як і письмова відмова батька сина, ОСОБА_2 , від виплати йому його частки грошового забезпечення.

У травні 2023 року позивачка повторно безпосередньо до командира в/ч НОМЕР_1 з аналогічної заявою, однак відповіді на неї не отримала.

Суд встановив, що позивачка у червні 2023 року через свого представника направила на адресу відповідача заяву з проханнями надати повну інформацію за результатами службового розслідування з приводу зникнення безвісти її пораненого сина, повідомити про заходи, вжиті у зв`язку з цим та дати відповідь по суті прохання виплати їй грошового забезпечення сина.

У липні 2023 року позивачка подала до першого відділу Кам`янець-Подільського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки заяву щодо отримання документів, які стосуються її сина, а саме - витягу з наказу про зарахування до особового складу в/ч на посаду, довідки про проходження військової служби та витягу з акта службового розслідування щодо факту зникнення безвісти.

Однак, на подані заяви позивачці не надано жодної відповіді на її заяви.

Не погоджуючись з такою бездіяльністю відповідача, позивачка звернулась до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до статті 2 Закону № 2011-XII, ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.

Частиною 1 статті 9 Закону № 2011-XII передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

У відповідності до частин 2-4 статті 9 Закону № 2011-XII, до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України. Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.

За приписами частини 6 статті 9 Закону № 2011-XII, за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України. Дія цього пункту не поширюється на військовослужбовців, які добровільно здалися в полон, самовільно залишили військові частини (місця служби) або дезертирували зі Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.

Грошове забезпечення виплачується таким членам сімей військовослужбовців:

дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Виплата грошового забезпечення цим членам сімей здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців або їх звільнення, або визнання їх у встановленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини.

У разі індексації грошового забезпечення, в тому числі додаткового та інших видів грошового забезпечення, військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів грошове забезпечення членам сімей військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, виплачується з урахуванням такої індексації - з дня прийняття рішення про проведення такої індексації.

Порядок та умови перерахунку розміру грошового забезпечення, в тому числі додаткового та інших видів грошового забезпечення, військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів встановлюються Кабінетом Міністрів України.

07.06.2018 наказом Міністерства оборони України № 260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок № 260), який визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам.

Розділом ХХХ вказаного Порядку регулюється питання щодо виплати грошового забезпечення в разі захоплення в полон чи заручниками, смерті (загибелі) військовослужбовців або якщо вони визнані безвісно відсутніми чи оголошені померлими.

Відповідно до пункту 1 Розділу ХХХ Порядку № 260, у разі смерті (загибелі) військовослужбовця належне, але не отримане ним до дня смерті (загибелі) грошове забезпечення (у тому числі за весь місяць, у якому військовослужбовець помер (загинув)) виплачується військовою частиною, в якій перебував на грошовому забезпеченні військовослужбовець, дружині (чоловіку), а в разі якщо її (його) немає, - повнолітнім дітям, які проживали разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі та не мають дітей. У разі відсутності зазначених осіб належні суми грошового забезпечення виплачуються іншим спадкоємцям відповідно до чинного законодавства України.

Грошове забезпечення, в тому числі одноразові додаткові види грошового забезпечення, право на які у військовослужбовця виникло включно до дня його загибелі (смерті) або до дня визнання його судом безвісно відсутнім, оголошення померлим, виплачується зазначеним в пункті 1 цього розділу членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - спадкоємцям за їх зверненням на підставі наказу командира військової частини про виплату. Грошове забезпечення зазначеним особам виплачується, якщо звернення за одержанням надійшло до закінчення трьох років із дня смерті (загибелі) військовослужбовця або з дня набрання законної сили рішенням суду про визнання військовослужбовця безвісно відсутнім, оголошення померлим (пункт 2 Розділ ХХХ Порядку № 260).

Механізм виплати грошового забезпечення, в тому числі додаткових та інших видів грошового забезпечення, сім`ям військовослужбовців Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Держспецтрансслужби та Держспецзв`язку, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх визначає Порядок виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 № 884 (далі - Порядок № 884).

Під терміном "безвісно відсутній військовослужбовець" слід розуміти зниклого безвісти під час захисту Вітчизни військовослужбовця, щодо якого понад 15 днів відсутні відомості про місце його перебування, крім відомостей про самовільне залишення військової частини або місця служби (пункт 2 Порядку № 884).

Пунктом 3 Порядку № 884 передбачено, що за військовослужбовцями зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення (далі - грошове забезпечення) з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення.

Згідно із пунктом 4 Порядку № 884, виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації).

До заяви додаються: копії сторінок паспорта повнолітніх членів сім`ї з даними про прізвище, ім`я та по батькові і реєстрацію місця проживання (перебування); довідка про реєстрацію місця проживання (перебування) членів сім`ї (у разі відсутності такої інформації в паспорті); копія свідоцтва про шлюб (у разі наявності); копії свідоцтв про народження дітей (у разі наявності); копія документа, що засвідчує реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (для осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це контролюючому органу і мають відмітку в паспорті, - копія сторінки паспорта з такою відміткою).

Відповідно до пунктів 5, 6 Порядку № 884, командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) розглядає протягом 15 днів подані документи та приймає рішення щодо виплати або відмови у виплаті грошового забезпечення, про що повідомляється заявнику в письмовій формі.

У рішенні про відмову у виплаті грошового забезпечення обов`язково зазначаються підстави для такої відмови.

Командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) приймає рішення про відмову у виплаті у разі: подання заяви особами, що не зазначені в пункті 7 цього Порядку; подання не в повному обсязі документів, зазначених у пункті 4 цього Порядку; подання заяви з порушенням строків, визначених абзацами шостим і сьомим пункту 6 цього Порядку; з`ясування в установленому законодавством порядку обставин щодо добровільної здачі військовослужбовця в полон, самовільного залишення військової частини (установи, організації), місця служби або дезертирування.

Прийняття рішення про відмову у виплаті грошового забезпечення у зв`язку з поданням не в повному обсязі документів не позбавляє заявників права звернутися до командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації) повторно після усунення причин, що стали підставою для відмови у виплаті.

Рішення про відмову у виплаті грошового забезпечення може бути оскаржено у судовому порядку.

Виплата грошового забезпечення здійснюється щомісяця на підставі наказів командирів (начальників, керівників) військових частин (установ, організацій) членам сімей: військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, інтернованих у нейтральних державах, - до дня їх звільнення включно; військовослужбовців, безвісно відсутніх, - до дня набрання законної сили рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми або оголошення померлими.

Виплата грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, їх інтернування або звільнення, або визнання їх в установленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця із списків особового складу військової частини (установи, організації).

Виплата грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців здійснюється у разі, коли заява про його виплату надійшла до військової частини (установи, організації): до дня звільнення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, інтернованих у нейтральних державах; протягом трьох років з дня набрання законної сили рішенням суду про визнання військовослужбовців безвісно відсутніми або оголошення померлими, але не пізніше ніж до дня набрання законної сили рішенням суду про скасування рішення про визнання їх безвісно відсутніми або оголошення померлими.

Аналіз вищезазначених норм свідчить про те, що виплата грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, їх інтернування або звільнення, або визнання їх в установленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими та не більше ніж до дня виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини.

Так, суд встановив, що після отримання позивачкою повідомлення №40 від 02.01.2023 року про те, що її син, солдат ОСОБА_3 під час штурму позицій в селищі Опитне, Бахмутського р-ну Донецької області ворожими підрозділами отримав поранення та у зв`язку з постійними боями не був евакуйований, пізніше з ним було втрачено зв`язок, станом на 28.12.2022 його місце перебування невідоме, та у списках військової частини він вважається зниклим безвісти, вона неодноразово зверталась до командира ВЧ НОМЕР_1 із заявами щодо виплати грошового забезпечення її сина передбачених частиною шостою 6 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", проте, всупереч вимогам, передбаченим Порядком № 884 командир військової частини НОМЕР_1 , не прийняв рішення за результатами поданих позивачкою заяв, доказів протилежного суду не надано.

Разом з цим, у відповідності до п.6 Порядку №884, відомості щодо визнання ОСОБА_3 в установленому законом порядку безвісно відсутнім чи померлим в матеріалах справи відсутні.

Також, він не є виключений із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

При цьому, суд звертає увагу, що позивачкою, як матір`ю ОСОБА_3 , було у повній мірі дотримано процедури звернення до відповідача, передбаченого Порядком №884, з метою виплати їй його грошового забезпечення.

Таким чином, приймаючи до уваги, що Порядком №884 передбачений чіткий механізм дій щодо виплати грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців до моменту встановлення відповідного факту, підсумовуючи викладені обставини, а також норми чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача необхідно визнати протиправною бездіяльність щодо не нарахування і невиплати грошового забезпечення військовослужбовця ОСОБА_3 його матері ОСОБА_1 з 23.12.2023, та про зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити грошове забезпечення військовослужбовця ОСОБА_3 його матері ОСОБА_1 з 23.12.2023 року.

Відтак, позовні вимоги у цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог про ненадання відповіді на звернення позивача з приводу інформації за результатами службового розслідування щодо зникнення безвісти її пораненого сина, а також витягу з наказу про зарахування до особового складу військової частини на посаду, довідки про проходження військової служби у даній військовій частині; ненадання відповіді з приводу заяв щодо виплати всіх видів грошового забезпечення, належного її сину; та зобов`язання відповідача: - надати відповідь на звернення позивачки з приводу інформації за результатами службового розслідування щодо зникнення безвісти її пораненого сина, а також витяг з наказу про зарахування до особового складу військової частини на посаду, довідку про проходження військової служби у даній військовій частині, суд зазначає, що жодної відповіді на подані позивачкою заяви стосовно вказаної інформації, відповідач жодним чином не відреагував, та не надав таких відповідей, чим вчинив протиправну бездіяльність, а тому порушені права позивачки підлягають відновленню шляхом зобов`язання відповідача надати відповідь на подані заяви.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів, які б доводили необґрунтованість заявленого позову, відповідач суду не надав, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Приймаючи до уваги, що позов задоволено, у порядку ст. 139 КАС України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати грошового забезпечення військовослужбовця ОСОБА_3 його матері ОСОБА_1 з 23.12.2023.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити грошове забезпечення військовослужбовця ОСОБА_3 його матері ОСОБА_1 з 23.12.2023 року.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненадання відповіді на звернення ОСОБА_1 від 16.05.2023, від 28.06.2023, від 28.06.2023, від 17.08.2023.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 надати відповідь на звернення ОСОБА_1 від 16.05.2023, від 28.06.2023, від 28.06.2023, від 17.08.2023, щодо надання інформації за результатами службового розслідування, щодо зникнення безвісти пораненого сина ОСОБА_3 , а також витяг з наказу про зарахування до особового складу військової частини на посаду, довідку про проходження військової служби у даній військовій частині.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 )
Відповідач:Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_4 )

Головуючий суддя О.П. Шевчук