Справа № 200/2817/22
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2023-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2023 року справа №200/2817/22

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 червня 2022 р. у справі № 200/2817/22 (головуючий І інстанції Логойда Т.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

У С Т А Н О В И В:

В лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому зазначав, що як працюючий пенсіонер звернувся до органу Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, між тим відповідачем прийнято рішення 28.01.2022 року № 60 про відмову в перерахунку пенсії через несплату роботодавцем єдиного соціального внеску за період з 01.04.2016 року по 31.05.2017 року.

Вказане рішення вважав протиправним, оскільки період його роботи підтверджується трудовою книжкою, і він не повинен нести відповідальність за несплату роботодавцем єдиного соціального внеску.

У зв`язку з наведеним позивач просив: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови в перерахунку його пенсії та скасувати рішення від 28.01.2022 року № 60; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області провести перерахунок його пенсії згідно з ч. 4 ст. 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 01.04.2016 року по 31.05.2017 року та зарахувати до страхового та пільгового стажу період його роботи на філії ЗФ Торецька ТОВ Енергоімпекс з 01.04.2016 року по 31.05.2017 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16 червня 2022 р. у справі № 200/2817/22 позов задоволено частково, внаслідок чого визнано неправомірним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 28.01.2022 року № 60 про відмову в перерахунку пенсії, прийняте щодо ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.01.2022 року про перерахунок його пенсії відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із зарахуванням до його страхового стажу періоду роботи з 01.04.2016 року по 31.05.2017 року.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що оскільки в системі персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України не містить даних про перерахування страхових внесків із сум доходів, виплачених на користь позивача за періоди роботи з 01.04.2016 по 24.04.2017 включно, спірний період не можуть бути зараховані до страхового стажу позивача.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 2014 року є отримувачем пенсії за віком; є працюючим пенсіонером.

24.01.2022 року звернувся до органу Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії), а саме періоду його роботи з 01.04.2016 року по 31.05.2017 року.

Подану заяву за принципом екстериторіальності (відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 року №25-1) розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 28.01.2022 року № 60 в перерахунку пенсії відмовлено через те, що в індивідуальних відомостях про застраховану особу (форма ОК-5) в системі персоніфікованого обліку відсутня сплата страхових внесків за період з 01.04.2016 по 31.05.2017 року.

Тобто, фактично позивачу відмовлено в перерахунку пенсії з урахуванням вказаного періоду через несплату роботодавцем позивача (філією ЗФ Торецька ТОВ Енергоімпекс) єдиного соціального внеску за вказаний період роботи.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, яка визначає умови призначення пенсії за віком, передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення відповідного віку та за наявності відповідного страхового стажу.

Частиною 4 ст. 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначено, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно з ч. 4 ст. 21 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування до страхового стажу прирівнюється трудовий стаж, набутий працівником за час роботи на умовах трудового договору (контракту) до набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" (до 01.01.2001 року), а також періоди, починаючи з 1 січня 2016 року, протягом яких особа не підлягала страхуванню за цим Законом, але нею або роботодавцем за неї сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування відповідно до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

До набрання чинності Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування питання пенсійного забезпечення, в тому числі й порядок обчислення стажу для призначення пенсій, регулювалися Законом України Про пенсійне забезпечення.

Відповідно до ст. 56 Закону України Про пенсійне забезпечення до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. Разом з тим, до стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Обов`язок сплати страхових внесків по Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (ч.ч. 6 та 12 ст. 20) та обов`язок сплати єдиного внеску по Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (п. 10 ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 4) покладений на страхувальників (підприємців-роботодавців), які є платниками таких внесків.

Виходячи з положень вказаних Законів найнятий працівник не є самостійним платником таких внесків.

Отже, періоди роботи, за які підприємство-страхувальник нарахувало застрахованій особі - працівнику заробітну плату та утримало з неї відповідні страхові внески (єдиний внесок), повинні зараховуватися до страхового стажу цієї застрахованої особи-працівника незалежно від того, чи сплатило фактично підприємство-страхувальник ці страхові внески, чи ні.

Працівник же не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періоду роботи до страхового стажу за порушення, яке вчинене роботодавцем платником страхових внесків (єдиного внеску).

Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку (в індивідуальних відомостях про застраховану особу позивача (форма Ок-5)) відомостей про сплату підприємством-роботодавцем страхових внесків (єдиного внеску) для нарахування пенсії за спірний період не є підставою для позбавлення особи права на належну пенсію.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 27.03.2018 року в справі №208/6680/16-а, від 24.05.2018 року в справі № 490/12392/16-а, від 04.09.2018 року в справі № 482/434/17, які відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Отже, орган Пенсійного фонду України неправомірно не зарахував спірний період (який підтверджується записами в трудовій книжці позивача) до відповідного стажу, посилаючись на зазначені ним обставини, та неправомірно відмовив в перерахунку пенсії позивача, чим порушив пенсійні права позивача.

При цьому в оскарженому рішенні йшлося лише про страховий стаж, як і в п. 4 ст. 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, на підставі якої позивач просив провести перерахунок його пенсії.

З огляду на наведене порушені пенсійні права позивача підлягають захисту та відновленню частково та іншим шляхом - шляхом визнання неправомірним та скасування оскарженого рішення (яке і створює правові наслідки) із зобов`язанням відповідача повторно розглянути заяву позивача про перерахунок пенсії відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із зарахуванням до його страхового стажу (питання пільгового стажу вказаним рішенням не вирішувалося) спірного періоду роботи (п. 10 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України).

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позову.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 червня 2022 р. у справі № 200/2817/22 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 червня 2022 р. у справі № 200/2817/22 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 09 жовтня 2023 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

І.В. Сіваченко