Справа № 300/5239/23
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2023-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" жовтня 2023 р. справа № 300/5239/23
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Боршовського Т.І., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Керівника Коломийської окружної прокуратури Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області до Гвіздецької селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області про зобов`язання до вчинення дій, -
ВСТАНОВИВ:
07.08.2023 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшла заява Гвіздецької селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області від 07.08.2023 № 388/02.2-20 про залишення без розгляду позовної заяви Керівника Коломийської окружної прокуратури Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області до Гвіздецької селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області про зобов`язання до вчинення дій. Вищевказана заява від 07.08.2023 № 388/02.2-20 мотивована тим, що Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області знаходиться на території міста Івано-Франківська, тобто за межами територіальної юрисдикції Коломийської окружної прокуратури, керівник вказаної прокуратури не наділений повноваженнями встановлювати бездіяльність Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області та звертатися до суду з позовом у його особі. З огляду на те, що Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області є органом державної влади обласного рівня, повноваження звертатися до суду з позовом в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області належить керівнику Івано-Франківської обласної прокуратури. Окрім цього, позивач пред`явив цей позов 27.07.2023, направивши перед цим 24.07.2023 повідомлення в Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області, прокурор не надав Головному управлінню Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області розумного строку для звернення до суду з цим позовом в інтересах держави (а.с. 65-67).
08.08.2023 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшла заява Гвіздецької селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області від 08.08.2023 № 393/02.2-20 про залишення без розгляду позовної заяви Керівника Коломийської окружної прокуратури Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області до Гвіздецької селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області про зобов`язання до вчинення дій. Вищевказана заява від 08.08.2023 № 393/02.2-20 мотивована тим, що листи ініціативного характеру до державних органів вищого рівня прокурори повинні направляти через прокуратуру відповідного рівня. Так, Керівником Коломийської окружної прокуратури Івано-Франківської області цей позов обґрунтовано листами від 12.04.2023, 12.06.2023, 27.06.2023 та 24.07.2023, направленими в Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області з порушенням вимог статті 3 Закону України «Про прокуратуру» за межами територіальної юрисдикції (а.с. 68-70).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09.08.2023 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
21.08.2023 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшов відзив Гвіздецької селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області від 21.08.2023 на позовну заяву, в якому представник відповідача заперечив проти задоволення позову. Так, представник відповідача зазначив, що Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області знаходиться на території міста Івано-Франківська, тобто за межами територіальної юрисдикції Коломийської окружної прокуратури, а тому керівник вказаної прокуратури не наділений повноваженнями звертатися з цим позовом до суду. Також, листи ініціативного характеру до державних органів вищого рівня прокурори повинні направляти через прокуратуру відповідного рівня, а тому листи від 12.04.2023, 12.06.2023, 27.06.2023 та 24.07.2023, направлені в Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області, на думку представника відповідача, є недопустимими доказами. Окрім цього, представник відповідача звернув увагу на необхідність застосування під час розгляду цієї справи позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 03.08.2023 за результатом розгляду справи № 260/4120/22, згідно якої Кодексом цивільного захисту населення України не передбачає повноважень Головного управляння ДСНС в області на звернення як позивача до суду із заявленими вимогами про зобов`язання вчинити дії, спрямовані на приведення у стан готовності захисної споруди з метою використання її за призначенням. Таким чином, прокурор не має права звертатися до суду з позовом в особі органів ДСНС про зобов`язання привести захисні споруди у готовність до використання за призначенням, що є підставою для залишення позову без розгляду. Також представник відповідача зазначив, що прокурор звернувся з позовом про приведення у належний технічний стан протирадіаційного укриття, яке обліковується у підвальному приміщенні колишньої Гвіздецької районної лікарні № 2 для укриття хворих і персоналу медичного закладу. Оскільки діяльність Гвіздецької районної лікарні № 2 припинена, у приміщенні, в якому знаходиться вказана лікарня, хворих та персоналу немає з травня 2021 року. Для укриття громадян під час повітряної тривоги використовується укриття, яке знаходиться у підвальному приміщенні Гвіздецького ліцею (а.с. 75-86).
08.09.2023 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшло заперечення Гвіздецької селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області від 08.09.2023, згідно якого просив залишити позов без розгляду. Так, Кодексом цивільного захисту населення України не передбачено повноважень ДСНС на звернення до суду з позовами про зобов`язання привести захисні споруди у готовність до використання, ДСНС не є тим суб`єктом владних повноважень, який за законом має право звертатися до суду з позовом із вказаною позовною вимогою. Вищевказане підтверджується постановою Верховного Суду від 03.08.2023 у справі № 260/4120/22. Так, пунктом 48 статті 17-1 Кодексу цивільного захисту передбачено право ДСНС на звернення до суду виключно з позовами про застосування заходів реагування. Представник відповідача знову зазначив, що для збереження життя та здоров`я громадян під час повітряної тривоги у селищі Гвіздець використовується протирадіаційне укриття на 1160 осіб, яке знаходиться у підвальному приміщенні Гвіздецького ліцею (а.с. 103-131).
Обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:
Вказаний акт складений заступником селищного голови Гвіздецької селищної ради, керуючим справами виконавчого комітету Гвіздецької селищної ради, провідним інспектором СОППР Коломийського РУ ГУ ДСНС в області та завідувачем господарства Гвіздецької селищної ради.
Рішенням оперативної наради у Генерального прокурора від 06.07.2022 зобов`язано окружні прокуратури вжити заходи представницького характеру на захист інтересів держави за фактами незаконного відчуження або надання в оренду захисних споруд цивільного захисту, незабезпечення їх збереження за функціональним призначенням та утримання у стані, що не відповідає встановленим вимогам і стандартам.

Коломийською окружною прокуратурою надіслано лист № 09.53-57-463вих-22 від 27.02.2023 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області з інформацією про факт неготовності протирадіаційного укриття за адресою: АДРЕСА_1 до використання за призначенням, а також з проханням надати акти оцінок стану готовності захисної споруди за минулі роки (а.с. 35-37).

Головне управління ДСНС в Івано-Франківській області листом від 13.03.2023 № 54 01-2240/54 082 надало інформацію, що для здійснення контролю за станом готовності захисних споруд цивільного захисту Коломийським районним управлінням ГУ ДСНС України в області було направлено лист голові Гвіздецької селищної ради з метою повторного проведення оцінки стану готовності протирадіаційного укриття самостійно або у разі звернень із залученням працівників ДСНС. З метою вивчення стану готовності захисних споруд цивільного захисту, що знаходяться на території області направлялись листи балансоутримувачам щодо проведення оцінки стану готовності. Крім того направлено листа до Коломийської районної військової адміністрації з метою організації проведення комісійної оцінки стану готовності захисних споруд цивільного захисту. До Головного управління та Коломийського районного управління не направлялись акти оцінки стану готовності вищевказаних протирадіаційного укриття складених без участі представників ДСНС України. Також, Головне управління вказало, що ним у судовому порядку не вживались заходи з метою зобов`язання балансоутримувачів протирадіаційного укриття щодо приведення їх у готовність до використання за призначенням.

Згідно інформації, наданої Головним управлінням ДСНС в Івано- Франківській області від 13.03.2023, у минулі роки, до 2022 року, контролюючим органом не проводилися оцінки стану захисних споруд. Жодного разу ДСНС не зобов`язувало власників/балансоутримувачів захисних споруд ні провести оцінки, ні привести у належний стан ці захисні споруди, у тому числі протирадіаційного укриття у селищі Гвіздець.

Головне управління також посилається на той факт, що утримання захисних споруд цивільного захисту повинне здійснюватися власниками/балансоутримувачами за власний кошт, але контроль за цим Головне управління ДСНС в Івано-Франківській області відповідно до своїх повноважень жодного разу не здійснювало. Зокрема до листа Управління додає лист №1-49/18-23 від 17.05.2021, направлений балансоутримувачам захисних споруд цивільного захисту Коломийським міськрайонним відділом, із проханням надіслати до ДСНС копії актів, складених за результатом оцінки. Проте інформації про проведення таких оцінок, згідно листа від 13.03.2023, у ДСНС немає.

12.04.2023 Коломийською окружною прокуратурою направлено лист №09.53-57-937вих-23 до ГУ ДСНС в Івано-Франківській області з проханням повідомити, чи усунуто селищною радою недоліки з метою приведення протирадіаційного укриття № 32842 (за обліковою документацією № 33842) у готовність до використання за призначенням, та долучити відповіді Гвіздецької селищної ради на лист ДСНС від 07.03.2023. Також прокуратурою висловлювалося прохання вказати, чи вживались ДСНС заходи з метою усунення виявлених порушень, у тому числі у судовому порядку із зобов`язанням Гвіздецької селищної ради привести споруду цивільного захисту до належного стану та готовності до використання за призначенням у тому разі, якщо радою не вчинено жодних дій з метою усунення недоліків на підставі акту від 28.08.2023 або не надано жодної відповіді на листи ДСНС (а.с. 41).

ГУ ДСНС в Івано-Франківській області листом № 5401-3436/54082 від 18.04.2023 повідомило прокуратуру, що до Головного управління та його структурних підрозділів не надходила інформація щодо усунення недоліків та приведення у готовність протирадіаційного укриття № 32842. Крім того Головним управлінням у судовому порядку не вживались заходи з метою зобов`язання балансоутримувача захисної споруди щодо приведення її у готовність до використання за призначенням.

Під час направлення відповідних запитів до ГУ ДСНС в Івано-Франківській області Коломийською окружною прокуратурою 24.02.2023 також направлено листа № 09.53-57-436вих-23 до Гвіздецької селищної ради з проханням надати копії паспорта та протирадіаційного укриття № 32842 (номер протирадіаційного укриття за Актом від 28.08.2022).

Гвіздецька селищна рада, надаючи копії паспорта та облікової картки, листом № 290/02.2-21 від 10.03.2023 повідомила, що вказане протирадіаційне укриття обліковується у будівлі колишньої Гвіздецької районної лікарні № 2, яку передано на баланс Гвіздецької селищної ради. У жовтні 2022 року Гвіздецькою селищною радою розпочато ремонт цього приміщення, у ході якого буде відремонтовано протирадіаційне укриття № 33842 (а.с. 44).

Коломийська окружна прокуратура направила листа № 09.53-57-630вих-23 від 13.03.2023 з проханням надати копію договору та додатків до нього (кошторису на ремонтні роботи, дефектного акту тощо), що стосуються ремонтних робіт будівлі по вул. Пстрака, 7, смт. Гвіздець.

Гвіздецька селищна рада листом № 114/02.2-20 від 23.03.2023 надала копії договору № 181/22 від 18.10.2022 та локального кошторису на будівельні роботи (а.с. 46-51). З огляду на зміст вказаних документів, кошторисом не передбачено жодного спеціального розділу на ремонт протирадіаційного укриття № 33842 та приведення у готовність до призначення споруди відповідно до додатків 19, 20, 21 наказу МВС України № 579 від 09.07.2018.

12.06.2023 Коломийською окружною прокуратурою повторно надіслано листа № 09.53-57-1448вих-23 до ГУ ДСНС в Івано-Франківській області з проханням повідомити, чи відомо Управлінню про усунення Гвіздецькою селищною радою недоліків з метою приведення ПРУ № 33842 у готовність до використання за призначенням, або якщо радою не вчинено жодних дій з метою усунення недоліків на підставі Акту від 28.08.2022 або не надано жодної відповіді на листи ДСНС, то чи службою вживалися заходи з метою зобов`язання Гвіздецької селищної ради привести протирадіаційне укриття до належного стану (а.с. 52-53).

ГУ ДСНС в Івано-Франківській області листом № 54 01-5217/54 082 від 16.06.2023 повідомило Коломийську окружну прокуратуру, що ним не вживалися в судовому порядку заходи з метою зобов`язання Гвіздецької селищної ради щодо приведення захисної споруди цивільного захисту у готовність до використання за призначенням. Також до листа додано копію відповіді Гвіздецької селищної ради № 277/02.2-20 від 14.06.2023, адресованої ГУ ДСНС в Івано-Франківській області, у якій зазначається, що в будівлі колишньої лікарні смт. Гвіздець, вул. Пстрака, 7, проводяться ремонтні роботи для тимчасового проживання внутрішньо переміщених та евакуйованих осіб. У даній будівлі обліковується протирадіаційного укриття № 33842, яке у ході проведення ремонтних робіт буде відремонтовано.

27.06.2023 Коломийською окружною прокуратурою направлено листа № 09.53-57-1588вих-23 до ГУ ДСНС в Івано-Франківській області з проханням надати інформацію про захисні споруди цивільного захисту на території Коломийського району, які на даний час за результатом проведення оцінки стану готовності захисних споруд визнані як «неготові», «обмежено готові» або «готові» до використання за призначенням, та чи проводилася оцінка укриттів упродовж 2023 року (а.с. 56).

З листа ГУ ДСНС в Івано-Франківській області № 54 01-5669/54 082 від 30.06.2023 встановлено, що на момент надання відповіді за інформацією ДСНС протирадіаційне укриття № 33842 залишається зі статусом - захисна споруда «неготова» (а.с. 57-58).

Зважаючи на те, що ГУ ДСНС в Івано-Франківській області до суду із позовною заявою про зобов`язання Гвіздецьку селищну раду привести захисну споруду № 33842 у готовність до використання за призначенням, згідно вимог статті 23 Закону України Про прокуратуру, враховуючи воєнний стан в Державі, з метою забезпечення захисту в умовах збройної агресії, зокрема, захисту життя та здоров`я людей, Керівник Коломийської окружної прокуратури в інтересах держави в особі: Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Івано-Франківській області звернувся до суду з цим адміністративним позовом до Гвіздецької селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області, в якому просить суд: зобов`язати Гвіздецьку селищну раду привести захисну споруду № 33842, розташовану за адресою: вулиця Пстрака, 7, село Гвіздець, Гвіздецька ТГ Коломийського району, у готовність до використання за призначенням.

При прийнятті рішення суд керується такими мотивами та нормами права:

Щодо наявності в Керівника Коломийської окружної прокуратури Івано-Франківської області повноважень на звернення до суду з цим позовом.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 131-1 Конституції України прокуратура здійснює: 1) підтримання публічного обвинувачення в суді; 2) організацію і процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, вирішення відповідно до закону інших питань під час кримінального провадження, нагляд за негласними та іншими слідчими і розшуковими діями органів правопорядку; 3) представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до статті 46 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб`єкти владних повноважень. Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно з положенням статті 53 КАС України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами (частина третя).

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах (частина четверта).

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача (частина п`ята).

Отже, прокурор у визначених законом випадках наділений повноваженнями здійснювати представництво інтересів держави або конкретної особи шляхом звернення до суду з позовом, якщо таке представництво належним чином обґрунтоване.

Виключними випадками, за умови настання яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття «інтерес держави».

У рішенні Конституційного Суду України від 08 квітня 1999 року №3-рп/99 Конституційний Суд України з`ясовуючи поняття інтереси держави висловив міркування, згідно з яким інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (пункт 3).

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте, держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

Отже, системне тлумачення вказаних приписів дозволяє дійти висновку, що стаття 53 КАС України вимагає вказувати в адміністративному позові, скарзі чи іншому процесуальному документі докази на підтвердження підстав заявлених позовних вимог із зазначенням, у чому саме полягає порушення інтересів держави, та обставини, що зумовили необхідність їх захисту прокурором.

Пунктом 2 частини першої статті 2 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VII (далі - Закон №1697-VII) визначено, що на прокуратуру покладається функція представництва інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених цим Законом.

Згідно з частиною третьою статті 23 Закону №1697-VII прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави в разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (частина четверта стаття 23 вказаного вище Закону).

Зі змісту частини третьої статті 23 Закону №1697-VII випливає, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; у разі відсутності такого органу.

Перший випадок передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Проте підстави представництва інтересів держави прокуратурою в цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту інтересів держави або здійснює їх неналежно.

Таке нездійснення захисту полягає в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень: він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їхнього захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

Водночас здійснення захисту неналежним чином полягає в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

Проте неналежність захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їхнього захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача/відповідача.

Суд звертає увагу, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, та які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постановах від 25.04.2018 у справі №806/1000/17, від 19.07.2018 у справі №822/1169/17, від 13.05.2021 у справі №806/1001/17 та Великою Палатою Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №826/13768/16, від 26.05.2020 у справі №912/2385/18.

З огляду на зміст позовної заяви та долучених до неї документів, Керівник Коломийської окружної прокуратури Івано-Франківської області право на звернення до суду з цим позовом обґрунтовує бездіяльністю Головного управління ДСНС в Івано-Франківській області, яка полягає у невжитті уповноваженим органом належних заходів щодо зобов`язання балансоутримувача привести захисну споруду у стан готовності до використання.

Водночас, необхідно з`ясувати, чи наділене Головного управління ДСНС в Івано-Франківській області належним обсягом компетенції, щоб набути повноваження позивача у цій справі.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (пункт 2 частини першої статті 4 КАС України).

Відповідно до частини 15 статті 32 Кодексу цивільного захисту України контроль за готовністю захисних споруд цивільного захисту до використання за призначенням забезпечує центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, спільно з відповідними органами та підрозділами цивільного захисту, місцевими державними адміністраціями.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 р. № 1052 (далі - Положення) Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності.

Відповідно до пункту 16 частини другої статті 17-1 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту реалізує державну політику з питань створення, утримання та реконструкції фонду захисних споруд цивільного захисту, ведення обліку таких споруд.

Пунктом 39 частини другої статті 17-1 Кодексу цивільного захисту України визначено, що центральний орган виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту здійснює державний нагляд (контроль) у сфері пожежної та техногенної безпеки щодо виявлення та запобігання порушенню вимог законодавства органами та суб`єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, іншими юридичними особами.

Відповідно до підпункту 6 пункту 4 Положення ДСНС відповідно до покладених на неї завдань здійснює заходи щодо створення, утримання та реконструкції фонду захисних споруд цивільного захисту, ведення їх обліку, забезпечує разом з відповідними органами та підрозділами цивільного захисту, місцевими держадміністраціями здійснення контролю за готовністю зазначених споруд до використання за призначенням.

Згідно з підпунктом 42 пункту 4 Положення ДСНС відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд (контроль) за вжиттям інженерно-технічних заходів цивільного захисту відповідно до закону.

Водночас, стаття 66 Кодексу цивільного захисту України визначає, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

Законом України №2655-ІХ від 06.10.2022 (набрав законної сили 29.10.2022) внесено зміни до пункту 48 частини другої статті 17-1 Кодексу цивільного захисту та розширено повноваження органів ДСНС щодо звернення до адміністративного суду з позовом.

Так, згідно з пунктом 48 частини другої статті 17-1 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту звертається до адміністративного суду щодо допущення уповноважених посадових осіб до проведення планових або позапланових перевірок (у разі їх недопущення з підстав інших, ніж передбачені Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності"), а також щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства з питань пожежної та техногенної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, у разі якщо такі порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей, з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до статті 28 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» міністерства, інші центральні органи виконавчої влади та їх територіальні органи звертаються до суду, якщо це необхідно для здійснення їхніх повноважень у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно з частиною третьою статті 17-1 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, здійснює повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи (у разі їх утворення).

Підпунктом 48 пункту 4 Положення визначено, що ДСНС відповідно до покладених на неї завдань складає акти перевірок, видає приписи, постанови, розпорядження про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, а в разі встановлення порушень, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, звертається безпосередньо та через територіальні органи до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, окремих приміщень, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту.

Відповідно до пунктів 1 та 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 303 від 13.03.2022 (в редакції від 06.12.2022) припинено проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду на період воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні».

За наявності загрози, що має негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави, а також для виконання міжнародних зобов`язань України протягом періоду воєнного стану дозволено здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) на підставі рішень центральних органів виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у відповідних сферах.

Таким чином, після внесення змін до законодавства повноваження органів ДСНС розширено, і таке правове регулювання дає право на проведення перевірок стану утримання захисних споруд, оскільки невиконання таких обов`язків має негативний вплив на життя та здоров`я людей в умовах воєнного стану. Як наслідок, в органів ДСНС також виникло право на звернення до суду з відповідними позовами для реалізації такої компетенції.

З урахуванням викладеного, суд не застосовує при розгляді цієї справи правову позицію Верховного Суду, висловлену в постанові від 11.08.2023 у справі № 560/10015/22, яку представник відповідача зазначив у відзиві на позовну заяву та запереченнях (постанови від 03.08.2023 у справі № 260/4120/22, від 29.08.2023 у справі № 160/9125/22), оскільки вказані судові рішення суду касаційної інстанції не є релевантними з огляду на приписи частини п`ятої статті 242 КАС України. Так суд звертає увагу на те, що такі висновки Верховного Суду зроблено за іншого правового регулювання, тобто застосовано норму статті 17-1 Кодексу цивільного захисту України в редакції до набрання чинності змін до неї (в редакції Закону України № 2655-ІХ від 06.10.2022), що мало місце з 29.10.2022. Тобто, якщо брати до уваги фактичні обставини у згаданих вище справах, що були предметом касаційного перегляду, висновок Верховного Суду щодо застосування вказаної вище норми матеріального права в редакції, що була чинна станом до дня звернення до суду прокурора та постановлення відповідних судових рішень, які були предметом перегляду Верховним Судом в порядку касаційного оскарження у справах № 560/10015/22, № 260/4120/22, № 160/9125/22). Водночас, спірні правовідносини у цій справі, виникли в 2023 році, тобто під час дії статті 17-1 Кодексу цивільного захисту України в редакції Закону України №2655-ІХ від 06.10.2022, який набрав законної сили 29.10.2022.

В спірному випадку, спеціально уповноваженим державною органом на здійснення контролю за утриманням та станом готовності захисних споруд цивільного захисту є Головне управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Івано-Франківській області. Разом з тим, знаючи про тривале невиконання Гвіздецькою селищною радою вимог чинного законодавства щодо приведення захисної споруди № 33842, що знаходиться за адресою: вулиця Пстрака, 7, село Гвіздець, у готовність до використання за призначенням, Головне управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Івано-Франківській області з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2022 № 303 Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану припинено проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду на період воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64 Про введення воєнного стану в Україні, не вжито необхідних заходів з метою зобов`язання балансоутримувача захисної споруди № 33842 вчинити певні дії. Зазначені обставини стали підставою для звернення Керівника Коломийської окружної прокуратури до суду з цим позовом.

Щодо наказу Офісу Генерального прокурора «Про окремі питання забезпечення початку роботи окружних прокуратур» від 17.02.2021 № 39, то пунктом 1 якого затверджено перелік і територіальну юрисдикцію окружних прокуратур. Так, юрисдикція Коломийської окружної прокуратури Івано-Франківської області поширюється на Коломийський район.

Зважаючи на те, що захисна споруда № 33842 розташована в Коломийському районі, а саме за адресою: вулиця Пстрака, 7, село Гвіздець, Коломийський район, Івано-Франківська область, а також те, що власник та балансоутримувач - Гвіздецька селищна ради знаходиться в Коломийському районі, то, звертаючись з цим позовом, до суду Керівник Коломийської окружної прокуратури Івано-Франківської області діяв в межах територіальної юрисдикції, визначеної пунктом 1 наказу Офісу Генерального прокурора «Про окремі питання забезпечення початку роботи окружних прокуратур» від 17.02.2021 № 39.

Щодо пункту 5.2 наказу Офісу Генерального прокурора «Про загальні засади організації роботи в органах прокуратури України» від 07.08.2020 № 365, згідно якого листи ініціативного характеру до державних органів, органів місцевого самоврядування вищого рівня направляти через прокуратуру відповідного рівня, то такий пункт 5.2 доповнений до наказу від 07.08.2020 № 365 згідно з Наказом Офісу Генерального прокурора № 100 від 06.04.2023, який набрав чинності 07.04.2023.

В спірному випадку, листування Коломийської окружної прокуратури Івано-Франківської області та Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Івано-Франківській області щодо отримання інформації про стан захисної споруди № 33842 та здійснені заходи з приведення її у готовність до використання за призначенням розпочалося ще в лютому 2023 року.

Окрім цього, Коломийська окружна прокуратура Івано-Франківської області також зверталася безпосередньо до Гвіздецької селищної ради щодо отримання інформації про стан захисної споруди № 33842 та отримала листи-відповіді відповідача, що підтверджується долученими до позову копіями вказаних листів від 24.02.2023 № 09.53-57-436вих-23, від 10.03.2023 № 290/02.2-21, від 13.03.2023 № 09.53-57-630вих-23, від 23.03.2023 № 114/02.2-20 (в.с. 43-51).

З огляду на вказані положення та обставини, Керівник Коломийської окружної прокуратури наділений повноваженнями на звернення в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області до суду з цим позовом, а тому доводи представника відповідача про наявність підстав для залишення цього позову без розгляду є безпідставними.

Відповідно до статті 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Статтею 27 Конституції України також визначено, що кожна людина має невід`ємне право на життя, обов`язок держави - захищати життя людини.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 Про введення воєнного стану в Україні, який затверджено Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 годин 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб

Указом Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 годин 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України № 757/2022 від 07.11.2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України № 58/2023 від 06.02.2023 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Указом Президента України № 254/2023 від 01.05.2023 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Указом Президента України № 451/2023 від 26.07.2023 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

Відповідно до статті 2 Закону України Про оборону України оборона України базується на готовності та здатності органів державної влади, усіх складових сектору безпеки і оборони України, органів місцевого самоврядування, єдиної державної системи цивільного захисту, національної економіки до переведення, при необхідності, з мирного на воєнний стан та відсічі збройній агресії, ліквідації збройного конфлікту, а також готовності населення і території держави до оборони.

Згідно із статтею 3 Закону України Про оборону України підготовка держави до оборони в мирний час, серед іншого, включає: забезпечення готовності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, єдиної державної системи цивільного захисту об`єктів критичної інфраструктури до виконання завдань цивільного захисту в особливий період, зокрема у воєнний час, з урахуванням норм міжнародного гуманітарного права.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 2 Кодексу цивільного захисту України (далі - Кодекс) захисні споруди цивільного захисту - інженерні споруди, призначені для захисту населення від впливу небезпечних факторів, що виникають внаслідок надзвичайних ситуацій, воєнних дій або терористичних актів. До захисних споруд цивільного захисту належать сховища та протирадіаційні укриття, а також споруди подвійного призначення.

Цивільним захистом, відповідно до статті 4 Кодексу, є функція держави, спрямована на захист населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій шляхом запобігання таким ситуаціям, ліквідації їх наслідків і надання допомоги постраждалим у мирний час та в особливий період.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 21 Кодексу громадяни України мають право на забезпечення засобами колективного та індивідуального захисту та їх використання.

Частиною четвертою статті 32 Кодексу передбачено, що для вирішення питань щодо укриття населення в захисних спорудах цивільного захисту центральні органи виконавчої влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання завчасно створюють фонд таких споруд.

Відповідно до частини п`ятої статті 32 Кодексу порядок створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту та ведення його обліку визначається Кабінетом Міністрів України.

Механізм створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту (далі - захисні споруди), у тому числі споруд подвійного призначення та найпростіших укриттів, та ведення його обліку, визначає Порядок створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту та ведення його обліку, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 10.03.2017 № 138 (далі Порядок № 138).

Пунктом 3 Порядку № 138 визначено, що балансоутримувач захисної споруди це власник захисної споруди або юридична особа, яка утримує її на балансі; утримання захисних споруд це комплекс заходів організаційного, матеріально-технічного, інженерного, фінансового та іншого характеру, що спрямовані на забезпечення готовності захисних споруд до використання за призначенням.

Відповідно до частини восьмої статті 32 Кодексу утримання захисних споруд цивільного захисту у готовності до використання за призначенням здійснюється суб`єктами господарювання, на балансі яких вони перебувають (у тому числі споруд, що не увійшли до їх статутних капіталів у процесі приватизації (корпоратизації), за рахунок власних коштів.

Пунктом 9 Порядку № 138 передбачено, що утримання фонду захисних споруд у готовності до використання за призначенням здійснюється їх балансоутримувачами.

Згідно із пунктом 10 Порядку № 138 балансоутримувач забезпечує утримання захисних споруд та інших споруд, що повинні використовуватися для укриття населення, а також підтримання їх у стані, необхідному для приведення у готовність до використання за призначенням відповідно до вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд.

Конкретний строк приведення захисної споруди в готовність до використання за призначенням (крім споруд, що відповідно до законодавства повинні перебувати в постійній готовності) зазначається в паспорті захисної споруди, а саме: не більше 12 годин - для захисних споруд, призначених для укриття працівників (персоналу, найбільшої працюючої зміни) суб`єктів господарювання, віднесених до відповідних категорій цивільного захисту; не більше 24 годин - для інших захисних споруд, споруд подвійного призначення та найпростіших укриттів.

Частиною першою статті 20 Кодексу визначено, що до завдань та обов`язків суб`єктів господарювання у сфері цивільного захисту, серед інших, належить організація виконання вимог законодавства щодо створення, використання, утримання та реконструкції фонду захисних споруд цивільного захисту; планування та організація роботи з дообладнання або спорудження в особливий період підвальних та інших заглиблених приміщень для укриття населення; організація обліку фонду захисних споруд; здійснення контролю за утриманням та станом їх готовності; проведення їх технічної інвентаризації, тощо.

Згідно із пунктом 11 Порядку № 138 вимоги щодо утримання та експлуатації захисних споруд визначаються МВС.

Так, Вимоги щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.07.2018 № 579 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 30.07.2018 за № 879/32331, якими внормовано питання утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту (далі Вимоги).

Відповідно до пункту 1 Розділу І Вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту, споруди фонду захисних споруд мають утримуватися та експлуатуватися у стані, що дозволяє привести їх у готовність до використання за призначенням у визначені законодавством терміни.

Захисні пристрої призначені для захисту осіб, що переховуються у сховищах, від надмірного тиску повітряної ударної хвилі під час застосування звичайної зброї та засобів масового ураження. До захисних пристроїв, якими обладнуються сховища, належать захисно-герметичні і герметичні двері, віконниці (ставні), захисні секції, клапани-відтиначі, КНТ тощо (підпункт 1 пункту 2 розділу III Вимог).

Балансоутримувач відповідно до норм цих Вимог забезпечує утримання, контроль за станом, проведення перевірок, технічного обслуговування, поточних та капітальних ремонтів конструктивних елементів, спеціального обладнання, інженерних мереж та систем життєзабезпечення захисних споруд під час усього періоду використання сховищ у режимі ПРУ (пункт 6 Розділу VIII Вимог).

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 розділу VI Вимог для забезпечення готовності захисних споруд до використання за призначенням їх балансоутримувачі здійснюють оцінку стану їх готовності, організовують періодичні огляди стану захисних споруд, перевірку працездатності їх основного обладнання, планують і проводять технічне обслуговування обладнання та систем життєзабезпечення захисних споруд.

Оцінка стану готовності захисних споруд (далі - оцінка стану готовності) - здійснюється щороку з метою виявлення недоліків у стані утримання та експлуатації захисних споруд, передбачення заходів щодо приведення захисної споруди в готовність до використання за призначенням. Крім того, оцінка стану готовності здійснюється в таких випадках: у разі проведення технічної інвентаризації захисної споруди як об`єкта нерухомого майна; у разі підготовки пропозицій щодо подальшого використання захисної споруди; після пожеж, аварій, катастроф та інших надзвичайних ситуацій, що могли негативно вплинути на технічний стан захисної споруди; у разі здійснення ДСНС заходів державного нагляду (контролю) за станом готовності захисних споруд відповідно до Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

За результатами оцінки стану готовності складається акт оцінки стану готовності захисної споруди цивільного захисту за формою згідно з додатком 11 до цих Вимог.

Результати оцінки стану готовності, отримані під час нагляду, ураховуються під час складення документів (актів, приписів) за його результатами (підпункт 4 пункту 2 Розділу VI Вимог).

Підпунктами 5, 6 пункту 2 розділу VI Вимог визначено, що залучення фахівців структурних підрозділів із питань цивільного захисту міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування, органів і підрозділів ДСНС до оцінки стану готовності, проведення інших обстежень захисних споруд (за винятком оцінки стану готовності під час нагляду) здійснюється за зверненням балансоутримувача.

Відповідно до підпункту 8 пункту 2 Розділу VI Вимог під час оцінки стану готовності перевіряються: загальний стан приміщень, входів, оголовків аварійних виходів, гідроізоляції, повітрозабірних і витяжних каналів, обвалування окремо розташованих і підсипки покриття у вбудованих захисних спорудах, покрівлі та бічних поверхонь гірничих виробок, кріплень і захисно-герметичних перемичок (зовнішнім оглядом); двері (ворота, ставні), механізми задраювання, захисні пристрої, системи вентиляції, водопостачання, каналізації, електропостачання, зв`язку, автоматики та іншого інженерного обладнання (випробуванням на працездатність); температура і відносна вологість повітря всередині захисної споруди; наявність і стан засобів пожежогасіння; герметичність захисної споруди.

За результатами оцінки стану готовності захисну споруду може бути визнано як готову, обмежено готову або неготову до використання за призначенням. Захисна споруда вважається обмежено готовою або неготовою, якщо вона має хоча б один із недоліків, зазначених в основних недоліках в утриманні захисних споруд, що погіршують стан їх готовності, наведених у додатку 13 до цих Вимог.

У разі відсутності таких недоліків захисна споруда вважається готовою до використання за призначенням (підпункт 8 пункту 2 Розділу VI Вимог).

Таким чином, утримання захисних споруд цивільного захисту у готовності до використання за призначенням покладається на суб`єктів господарювання, на балансі яких вони перебувають, за рахунок власних коштів, що передбачено пунктом 8 статті 32 Кодексу та пунктом 9 Порядку.

Як встановлено судом, захисне укриття № 33842, що знаходиться за адресою: вулиця Пстрака, 7, село Гвіздець, Коломийський район, Івано-Франківська область, перебуває на балансі Гвіздецької селищної ради, а тому на відповідача покладено обов`язок з утримання зазначеної захисної споруди цивільного захисту у готовності до використання за призначенням.

Згідно акту № 32842 від 28.08.2022, проведеної за участю представника Коломийського районного управління Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Івано-Франківській області оцінки стану готовності захисної споруди цивільного захисту № 33842, таке укриття перебуває у непридатному для експлуатації стані, що свідчить про неналежне виконання Гвіздецькою селищною радою обов`язків з утримання зазначеної захисної споруди цивільного захисту у готовності до використання за призначенням.

Невжиття відповідачем визначених законодавством заходів з метою приведення захисної споруди цивільного захисту № 33842 до стану готовності суперечить інтересам Держави у сфері підготовки країни до оборони в умовах воєнного стану та захисту життя людини.

Вказаний висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 03.10.2018 у справі № 826/12192/16, від 25.07.2019 у справі № 820/5164/15.

Суд звертає увагу на те, що захисна споруда цивільного захисту № 33842, що знаходиться за адресою: вулиця Пстрака, 7, село Гвіздець, Коломийський район, Івано-Франківська область, та перебуває на балансі Гвіздецької селищної ради, є стратегічно важливою спорудою цивільного захисту, яка повинна перебувати в справному стані, що є особливо вважливо в умовах введеного в Україні воєнного стану у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, для реального (не ілюзорного, формального тощо) забезпечення Державою гарантованого Конституцією України основоположного права людини на життя, як найвищої соціальної цінності в Україні.

Таким чином, позов Керівника Коломийської окружної прокуратури Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Івано-Франківській області до Гвіздецької селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області про зобов`язання до вчинення дій, спрямований на усунення порушень законодавства у сфері обороноздатності Держави, забезпечення захисту цивільного (мирного) населення, особливо у питаннях підтримання колективних засобів захисту, якими є захисні споруди та інші місця можливого перебування людей для збереження їх життя та здоров`я у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Підсумовуючи свої попередні висновки, суд вважає, що позов належить задовольнити повністю.

Щодо розподілу судових витрат у справі:

Враховуючи зміст частини другу статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про те, що понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору не відшкодовуються. Суду не подано доказів понесення інших витрат.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ВИРІШИВ:

Позов Керівника Коломийської окружної прокуратури Івано-Франківської області (ідентифікаційний код 03530483, вулиця Лесі Українки, 47, місто Коломия, Івано-Франківська область, 78203) в інтересах Держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код 38555228, вулиця Франка, 6, місто Івано-Франківськ, 76018) до Гвіздецької селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області (ідентифікаційний код 20539347, вулиця Українська, 3, селище Гвіздець, Коломийський район, Івано-Франківська область, 78260) задовольнити повністю.

Зобов`язати Гвіздецьку селищну раду Коломийського району Івано-Франківської області (ідентифікаційний код 20539347, вулиця Українська, 3, селище Гвіздець, Коломийський район, Івано-Франківська область, 78260) привести захисну споруду цивільного захисту № 33842, що знаходиться за адресою: вулиця Пстрака, 7, село Гвіздець, Коломийський район, Івано-Франківська область, у готовність до використання за призначенням.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ Боршовський Т.І.