Справа № 140/5424/21
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2023-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви про встановлення судового контролю

за виконанням рішення суду

09 жовтня 2023 року ЛуцькСправа № 140/5424/21
Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 14 липня 2021 року у цій справі позов задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо непроведення ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року перерахунку та виплати пенсії за вислугу років на підставі довідки Волинського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 05 лютого 2021 року №208; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років у розмірі 50 процентів відповідних сум грошового забезпечення на підставі довідки Волинського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 05 лютого 2021 року №208 (з урахуванням раніше виплачених сум); в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

До суду надійшла заява представника позивача (стягувача) про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у цій справі на підставі статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Заява обґрунтована тим, що відповідач рішення суду у цій справі не виконав у повному обсязі, а саме не здійснив виплату коштів у сумі 105282,41 грн.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2023 року вказану заяву прийнято до розгляду в порядку письмового провадження.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що заяву необхідно залишити без задоволення з таких мотивів та підстав.

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно із частиною другою статті 382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З наведених положень слідує, що такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту і накладенням штрафу. Накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання судового рішення, штрафу є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду.

У постанові Верховного Суду від 11 червня 2020 року у справі №640/13988/19 висловлено позицію, відповідно до якої адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови. У свою чергу правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати. У разі невиконання судового рішення позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження. Встановлювати судовий контроль за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 14 липня 2021 року у цій справі суд не зобов`язував відповідача подати звіт про виконання судового рішення.

Разом з тим, на думку суду, вказана обставина не позбавляє позивача права звернутися до суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду після його ухвалення.

Отже, необхідно встановити наявність підстав для покладення (в порядку частини першої статті 382 КАС України) на відповідача як суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, обов`язку подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення у цій справі.

Судом встановлено, що 18 серпня 2022 року Волинським окружним адміністративним судом позивачу було видано виконавчий лист №9387/2022 в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років у розмірі 50 процентів відповідних сум грошового забезпечення на підставі довідки Волинського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 05 лютого 2021 року №208 (з урахуванням раніше виплачених сум).

На виконання вказаного рішення суду від 14 липня 2021 року Головне управління Пенсійного фонду України добровільно провело перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року та нарахована по 31 серпня 2021 року сума становить 105282,41 грн, що підтверджується листом відповідача від 25 серпня 2021 року №0300-0307-8/33977 (а.с.47).

Отже, з матеріалів справи вбачається, що відповідач вчинив дії, спрямовані на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14 липня 2021 року.

На запит представника позивача адвоката Хомича І.О. Головне управління Пенсійного фонду України листом від 11 вересня 2022 року №0300-0504-8/30899 (а.с.48-49) інформувало про те, що перерахований розмір пенсії виплачується з 01 вересня 2021 року, а заборгованість за період з 01 квітня 2019 року по 31 серпня 2021 року внесена до реєстру судових рішень для її погашення за номером 131131, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою.

Як вбачається з відомостей автоматизованої системи виконавчих проваджень, постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області від 15 вересня 2022 року відкрито виконавче провадження №69844356 (а.с.67).

Тобто, примусове виконання рішення суду, у тому числі контроль за його повним виконанням, відповідно до Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII Про виконавче провадження наразі здійснюється органами державної виконавчої служби.

Звернення до суду в порядку статті 382 КАС України є виключною мірою, якщо позивачем було вичерпано усі можливі механізми на стадії примусового виконання рішення суду.

Поряд з тим, як видно з листа Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 11 вересня 2022 року №0300-0504-8/30899, відповідач не відмовляється від виконання рішення суду у цій справі та невиплату позивачу на цей час заборгованості за період з 01 квітня 2019 року по 31 серпня 2022 року у сумі 105282,41 грн пояснює об`єктивними обставинами, а саме недостатністю виділених коштів на цю мету з Державного бюджету України та черговістю проведення виплат за рішеннями судів (а.с.48-49).

За обставин цієї справи позивач отримує пенсію відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі - Закон №2262-ХІІ).

Відповідно до статті 8 Закону №2262-ХІІ виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільнених із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно з підпунктом 7 пункту 4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року №28-2 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 21 грудня 2022 року №28-2, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за №40/26485), Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

З наведеного слідує, що виплата пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-ХІІ, здійснюються територіальним органом Пенсійного фонду виключно за рахунок коштів Державного бюджету України. Інших фінансових можливостей для здійснення таких виплат Головне управління не має.

Згідно зі статтями 23, 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.

При цьому як установлено пунктами 4, 7 Порядку розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 31 серпня 2009 року №21-2 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 09 грудня 2021 року №35-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 23 вересня 2009 року за №897/16913), кошти Державного бюджету України передбачаються в бюджеті Пенсійного фонду в обсягах, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік. У структурі доходів бюджету Пенсійного фонду до складу коштів Державного бюджету України входять асигнування державного бюджету у плановому періоді, зокрема, на виплату пенсій військовослужбовцям рядового, сержантського та старшинського складу строкової служби та членам їхніх сімей, пенсій військовослужбовцям та особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, іншим особам, визначеним законом, та доставку цих виплат.

За рахунок коштів Державного бюджету України здійснюються видатки, фінансування яких згідно із законодавством забезпечується за рахунок коштів державного бюджету. Видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, виданими або ухваленими після набрання чинності Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень, плануються в межах коштів Державного бюджету України, передбачених у Державному бюджеті України на фінансування пенсійних програм. Черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання ними законної сили.

Отже, виділення коштів з Державного бюджету не залежить безпосередньо від територіального органу Пенсійного фонду України, поряд з тим виділені бюджетні кошти на виконання судових рішень, боржником у яких є Пенсійний фонд України, спрямовуються на безумовне виконання таких рішень у порядку черговості.

На думку суду, дії боржника не можуть свідчити про наявність протиправної з його боку бездіяльності чи про його ухилення від виконання у повному обсязі рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14 липня 2021 року, оскільки у межах своїх повноважень він вчинив необхідні дії для виконання вказаного судового рішення, а невиконання рішення суду в частині виплати нарахованої пенсії зумовлено обставинами виконання судових рішень у порядку черговості (позивач несений у реєстр судових рішень для погашення заборгованості). У суду немає підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю, як зобов`язання подати звіт, рішення суду у цій справі залишиться невиконаним, а застосування вказаного заходу судового контролю, за наведених вище фактичних обставин щодо недостатності бюджетних призначень, однаково не призведе до негайного виконання вказаного рішення суду в умовах воєнного стану в повному обсязі.

Ураховуючи вказані вище обставини, суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати, що за умови невстановлення судового контролю рішення суду у цій справі залишиться невиконаним у повному обсязі, тому суд не вбачає фактичних та правових підстав для реалізації свого диспозитивного права покладення (в порядку частини першої статті 382 КАС України) на відповідача як суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, обов`язку подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, у зв`язку із чим у задоволенні заяви ОСОБА_1 належить відмовити.

Керуючись статтями 248, 256, 382 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ж.В.Каленюк