Справа № 520/6374/23
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2023-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2023 р. Справа № 520/6374/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Кононенко З.О. , Мінаєвої О.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , військової частини НОМЕР_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.05.2023, головуючий суддя І інстанції: Білова О.В., м. Харків, повний текст складено 31.05.23 по справі № 520/6374/23

за позовом ОСОБА_1

до військової частини НОМЕР_1

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні ді,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо зменшення за період з 11 січня 2023 року по 08 лютого 2023 року розміру заробітної плати (грошового забезпечення) у вигляді додаткової винагороди під час дії воєнного стану, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити виплату за період з 11 січня 2023 року по 08 лютого 2023 року частини заробітної плати (грошового забезпечення) у вигляді додаткової винагороди під час дії воєнного стану, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, в розмірі 100 тис. грн. пропорційно в розрахунку на місяць із врахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 31.05.2023 частково задоволено позов.

Визнано протиправним визначення військовою частиною НОМЕР_1 за період з 11 січня 2023 року по 20 січня 2023 року розміру грошового забезпечення ОСОБА_1 у вигляді додаткової винагороди під час дії воєнного стану, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, в розмірі 30000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби та участі у відповідних заходах.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити виплату ОСОБА_1 за період з 11 січня 2023 року по 20 січня 2023 року частину грошового забезпечення у вигляді додаткової винагороди під час дії воєнного стану, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, в розмірі 100000 грн. пропорційно в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби та участі у відповідних заходах, із врахуванням раніше виплачених сум.

В задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є помилковим та не відповідає в повній мірі вимогам законодавства. Вважає, що має право на 100 тис. грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях, оскільки виконував бойовий наказ вищого штабу ОУВ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " в першому ешелоні оборони на глибину та у взаємодії із підпорядкованими батальйонами, тобто на лінії зіткнення. Також перебував у районі, що межує із кордоном рф (Дергачівський район, Харківської області), здійснював заходи з відбиття наступу уданих угруповань противника та відновлення державного кордону. Таким чином, здійснював заходи з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи у районі та в період здійснення зазначених заходів.

Також, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є помилковим та не відповідає в повній мірі вимогам законодавства.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому він, просив залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а позовні вимоги задовольнити.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він, просив залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення, а у задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На підставі положень п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, дослідивши матеріали даної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, оскаржуване рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга позивача не підлягає, а апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що в період з 11 січня 2023 року по 08 лютого 2023 року майор ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Під час служби у військовій частині НОМЕР_1 позивач отримував грошове забезпечення, у тому числі додаткову винагороду під час дії воєнного стану, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168 (далі - Постанова №168).

Позивачем у спірний період у складі військовій частині НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 виконувалися бойові завдання, що підтверджується, зокрема, довідкою відповідача від 08.05.2023 № 349 про безпосередню участь позивача у заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф. До завдань підрозділу входило здійснення відбиття наступу ударних угруповань противника, відновлення положення по державному кордону, протидія диверсійно-розвідувальним силам та НЗФ, блокування та знищення повітряних десантів противника, ведення розвідки з метою виявлення ознак безпосередньої підготовки противника до наступу в першому ешелоні оборони.

Наказами командира військової частини НОМЕР_1 від 02.02.2023 №53 та 13.03.2023 №153 «Про виплату додаткових винагород» з 11 січня 2023 року військовою частиною НОМЕР_1 було визначено позивачу розмір додаткової винагороди в сумі 30 тис. грн. Підставою для видання цього наказу стали Постанова КМУ №168 (із мінами) та наказ Головнокомандувача Збройних Сил України від 02.02.2023 № 26 «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій», згідно якого м. Дергачі Харківської області за минулий місяць не віднесено до району ведення бойових дій.

Вказані обставини не є спірними та визнаються сторонами.

Так, в ході розгляду справи підтверджено, що Наказами Головнокомандувача Збройних Сил України від 02.02.2023 № 26 та від 01.03.2023 №52 «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій» визначено райони ведення воєнних (бойових) дій в Харківській області з за минулий місяць, до яких не віднесено м. Дергачі Харківської області.

Позивач вважає, що має право на отримання додаткової винагороди в розмірі 100 тис. грн, незалежно від того, що виконував бойові завдання не в зоні ведення воєнних (бойових) дій, з огляду на що звернувся до суду з даним позовом.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки з 11.01.2023 по 20.01.2023 довідкою відповідача від 08.05.2023 № 349 підтверджено безпосередню участь позивача у заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, суд приходить до висновку, що позивач набув право на отримання за вказаний період спірної додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, що передбачено чинною в цей період редакцією Постанови КМУ № 168.

Відмовляючи в частині позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що з 21.01.2023 по 06.02.2023 доказів безпосередньої участі позивача у заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф, за умови перебування безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), перелік яких затверджено наказом Головнокомандувача Збройних Сил України, до суду не надано, позивач не заперечує тих обставин, що у вказаний період не перебував у районах ведення (здійснення) бойових дій, визначених Наказами Головнокомандувача Збройних Сил України від 02.02.2023 № 26 та від 01.03.2023 №52.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

У силу вимог частин першої-третьої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992 (далі - Закон №2232-XII) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби.

Статтею 2 Закону №2232-XII встановлено, що проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Так, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

У свою чергу, пунктом 2 Указу Президента України від 24.02.2022 №53/2022 постановлено Кабінету Міністрів України в одноденний строк затвердити план заходів, передбачивши, зокрема забезпечення з 1 березня 2022 року підвищення грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України на 30 відсотків та доведення до 20 відсотків від початку 2022 року підвищення грошового забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України та Національної гвардії України.

На виконання вказаного Указу 28.02.2022 Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Інших постанов щодо зміни складових грошового забезпечення позивача, Кабінетом Міністрів України не приймалось.

У свою чергу, у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка», виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 5 Постанови № 168 передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Згідно із пункту 2-1 Постанови № 168 установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

За правилами пункту 3 Постанови № 168 доручено Міністерству фінансів опрацювати питання щодо збільшення видатків відповідним розпорядникам бюджетних коштів для забезпечення реалізації цієї постанови.

Колегія суддів звертає увагу на рішення Верховного суду від 06 квітня 2023 року у зразковій справі №260/3564/22 згідно якого встановлена постановою Кабінету Міністрів України №168 додаткова винагорода є складовою грошового забезпечення певним категоріям осіб, зокрема поліцейським, яку держава взяла на себе обов`язок виплачувати їм на період дії воєнного стану в Україні.

Таким чином, відповідно до вимог Постанови №168 підставою для виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України є: період дії воєнного стану; безпосередня участь у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії; перебування безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Згідно з положеннями статті 1 Закону України від 06.12.1991 №1932-XII "Про оборону України" бойові дії - де форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння).

Воєнні дії - організоване застосування сил оборони та сил безпеки для виконання завдань з оборони України.

Район воєнних (бойових) дій - визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії.

З огляду на вказане вбачається, що з 24 лютого 2022 року у військовослужбовців Збройних Сил виникло право на отримання додаткової винагороди в розмірі 30000 грн. щомісячно. У тих співробітників, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, виникло право на отримання додаткової винагороди в розмірі 100000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Райони ведення воєнних (бойових) дій визначаються щомісячно наказом Головнокомандувача Збройних Сил України.

З 01.01.2023 по 31.01.2023 та з 01.02.2023 по 28.02.2023 відповідно до наказів Головнокомандувача Збройних Сил України від 02.02.2023 № 26 та від 13 березня 2023 року «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій», м. Дергачі Харківської області виключені з переліку районів ведення воєнних (бойових) дій.

Як вбачається з довідки військової частини НОМЕР_1 від 08.05.2023 № 349 позивач в період з 11.01.2023 по 06.02.2023 брав участь у заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення) у період здійснення зазначених заходів: м. Дергачі Харківська область.

Отже, в період з 11.01.2023 по 06.02.2023 позивач проходив службу та виконував завдання у населеному пункті поза межами районів ведення воєнних (бойових) дій, визначених наказами Головнокомандувача Збройних Сил України від 02 лютого 2023 року № 26 та від 13 березня 2023 року.

Також, колегія суддів зазначає, що довідка військової частини НОМЕР_1 від 08.05.2023 № 349, відповідно до викладених в ній відомостей, є підставою для на надання особі статусу учасника бойових дій, а не виплати додаткової винагороди у певному розмірі.

Тому слід врахувати, що правова природа інституту учасника бойових дій, підстави, умови і порядок надання такого статусу та правова природа інституту додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, підстави, умови, порядок її нарахування і виплати є абсолютно різними та не допускають аналогії в застосуванні, тлумаченні.

В силу приписів пункту 1 Постанови №168 виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 21 Постанови №168 встановлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Зазначений пункт введений в дію постановою Кабінету Міністрів України №793 від 07.07.2022, якою визначено, що вона застосовується з 24 лютого 2022 року.

Згідно пункту 17 розділу І Порядку №260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Наказом Міністерства оборони України №98 від 01.04.2022 визначено, що коментований пункт 17 розділу І Порядку №260 - застосовується з 24 лютого 2022 року.

З метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, Міністром оборони України 23.06.2022 видано окреме доручення №912/з/29 (надалі по тексту також Окреме доручення №912/з/29).

Приписами пункту 1 Окремого доручення №912/з/29, серед іншого, під терміном "безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів" (надалі по тексту також бойові дії або заходи) слід розуміти виконання військовослужбовцем:

- бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка (який) веде воєнні (бойові) дії у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних (бойових) дій;

- бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки)) під час перебування у складі органу військового управління, штабу угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави;

- бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями;

- бойових завдань з ведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;

- завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;

- бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;

- бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб);

- виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей;

- виконання бойових завдань у районах ведення бойових дій з виявлення повітряних цілей;

- здійснення польотів у районах ведення воєнних дій, ведення повітряного бою;

- здійснення заходів з виводу повітряних суден з під удару противника з виконанням зльоту;

- виконання бойових (спеціальних) завдань кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії.

Відповідно пункту 2 Окремого доручення №912/з/29 на період дії воєнного стану військовослужбовцям (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам вищих військових навчальних закладів і військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти) встановлювати виплату щомісячної додаткової винагороди (пропорційно із розрахунку на місяць) в розмірах:

- 100 000,00 гривень - військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (пропорційно часу участі у таких діях або заходах);

- 30 000,00 гривень - іншим військовослужбовцям (із дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу військової частини у зв`язку зі звільненням з військової служби).

Тобто, аналізуючи вищезазначені положення, чітко прослідковується наявність необхідних умов для виплати додаткової винагороди в розмірі 100 000,00 гривень пропорційно часу участі у таких діях або заходах - безпосередня участь та перебування безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Приписами пункту 3 Окремого доручення №912/з/29 встановлено, що райони ведення бойових дій визначати відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України, а склад діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України або начальника Генерального штабу Збройних Сил України.

Проте, наказами Головнокомандувача Збройних Сил України "Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій" від 02.02.2023 №26 та від 13.03.2023 для забезпечення належної організації відбиття збройної агресії Російської Федерації та визначення районів ведення воєнних було встановлено конкретний перелік районів ведення воєнних (бойових) дій в період з 01 по 31 січня 2023 року та з 01 по 28 лютого 2023 року, м. Дергачі Харківської області за минулий місяць не віднесено до району ведення воєнних (бойових) дій.

Окрім того, пунктом 3 Окремого доручення №912/з/29 визначено, що документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі бойового наказу, журналу бойових дій або рапорту командира підрозділу про участь кожного військовослужбовця у бойових діях, у виконанні бойових спеціальних завдань.

Таким чином, посилання суду першої інстанції, в частині задоволення позовних вимог, що довідкою військової частини НОМЕР_1 від 08.05.2023 № 349 відповідачем підтверджено безпосередню участь позивача у заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, а отже позивач набув право на отримання за період з 11.01.2023 по 20.01.2023 спірної додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, що передбачено чинною в цей період редакцією Постанови КМУ № 168, суперечить вищезазначеним положенням та меті (довідка є підставою для надання статусу учасника бойових дій) надання такої довідки, тоді як саме рапорт безпосереднього командира підрозділу є документальним підтвердженням, засвідченням фактів безпосередньої участі у бойових діях/здійснення заходів та перебування безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Отже, враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання протиправним визначення військовою частиною НОМЕР_1 за період з 11 січня 2023 року по 20 січня 2023 року розміру грошового забезпечення ОСОБА_1 у вигляді додаткової винагороди під час дії воєнного стану, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, в розмірі 30000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби та участі у відповідних заходах та зобов`язання військову частину НОМЕР_1 здійснити виплату ОСОБА_1 за період з 11 січня 2023 року по 20 січня 2023 року частину грошового забезпечення у вигляді додаткової винагороди під час дії воєнного стану, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, в розмірі 100000 грн. пропорційно в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби та участі у відповідних заходах, із врахуванням раніше виплачених сум.

Щодо доводів апеляційної скарги позивача, що він має право на 100 тис. грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях, оскільки виконував бойовий наказ вищого штабу ОУВ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " в першому ешелоні оборони на глибину та у взаємодії із підпорядкованими батальйонами, тобто на лінії зіткнення, а також перебував у районі, що межує із кордоном рф (Дергачівський район, Харківської області), здійснював заходи з відбиття наступу уданих угруповань противника та відновлення державного кордону , колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка», виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

У той же час, підставою для виплати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168, є саме наказ командира, якому передує документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів, яким є зокрема, один з таких документів:

- бойовий наказ (бойове розпорядження);

- журнал бойових дій (вахтового журналу) або журнал ведення оперативної обстановки або бойового донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постових відомостей (під час охорони об`єкту, на який було здійснено збройний напад, або артилерійський ракетний обстріл);

- рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, КрМО, КаМО, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням, військових звань, прізвищ, імен та по-батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.

Тобто, необхідною умовою для отримання додаткової винагороди у розмірі до 100000 грн. є не лише перебування військовослужбовця в районах проведення воєнних (бойових) дій, як вважає позивач, а необхідним є саме безпосередня участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів. При цьому відповідні обставини мають бути підтверджені документально.

Водночас, матеріали справи не містять належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, його безпосереднього перебування в районах у період здійснення зазначених заходів, а також кількості днів участі у таких діях та заходах.

При цьому колегія суддів зазначає, що лише сам факт виконання позивачем бойових завдань на підставі бойових розпоряджень (наказів) з 11.01.2023 по 0.02.2023, здійснюючи заходи з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф, не є достатньою підставою для нарахування та виплати додаткової грошової винагороди у розмірі 100 000 гривень, яка передбачена пунктом 1 Постанови № 168.

Колегія суддів не приймає доводи позивача, що підтвердженням його безпосередньої участі у виконанні бойових завдань є бойові накази (розпорядження), оскільки сама по собі видача бойового наказу (розпорядження) не є безумовним доказом виконання військовослужбовцем та його безпосередньої участі у бойових діях чи відповідних заходах.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи військовою частиною НОМЕР_1 надано довідку, в якій зазначено, що майор ОСОБА_1 виконував бойові (спеціальні) завдання згідно з БР ОТУ "Соледар" від 01.01.2023 № 1314/4/849т/окп, бойовий наказ ОУВ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " від 01.01.2023 №3т, БР командира військової частини НОМЕР_1 № 4 від 01.01.2023, БР командира військової частини НОМЕР_1 № 6 від 02.01.2023, бойовий наказ в/ч НОМЕР_1 від 12.01.2023 № 59дск, а саме: у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави ОУВ " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", перебуваючи у м. Дергачі.

Саме ця підстава - у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, зазначена у п.2 Розділу XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, який затверджений наказом №260 від 07.06.2018, як підстава для нарахування та виплати військовослужбовцям додаткової винагороди у розмірі 30000 гривень.

Також, суд враховує, що у спірний період позивач не був позбавлений права на отримання додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, та отримував її у розмірі, що відповідає характеру виконуваних ним завдань, що доводиться довідкою про доходи № 28113 від 22.03.2023, виданою військовою частиною НОМЕР_1 та доданою позивачем до позовної заяви.

Отже, колегією суддів встановлено, що ОСОБА_1 не надав суду докази про наявність бойового наказу, журналу бойових дій або іншого рапорту безпосереднього командира про обставини "безпосередньої участі в період з 11.01.2023 по 06.08.2023 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення) у період здійснення зазначених заходів".

За таких обставин, у Військової частини НОМЕР_1 не було підстав для нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди в розмірі 100 000,00 гривень, визначеної пунктом 1 Постанови №168.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що позивач не набув право на отримання додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 грн. на місяць, передбаченої Постановою №168, пропорційно до періодів його участі в бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період з 11.01.2023 по 06.02.2023 (включно).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищезазначене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про скасування рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.05.2023 по справі № 520/6374/23 в частині задоволення позову ОСОБА_1 , з прийняттям в цій частині постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 317, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 - задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.05.2023 по справі № 520/6374/23 - скасувати в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Прийняти в цій частині постанову, якою відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.05.2023 по справі № 520/6374/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.А. Калиновський
Судді З.О. Кононенко О.М. Мінаєва