Справа № 520/15021/23
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2023-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

10 жовтня 2023 р. № 520/15021/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Полях Н.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовною заявою Інститута овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України (вул. Інститутська, б.1, Селекційне, Харківський район, Харківська область, 62478, ) до Східного офісу Держаудитслужби (, вул. Володимира Антоновича, буд. 22, корпус 2, м. Дніпро, 49600), третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "СЕНТАЙМ ГРУП" (, вул. Бойко-Павлова, буд. 104, с. Циблі Бориспільський, Переяслав-Хмельницький район, Київська область, 08450) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати висновок Східного офісу Держаудитслужби про результати моніторингу процедури закупівлі UА-2023-02-11 -000677-а від 09 червня 2023 року.

В обґрунтування позову зазначив, що Східний офіс Держаудитслужби не мав повноважень та підстав здійснення моніторингу цієї публічної закупівлі, а Інститутом овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України, як замовником не було допущено порушень, зазначених у оскаржуваному висновку про результати моніторингу закупівлі, а, отже, зазначений висновок є необґрунтованим та таким, що порушує права та інтереси позивача. На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Сторони були належним чином повідомлені про відкриття провадження у справі.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача наголосив на тому, що відсутність у наказі посилання на доручення Держаудитслужби не свідчить про відсутність повноважень на проведення моніторингу процедури закупівлі. При проведенні моніторингу, Офісом правомірно встановлено, що у Додатку 3 до тендерної документації "Інформація про необхідні технічні, якісні та кількісні характеристики предмета закупівлі" Замовником встановлено вимогу, якою передбачено, що: "Автомобільні заправні станції постачальника повинні бути розташовані на відстані не більше п`яти кілометрів від місцезнаходження Замовника, а також на автомобільних дорогах загального користування державного значення по маршруту "Харків - Київ". Для підтвердження технічних, якісних та кількісних характеристик предмета закупівлі Учасник у складі тендерної пропозиції повинен надати, зокрема, перелік автомобільних заправних станцій (АЗС) Учасника або АЗС операторів-партнерів Учасника торгів, на яких реалізується паливо за талонами згідно вимог, наведених у Таблиці 1. З матеріалів тендерної документації вбачається, що Замовник (позивач), як розробник тендерної документації, насамперед для підтвердження технічних, якісних та кількісних характеристик предмета закупівлі встановив вимогу щодо надання учасником інформації про відстань не більше п`яти кілометрів від місцезнаходження Замовника. Тобто, твердження позивача є суперечливими. З одного боку, при наданні пояснення на запит він стверджує, що не вимагав інформацію стосовно координат розташування АЗС, з іншого, при оскарженні, посилається на ці ж координати "Широта" та "Довгота". Стосовно посилання позивачем на файл 6. Технічні вимоги, в частині надання вичерпної інформації зазначив, що у файлі надано лише вимоги, встановлені Замовником, а не інформація, підготовлена учасником згідно з Додатком 3 до тендерної документації, вимоги щодо надання якої встановлені у пункті 1 "Зміст і спосіб подання тендерної пропозиції розділу" 3. "Інструкція з підготовки тендерної пропозиції" тендерної документації. Разом з тим, у пунктах 4.2-4.8 Проекту договору про закупівлю, на який посилається позивач, не конкретизовано, яка кількість, якого виду та яким чином буде здійснюватися відпуск пального. У вищезазначених пунктах лише зазначено про кількість літрів бензину, які одноразово будуть видаватись безпосередньо на станціях АЗС, а саме, 10 та/або 20 літрів пального. В той час, як порушення виявлене у ході проведення моніторингу процедури закупівлі стосується саме відсутності у пунктах 4.2 - 4.8 Проекту договору загальної кількості використаного пального, наприклад: бензин А-95 (у талонах) - 2500 літрів, бензин А-95 (наливом) - 16000 літрів, дизильне паливо - 75000 літрів, нафтовий газ скраплений (у талонах) - 2500 літрів. На підставі викладеного просив відмовити адміністративний позов в повному обсязі.

Керуючись приписами ст. 171, 257, 258 КАС України, суд зазначає, що розгляд позовної заяви здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 229 КАС України, оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи згідно із приписами ст. 258 КАС України, то фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Судом встановлено, що 11.02.2023 року в електронній системі публічних закупівель Інститутом овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України (Замовник) розміщено оголошення про проведення відкритих торгів (з особливостями) на закупівлю товару (бензину А-95 (у талонах). Бензину А-95 (наливом). Дизельного палива. Нафтового газу скрапленого (у талонах)) код ДК 021-2015 (CPV): 09130000-9 "Нафта і дистиляти").

За результатами оцінки тендерних пропозицій у часників, переможцем було визначено ТОВ "СЕНТАЙМ ГРУП".

Так, між Інститутом овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України та ТОВ "СЕНТАЙМ ГРУП" укладено договір про закупівлю товару №21.

На підставі наказу №122 від 23.05.2023 Східними офісом Держаудитслужби прийнято рішення про початок проведення моніторингу закупівлі, щодо дотримання законодавства у сфері публічних закупівель.

Підставою для прийняття рішення про початок моніторингу є виявлені органом державного фінансового контролю ознаки порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель в інформації, оприлюдненій в електронній системі закупівель відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 8 Закону України "Про публічні закупівлі".

Так, 09.06.2023 року Східним офісом Держаудитслужби в електронній системі закупівель оприлюднено висновок про результати моніторингу процедури закупівлі UА-2023-02-11-000677-а, яким зобов`язано усунути порушення вимог абзаців 2 та 3 пункту 1 частини 1 статті 31 Закону №922, абзацу 6 підпункту 2 пункту 41 Особливостей шляхом припинення зобов`язань за договором від 01.03.2023 №21 через укладання додаткової угоди з дотриманням положень Господарського кодексу України і Цивільного кодексу України та протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку, оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про вжиття таких заходів.

Позивачем 15.06.2023 року подано аргументовані заперечення на висновок Східного офісу Держаудитслужби про результати моніторингу процедури закупівлі UА-2023-02-11 -000677-а, які завантажено до електронної системи закупівель Рrozorro.

Позивач вважає, що Східний офіс Держаудитслужби не мав повноважень та підстав здійснення моніторингу цієї публічної закупівлі, а Інститутом овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України, як Замовником не було допущено порушень, зазначених у оскаржуваному Висновку про результати моніторингу закупівлі, а, отже, зазначений Висновок є необґрунтованими та таким, що порушує права та інтереси позивача.

Не погоджуючись із висновком суб`єкта владних повноважень, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду за захистом своїх прав.

По суті спірних відносин, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Компетенцію Держаудитслужби та її міжрегіональних територіальних органів визначено Законом України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" від 26.01.1993 №2939-ХІІ (далі - Закон № 2939-ХІІ) та підпунктами 3, 4 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 № 43 (далі - Положення № 43).

Відповідно до абзацу 2 статті 1 Закону № 2939-ХІІ орган державного фінансового контролю у своїй діяльності керується Конституцією України, Бюджетним кодексом України, цим Законом, іншими законодавчими актами, актами Президента України та Кабінету Міністрів України.

Згідно з частиною 2, 3 статті 2 Закону № 2939-ХІІ державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі, порядок проведення яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 статті 8 Закону України "Про публічні закупівлі" від 25.12.2015 №922 -VIII в редакції від 19.04.2020 (далі - Закону) визначено, моніторинг процедури закупівлі здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, та його міжрегіональні територіальні органи.

Моніторинг процедури закупівлі здійснюється протягом проведення процедури закупівлі, укладення договору про закупівлю та його дії.

Відповідно до частини 6 статті 8 Закону за результатами моніторингу процедури закупівлі посадова особа органу державного фінансового контролю складає та підписує висновок про результати моніторингу процедури закупівлі (далі - висновок), що затверджується керівником органу державного фінансового контролю або його заступником. Такий висновок підлягає оприлюдненню в електронній системі закупівель протягом трьох робочих днів з дня його складання.

Судом встановлено, що оскаржуваний висновок складено уповноваженим органом та своєчасно оприлюднено в електронній системі закупівель.

Щодо встановлених моніторингом порушень суд зазначає наступне.

При проведенні моніторингу, відповідачем встановлено, що у Додатку 3 до тендерної документації "Інформація про необхідні технічні, якісні та кількісні характеристики предмета закупівлі" Замовником встановлено вимогу, якою передбачено, що: "Автомобільні заправні станції постачальника повинні бути розташовані на відстані не більше п`яти кілометрів від місцезнаходження Замовника, а також на автомобільних дорогах загального користування державного значення по маршруту "Харків - Київ". Для підтвердження технічних, якісних та кількісних характеристик предмета закупівлі Учасник у складі тендерної пропозиції повинен надати, зокрема, перелік автомобільних заправних станцій (АЗС) Учасника або АЗС операторів-партнерів Учасника торгів, на яких реалізується паливо за талонами згідно вимог, наведених у Таблиці 1. З матеріалів тендерної документації вбачається, що Замовник (позивач), як розробник тендерної документації, насамперед для підтвердження технічних, якісних та кількісних характеристик предмета закупівлі встановив вимогу щодо надання учасником інформації про відстань не більше п`яти кілометрів від місцезнаходження Замовника. Тобто, твердження позивача є суперечливими. З одного боку, при наданні пояснення на запит він стверджує, що не вимагав інформацію стосовно координат розташування АЗС, з іншого, при оскарженні, посилається на ці ж координати "Широта" та "Довгота". Стосовно посилання позивачем на файл 6. Технічні вимоги, в частині надання вичерпної інформації зазначив, що у файлі надано лише вимоги, встановлені Замовником, а не інформація, підготовлена учасником згідно з Додатком 3 до тендерної документації, вимоги щодо надання якої встановлені у пункті 1 "Зміст і спосіб подання тендерної пропозиції розділу" 3. "Інструкція з підготовки тендерної пропозиції" тендерної документації. Разом з тим, у пунктах 4.2-4.8 Проекту договору про закупівлю, на який посилається позивач, не конкретизовано, яка кількість, якого виду та яким чином буде здійснюватися відпуск пального. У вищезазначених пунктах лише зазначено про кількість літрів бензину, які одноразово будуть видаватись безпосередньо на станціях АЗС, а саме, 10 та/або 20 літрів пального. В той час, як порушення виявлене у ході проведення моніторингу процедури закупівлі стосується саме відсутності у пунктах 4.2 - 4.8 Проекту договору загальної кількості використаного пального, наприклад: бензин А-95 (у талонах) - 2500 літрів, бензин А-95 (наливом) - 16000 літрів, дизильне паливо - 75000 літрів, нафтовий газ скраплений (у талонах) - 2500 літрів.

Суд зазначає, що ТОВ "СЕНТАЙМ ГРУП" була надана довідка перелік автомобільних заправних станцій (АЗС) Учасника або АЗС операторів-партнерів Учасника торгів, на яких реалізується паливо за талонами згідно вимог, наведених у Таблиці 1.

Вказана довідка містить відомості про перелік АЗС на території всієї України в розрізі по областям, їх районам, конкретної поштової адреси, бренду (назви) АЗС, а також має чіткі відомості координат "Широта" та "Довгота" за допомогою яких чітко визначається відстань від місцезнаходження Замовника та найближчої АЗС Учасника торгів.

Вищевказане підтверджується тим, що згідно наявних відомостей у вищевказаній Довідці Учасника торгів за порядковим № 852 наявна АЗС, яка розташована в Харківській області Харківському районі, місто Мерефа вул. Дніпровська, 293А з назвою "АВІАС ПЛЮС" та координатами Широта 49.778611 Довгота 36.033056.

Учасник торгів надав відомості про АЗС на території м. Мерефа Харківського району Харківської області у безпосередній наближеності до с. Селекційне Харківського району Харківської області, де знаходиться Замовник.

Відстань від АЗС Учасника торгів до Замовника складає 0,5 км, що повністю відповідає вимозі розташування АЗС на відстані не більше п`яти кілометрів від місцезнаходження Замовника.

Надання Інформації щодо конкретної відстані АЗС від місцезнаходження Замовника як прямої вимоги в тендерній не містилося.

Таким чином твердження в оскаржуваному Висновку в цій частині не відповідають фактичним обставинам справи.

В частині не надання інформації, яким чином буде здійснюватися відпуск пального, позивач зазначив, що учасником торгів ТОВ "СЕНТАЙМ ГРУП" у файлі 6. Технічні вимоги.pdf. надана вичерпна інформація, відповідно до якої Учасник повністю погоджується із умовами відпуску пального зазначеному у Додатку 3 до тендерної документації та підтверджує, що відпуск пального буде здійснюватися відповідно до вищезазначених умов, які були визначені Замовником.

Разом з тим, у пунктах 4.2. - 4.8 Проекту договору про закупівлю, який є Додатком 4 до тендерної документації чітко передбачені умови відпуску пального, як наливом, так й у талонах.

З умовами проекту Договору погодився Учасник торгів ТОВ "СЕНТАЙМ ГРУП", шляхом його підписання. Крім цього, вказані умови повністю виконуються ТОВ "СЕНТАЙМ ГРУП", в ході виконання зобов`язань за вже підписаним Договором №21.

Крім цього, з вищезазначених питань позивачем, як Замовником надавалися пояснення Східному офісу Держаудитслужби, які опубліковані на майданчику від 08.06.2023.

В частині вимоги здійснити заходи щодо усунення виявлених порушень шляхом припинення зобов`язань за Договором №21 від 01.03.2023 через укладання додаткової угоди з дотриманням положень Господарського кодексу України і Цивільного кодексу України протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про вжиття таких заходів, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 8 ст. 8 Закону №922-VIII протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення органом державного фінансового контролю висновку замовник оприлюднює через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про усунення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, викладених у висновку, або аргументовані заперечення до висновку, або інформацію про причини неможливості усунення виявлених порушень.

Якщо за результатами моніторингу процедури закупівлі виявлено порушення законодавства у сфері публічних закупівель, орган державного фінансового контролю у висновку обов`язково зазначає опис такого порушення, а також зобов`язання щодо усунення порушення (порушень).

У свою чергу, ані Закон України "Про публічні закупівлі", ані Закон України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" не визначає повноваження відповідача зобов`язувати за результатом здійсненого моніторингу закупівлі її замовника вчиняти дії по припиненню зобов`язань за укладеним договором про закупівлю. Зокрема, такі повноваження відсутні і у ст. 5 та 10 Закону №2939-ХІІ, на які здійснено посилання у висновку.

Встановлення вимоги у оскаржуваному Висновку про вчинення дій щодо припинення зобов`язання за договором, з огляду на наведену вище позицію, є порушенням принципу пропорційності.

У той же час, усунення виявленого під час моніторингу порушення вимог законодавства у сфері публічних закупівель у оскаржуваному Висновку міститься вимога зобов`язального характеру, яка є обов`язковою для виконання, та визначає порядок (спосіб) усунення такого порушення.

У даному випадку предметом оскарження є висновок Держаудитслужби про результати моніторингу закупівлі, у якому орган державного фінансового контролю (Держаудитслужба) зазначив про порушення позивачем як підконтрольною установою вимог абзацу другого та третього пункту 1 частини першої статті 31 Закону № 922- VIII, абзацу 6 підпункту 2 пункту 41 Особливостей та у зв`язку з цим, керуючись статтею 8 Закону №922-VIII, зобов`язав позивача здійснити заходи щодо усунення виявлених порушень шляхом припинення зобов`язань за договором №21 від 01.03.2023 через укладання додаткової угоди з дотриманням положень Господарського кодексу України і Цивільного кодексу України.

Визначений Держаудитслужбою спосіб усунення виявлених під час моніторингу порушень, (шляхом припинення зобов`язань за договором шляхом укладання додаткової угоди) у спірному висновку, який є актом індивідуальної дії та породжує обов`язки для позивача, не відповідає критеріям, встановленим частиною другою ст. 2 КАС України.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення суб`єктом владних повноважень конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Відповідач обмежився лише зазначенням у констатуючій частині спірного висновку про порушення позивачем вимог абзацу другого та третього пункту 1 частини першої статті 31 Закону № 922-VІІІ, абзацу 6 підпункту 2 пункту 41 Особливостей та зобов`язав позивача "здійснити заходи щодо усунення виявлених порушень шляхом припинення зобов`язань за договором через укладання додаткової угоди", однак не конкретизував, яких саме заходів має вжити позивач, не визначив спосіб усунення виявлених під час моніторингу порушень, що свідчить про його нечіткість та невизначеність.

Верховний Суд неодноразово, зокрема, у постановах від 10 грудня 2019 року у справі №160/9513/18, від 05 березня 2020 року в справі №640/467/19, від 23 квітня 2020 року у справі №160/5735/19, від 11 червня 2020 року в справі №160/6502/19, від 12 серпня 2020 року у справа № 160/11304/19, від 21 січня 2021 року у справі №400/4458/19, від 21 жовтня 2021 року у справі № 640/17797/20 від 30 листопада 2021 року у справі № 420/5590/19, де вирішувалися подібні правовідносини, висловлював правову позицію, яка полягає у тому, що можливість усунення виявлених порушень прялю залежить від чіткого визначення суб`єктом владних повноважень конкретного заходу (варіанту поведінки) яких слід вжити уповноваженій особі замовника для усунення порушень. Спонукання позивача самостійно визначити на підставі невизначених норм, які саме заходи слід вжити для усунення виявлених порушень, в свою чергу, може призвести до нового можливого порушення позивачем чинного законодавства. Зазначене є порушенням вимог Закону в частині змісту висновку як акту індивідуальної дії.

У контексті спірних правовідносин слід урахувати, що основні вимоги до договору про закупівлю та внесення змін до нього визначено статтею 41 Закону № 922-VІІI, частиною першою якої передбачено, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Отже, замовникам слід керуватися приписами ЦК України та Господарського кодексу України (далі - ГК України), з урахуванням вимог, передбаченими Законом №922-VIII.

Визначення відповідачем способу усунення виявлених порушень шляхом припинення зобов`язань за договором не вирішує питання обґрунтованості та вмотивованості спірного висновку як акту індивідуальної дії, оскільки, зокрема, главою 50 ЦК України передбачено більше десяти способів припинення зобов`язання, серед яких, і припинення зобов`язання виконанням.

Відповідно до частин першої, четвертої статті 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено Законом або договором. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Враховуючи, що вимога контролюючого органу про усунення виявлених порушень законодавства повинні містити чіткі, конкретні і зрозумілі, приписи на адресу підконтрольного суб`єкту (об`єкту контролю, його посадових осіб), які є обов`язковими до виконання останнім, недотримання вказаних вимог спричинює юридичну невизначеність.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 21 січня 2021 року у справі № 120/1297/20-а.

Разом з тим, відповідно до положень ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Також за приписами ст. 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

У той же час, договір про закупівлю товару №21 було укладено між позивачем та ТОВ "СЕНТАЙМ ГРУП" 01.03.2023, тобто до початку моніторингу (23.05.2023) та опублікування висновку (09.06.2023).

Пунктом 11.8. Договору №21 передбачено, що істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами у повному обсязі. Процедура усунення виявлених порушень процедури закупівлі після визначення переможця процедури закупівлі та укладення із ним договору про закупівлю є неможливою.

Подібна правова позиція висловлена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 28.01.2021 року у справі № 160/12925/19 та від 26.08.2021 у справі № 280/2494/19.

Правовими положеннями ч.5 ст. 242 КАС України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладених в постановах Верховного Суду.

При цьому Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), №37801/97, п.36, від 01.07.2003 р. вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень, а у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 р. Європейський суд з прав людини зазначив, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Стосовно інших посилань сторін, то суд зазначає, що згідно з п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 258, 262, 293, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Інститута овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України (вул. Інститутська, б.1, Селекційне, Харківський район, Харківська область, 62478, ) до Східного офісу Держаудитслужби (, вул. Володимира Антоновича, буд. 22, корпус 2, м. Дніпро, 49600), третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "СЕНТАЙМ ГРУП" (, вул. Бойко-Павлова, буд. 104, с. Циблі Бориспільський, Переяслав-Хмельницький район, Київська область, 08450) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати висновок Східного офісу Держаудитслужби про результати моніторингу процедури закупівлі UА-2023-02-11-000677-а від 09 червня 2023 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань зі Східного офісу Держаудитслужби (, вул. Володимира Антоновича, буд. 22, корпус 2, м. Дніпро, 49600) на користь Інститута овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України (вул. Інститутська, б.1, Селекційне, Харківський район, Харківська область, 62478, ) суму судового збору у розмірі 2684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні).

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 10 жовтня 2023 року.

Суддя Н.А. Полях