Справа № 320/9667/22
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2023-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/9667/22 Суддя (судді) першої інстанції: Перепелиця А.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Безименної Н.В., Єгорової Н.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області на додаткове рішення Київського окружного адміністративного суду від 02 березня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2022 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просив:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення (форма Ф) Головного управління ДПС у Київській області від 07.09.2022 №0-1031, №0-1031, №0-1031, №0-1031, №0-1031, №0-1031, №0-1031, №0-1031, №0-1031, №0-1031, №0-1031, №0-1031.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 18 січня 2023 року адміністративний позов задоволено:

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області від 07.09.2022 №0-1031, №0-1031, №0-1031, №0-1031, №0-1031, №0-1031, №0-1031, №0-1031, №0-1031, №0-1031, №0-1031, №0-1031.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 992 грн 40 коп. судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області.

При цьому, при ухваленні вказаного рішення суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення судових витрат на правничу допомогу.

16 лютого 2023 року представник ОСОБА_1 адвокат Фоменко Денис Андрійович звернувся до суду першої інстанції з заявою про відшкодування витрат на правову допомогу, в якій просив стягнути з Головного управління ДПС у Київській області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи № 320/9667/22 у розмірі 10 000,00 грн.

Додатковим рішенням Київського окружного адміністративного суду від 02 березня 2023 року заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення - задоволено частково.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДПС у Київській області витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн.

В задоволенні решти вимог заяви відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідачем подано апеляційну скаргу, у якій просить додаткове рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задовленні клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу. Апелянт наголошує, що сума заявлених витрат на правничу допомогу є такою, що безпідставно збільшена та неспівмірна із понесеними витратами адвоката на надання правничої допомоги. Внаслідок порушення норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції надано невірну юридичну оцінку обставинам, що мають значення для справи, це спричинило помилковість висновку суду першої інстанції та призвело до винесення неправомірного судового рішення.

Також в прохальній частині апеляційної скарги викладено клопотання апелянта про здійснення розгляду справи за участі представника відповідача.

Щодо заявленого відповідачем клопотання колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав для задоволення клопотання про вихід із письмового провадження та проведення розгляду апеляційної скарги за участю учасників справи у відкритому судовому засіданні.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Київській області на додаткове рішення Київського окружного адміністративного суду від 02 березня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 червня 2023 року призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.

Апеляційний суд тричі направляв позивачу копії ухвал про відкриття апеляційного провадження у справі за адресою, вказаною в позові, однак, до суду повертались конверти з поштовим відправленням за причиною «адресат відсутній за вказаною адресою». При цьому, інші засоби зв`язку позивачем не вказані, матеріали справи не містять, представник позивача у суді першої інстанції адвокат Фоменко Денис Андрійович повідомив про те, що наразі не є представником позивача, що підтверджується довідкою. Відтак. Апеляційним судом використано всі можливі способи для повідомлення позивача про розгляд цієї справи.

Відповідно до статті 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення та стягуючи з відповідача витрати на професійну правничу допомогу, виходив з того, що 16.02.2023 на адресу суду від представника позивача - адвоката Фоменка Дениса Андрійовича надійшла заява про відшкодування витрат на правову допомогу в адміністративній справі №320/9667/22, якою вирішити питання щодо стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн.

Проаналізувавши обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт згідно договору з РІ ГРУП про надання правової допомоги №541-13/10/2022 від 13.10.2022, додаткової угоди №1 від 13.10.2022 до Договору №541-13/10/2022 від 13.10.2022, договору про надання правничої допомоги від 17.10.2022, рахунку на оплату юридичних послуг 9284-8618-0904-2333 від 19.10.2022, суд вважає, що розмір витрат на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн. не є пропорційним до предмету спору.

У зв`язку з цим, суд вважає за необхідне заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі №320/9667/22 задоволити частково, стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління ДПС у Київській області витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За правилами ч. ч. 1, 3-5 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. ч. 4, 5 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Отже, процесуальним законом передбачено, що виключно у випадку, якщо судом не вирішено питання про судові витрати, у нього виникає обов`язок з ухвалення додаткового рішення. Відсутність же таких підстав виключає можливість задоволення відповідної заяви учасника справи про ухвалення додаткового судового рішення та є підставою для відмови в її задоволенні.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу, що в позовній заяві представник позивача вказав, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем понесені, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн. У прохальній частині позову адвокат просив, зокрема, стягнути з Головного управління ДПС у Київській області на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн.

До позовної заяви представником позивача було долучено: свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю; рахунок на оплату № 117 від 17 жовтня 2022 року на суму 10000 грн; договір про надання правової допомоги №541-13/10/2022 від 13 жовтня 2022 року; додаткову угоду №1 до договору №541-13/10/2022 про надання правової допомоги від 13 жовтня 2022 року; договір про надання правничої допомоги від 17 жовтня 2022 року; квитанцію про оплату юридичних послуг №0.0..1 від 19.10.2022.

Тобто, колегія суддів звертає увагу, що позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу та долучено відповідні докази. Позивачем не зроблено заяву про те, що докази будуть надані після ухвалення рішення у справі.

Матеріали справи свідчать, що при ухваленні Київським окружним адміністративним судом від 18 січня 2023 року рішення у цій справі по суті позовних вимог, заявлених ОСОБА_1 , судом першої інстанції було розглянуто та вирішено його заяву про відшкодування судових витрат на правничу допомогу.

Так, зі змісту рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 січня 2023 року слідує, що суд першої інстанції розглядав питання стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Суд першої інстанції в рішенні суду першої інстанції вказав, що підтвердження здійснених витрат на професійну правничу допомогу до суду надано копії таких документів: свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю; рахунок на оплату № 117 від 17 жовтня 2022 року на суму 10000 грн; договір про надання правової допомоги №541-13/10/2022 від 13 жовтня 2022 року; додаткову угоду №1 до договору №541-13/10/2022 про надання правової допомоги від 13 жовтня 2022 року; договір про надання правничої допомоги від 17 жовтня 2022 року; квитанцію №0.0..1 від 19.10.2022.

Досліджуючи додані документи, суд першої інстанції вказав на відсутність серед них акту прийому-передачі наданих послуг. Вказане, на думку суду, свідчить про відсутність належного документального підтвердження витрат на правову допомогу.

Підсумовуючи наведене, з огляду на те, що витрати на правову допомогу у цій справі документально не підтверджені та не доведені, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення судових витрат на правничу допомогу.

Таким чином, на момент подання і надходження до Київського окружного адміністративного суду заяви представником ОСОБА_1 адвокатом Фоменко Денисом Андрійовичем про розподіл судових витрат (16 лютого 2023 року) підстави для прийняття додаткового рішення у цій справі з відповідних питань у суду першої інстанції були відсутні, оскільки, як було наголошено вище, таке питання ним вже було вирішено.

У свою чергу, в разі незгоди з рішенням суду, зокрема в цій частині (щодо відмови у відшкодуванні витрат на правничу допомогу), позивач мав право оскаржити його в апеляційному порядку.

Колегія суддів звертає увагу на те, що в межах спірних правовідносин відсутність підстав для ухвалення додаткового рішення у справі утворює нормативне підґрунтя для відмови у задоволенні відповідної заяви позивача про його прийняття.

Вказана позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 29 вересня 2021 року у справі № 640/9272/20.

За таких обставин колегія суддів вважає помилковими висновки суду про наявність підстав для ухвалення додаткового рішення у справі, оскільки питання стягнення витрат на професійну правничу допомогу вже вирішувалось ним у рішенні по суті позовних вимог.

Ухвалення судом додаткового судового рішення в порядку статті 252 КАС України може мати місце у випадку, якщо суд при ухваленні судового рішення по суті спору з певних причин не вирішив питання про судові витрати, або якщо відкладення вирішення цього питання було ініційовано стороною у справі.

Оскільки при ухваленні рішення у цій справі по суті позовних вимог, заявлених ОСОБА_1 , судом першої інстанції було розглянуто та вирішено питання про відшкодування судових витрат на правничу допомогу, а також вирішено питання щодо розподілу витрат на сплату судового збору, підстави для ухвалення в порядку статті 252 КАС України додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у цій справі відсутні.

У разі незгоди із прийнятим рішенням суду першої інстанції в частині вирішення питання про розподіл судових витрат чи порушення судом, на думку скаржника, норм процесуального права щодо прийняття та розгляду поданих заяв в порядку статті 139 КАС України, учасник справи не позбавлений можливості оскаржити його в цій частині в апеляційному порядку, а не заявляти фактично повторно вимогу про розподіл судових витрат та стягнення їх з відповідача.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для ухвалення додаткового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Згідно з положеннями статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з прийняттям постанови про відмову у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ст. 243, 315, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області на додаткове рішення Київського окружного адміністративного суду від 02 березня 2023 року - задовольнити.

Додаткове рішення Київського окружного адміністративного суду від 02 березня 2023 року - скасувати.

Прийняти постанову, якою у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Фоменка Дениса Андрійовича про ухвалення додаткового рішення - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5ст.328 КАС України.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді Н.В. Безименна,

Н.М. Єгорова