Справа № 460/18872/23
Суддя: Н.С. Гудима
Дата ухвалення: 2023-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

06 жовтня 2023 року м. Рівне №460/18872/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Гудими Н.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доВідділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвент"
про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, спрямовані на зняття арешту з усього нерухомого майна божника.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що на виконанні у відповідача перебував виконавчий напис щодо звернення стягнення на нерухоме майно, що належить позивачу, в межах якого винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Повідомлено, що вказаний виконавчий напис було неодноразово повернуто стягувачу. Так, вказано, що державним виконавцем 27.06.2019 прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, а виконавче провадження завершене. Вважає, що існування після завершення виконавчого провадження безпідставного, незаконного арешту на майно порушує його конституційне право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, а тому просив скасувати накладений арешт в судовому порядку та позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 09.08.2023 позовна заява залишалася без руху.

Ухвалою суду від 19.09.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та у порядку статті 287 КАС України призначено судове засідання на 27.09.2023.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав. На обґрунтування своїх заперечень зазначив, що 17.02.2016 в межах виконавчого провадження №50201824 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника: трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 . Повідомив, що оскільки виконавче провадження завершене з підстав, що не передбачає зняття арешту з майна боржника, державним виконавцем арешт з майна не знімався. За таких обставин, вважає, що відповідач у спірних правовідносинах діяв правомірно, в межах наданих повноважень та у спосіб, визначений законом, а тому просив у задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні 27.09.2023 судом оголошено перерву до 28.09.2023 для подання додаткових доказів.

В судовому засіданні 28.09.2023 судом оголошено перерву до 04.10.2023 для підготовки додаткових пояснень у справі.

В судове засідання 04.10.2023 представники сторін не прибули, хоча про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлені належним чином. Від обох сторін на адресу суду надійшли клопотання про розгляд справи без їх участі.

У зв`язку з цим, ухвалою від 04.10.2023 суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового розгляду справи (в письмовому провадженні) за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши позовну заяву та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заявлений позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявна інформація про обтяження нерухомого майна, а саме: арешт на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_1 (реєстраційний номер обтяження 29050490 від 22.11.2018).

Судом встановлено, що у Відділі державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебувало виконавче провадження №50201824 з примусового виконання виконавчого напису №1072, виданого 21.05.2013 приватним нотаріусом Паракуда І.В. про звернення стягнення на нерухоме майно - трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 . За рахунок коштів, отриманих від реалізації вказаного нерухомого майна, переданого в іпотеку, запропоновано задовольнити вимоги стягувача - ПАТ "Дельта Банк" в сумі 635556,04 грн. в тому числі: сума заборгованості за кредитом - 74732,05 дол. США, що згідно з курсом НБУ складає 597333,28 грн.; сума заборгованості за відсотками - 4782,03 дол. США, що згідно з курсом НБУ складає 38222,77 грн. Також, виконавчим написом визначено стягнути суму 6355,56 грн. за вчинення виконавчого напису, сплачену стягувачем.

17.02.2016 в межах даного виконавчого провадження №50201824 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_1 та внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Оскільки виконавчим написом визначено майно, на яке необхідно звернути стягнення, 20.11.2018 постановою державного виконавця припинено чинність арешту всього майна боржника та накладено арешт на визначене майно, а саме: трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

27.09.2019 державним виконавцем прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.9 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

21.07.2023 позивач звернувся до Відділу державної виконавчої служби у м.Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з заявою про зняття арешту з належного йому майна.

Листом №179578 від 27.07.2023 у відповідь на дану заяву відповідач повідомив, що оскільки виконавче провадження №22748645 завершене з підстав, що не передбачали зняття арешту з майна боржника, державним виконавцем арешт з майна не знімався.

Вважаючи наявність арешту, накладеного на його майно, безпідставним і протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ від 02.06.2016 (далі Закон №1404-VІІІ).

Статтею 1 цього Закону визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч.1 ст.5 Закону №1404-VІІІ примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з ч.1 ст.18 Закону №1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Одним із таких заходів є звернення стягнення на майно боржника, яке полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Згідно з вимогами ч.1-2 ст. 56 Закону №1404-VІІІ арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Судом встановлено, що на виконанні у Відділі державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебувало виконавче провадження №50201824 з примусово виконання виконавчого напису №1072, виданого 21.05.2013 приватним нотаріусом Паракуда І.В. про звернення стягнення на нерухоме майно - трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 ).

20.11.2018 у межах цього виконавчого провадження №50201824 державним виконавцем винесено постану, якою накладено арешт на майно ОСОБА_1 , а саме: трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

27.09.2019 державним виконавцем прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.9 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, відповідно до п.9 ч.1 ст.37 Закону №1404-VІІІ виконавчий документ повертається стягувачу, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

За правилами ч.5 ст.37 Закону №1404-VІІІ повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, крім випадків, коли виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди.

Наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа передбачені ст.40 Закону №1404-VІІІ.

Згідно з ч.ч.1-2 ст.40 Закону №1404-VІІІ у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Зважаючи на наведене, суд дійшов висновку про те, що законодавством не передбачено обов`язку державного виконавця на зняття арешту у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, визначених п.9 ч.1 ст.37 Закону №1404-VІІІ, оскільки стягувач має право повторно звернутися із заявою про примусове виконання рішення суду, яке не виконано.

Разом з тим, в силу вимог ч.1, ч.6 ст.12 Закону №1404-VІІІ виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Матеріали справи свідчать, що строк пред`явлення виконавчого напису №1072 від 21.05.2013 минув, стягувач не пред`являв виконавчий напис до виконання повторно, будь-які судові рішення про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого напису до виконання також відсутні.

Суд також враховує, що 30.05.2008 між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №1701/0508/76-002, за яким банк зобов`язався надати позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 71000 дол. США на строк з 30 травня 2008 року по 29 травня 2038 року включно та на умовах, передбачених у цьому договорі, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов`язання у повному обсязі у терміни, передбачені цим договором. В договорі також зазначено, що кредит надається позичальнику лише після, зокрема, укладання іпотечного договору про іпотеку об`єкта нерухомості.

Цього ж дня, 30.05.2008 між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 укладено Іпотечний договір №1701/0508/76-002-Z-І, згідно з яким у рахунок забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором №1701/0508/76-002 ОСОБА_1 передав в іпотеку квартиру за АДРЕСА_2 .

25.05.2012 між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, за яким ПАТ «Сведбанк» відступило, а ТзОВ «Дельта Банк» набуло права вимоги, належні ПАТ «Сведбанк» до позичальників, в тому числі ПАТ «Дельта Банк» набуло прав вимоги за кредитним договором №1701/0508/76-002 від 30.05.2008.

06.08.2020 між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «ІВЕНТ» укладено Договір про відступлення прав вимоги №2300/К, за яким в порядку та на умовах, визначених цим договором, Банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів, зазначених у Додатку №1 до цього Договору, надалі за і текстом - Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)) та/або договорами поруки та/або договорами іпотеки (іпотечними договорами) та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього Договору.

Згідно з Реєстром договорів права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами, як Додатку №1 до Договору №2300/К про відступлення прав вимоги від 06 серпня 2020 року, відступлено право вимоги за Кредитним договором №1701/0508/76-002 від 30 травня 2008 року та Іпотечним договором №1701/0508/76-002-Z-1, який посвідчено приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Ткачук М.Ю. 30 травня 2008 року за реєстровим №1177, по яким позичальником/іпотекодацем є ОСОБА_1 .

Як слідує з заяви ТОВ «Фінансова компанія «ІВЕНТ» від 16 липня 2021 року, останнім повідомлено державному реєстратору про відсутність зобов`язання ОСОБА_1 перед ТОВ «Фінансова компанія «ІВЕНТ» щодо повернення грошових коштів за Кредитним договором № 1701/0508/76-002 від 30 травня 2008 року (з усіма змінами та доповненнями, до нього, в тому числі стосовно зміни процентної ставки за користування кредитом, строку кредитування, суми кредиту тощо, що є його невід`ємною частиною), виконання зобов`язань за яким забезпечено Іпотечним договором від 30 травня 2008 року № 1701/0508/76-002-Z-I, посвідченим приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Ткачук М.Ю., 30 травня 2008 року за реєстровим №1177, у зв`язку з чим ТОВ "Фінансова компанія "Івент" просило на підставі цієї заяви припинити заборону відчуження та іпотеку нерухомого майна: трикімнатної квартири АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 .

Зі змісту Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки №266125545 від 16 липня 2021 року за заявою іпотекодержателя ТОВ «Фінансова компанія «ІВЕНТ» про припинення заборони та іпотеки вбачається, що 16 липня 2021 року іпотека трикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_3 припинена.

16 липня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвент»(Первісний кредитор) та ТОВ «АССЕТС KOHCAЛT» (новий кредитор) укладено Договір про відступлення права вимоги № КПД-513-021/21, за яким у відповідності до умов цього Договору Первісний кредитор відступає Новому кредитору Право вимоги до Боржників, зазначених у Додатку №1 до цього Договору, що належать Первісному кредитору на підставі Основних договорів, а Новий кредитор зобов`язується прийняти зазначене вище Право вимоги та перерахувати Первісному кредитору кошти у сумі Ціни відступлення.

16 липня 2021 року між ТОВ «АССЕТС КОНСАЛТ» та гр. ОСОБА_2 укладено Договір про відступлення права вимоги № 043/21, за яким у відповідності до умов цього Договору Первісний кредитор відступає Новому кредитору Право вимоги до Боржників, зазначених у Додатку №1 до цього Договору, що належать Первісному кредитору на підставі Основних договорів, а Новий кредитор зобов`язується прийняти зазначене вище Право вимоги та перерахувати Первісному кредитору кошти у сумі Ціни відступлення.

Як слідує з Реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, боржників за такими договорами як Додатку №1 до Договору відступлення права вимоги №043/21 від 16 липня 2021 року та акта прийому-передачі документації від 16 липня 2021 року, відступлено право вимоги за Кредитним договором №1701/0508/76-002 від 30 травня 2008 року, по якому позичальником є ОСОБА_1 .

Вказані обставини встановлені рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 01.02.2022 у справі №569/20212/21, що набрало законної сили 10.11.2022.

Таким чином, згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 16.07.2021 за заявою іпотекодержателя ТОВ «Фінансова компанія «Інвент» припинено заборону та іпотеку квартири АДРЕСА_2 , за іпотечним договором №1701/0508/76-002-Z-I від 30.05.2008, на підставі якого вчинено виконавчий напис №1072 від 21.05.2013.

При цьому, суд звертає увагу на зміни в Законі №1404-VІІІ, внесені Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про виконавче провадження" щодо створення умов для виконання угод про врегулювання спору (мирових угод), укладених між іноземним суб`єктом та державою Україна", які вступили в силу з 05.08.2021.

Так, зазначеним законом статтю 40 Закону №1404-VІІІ доповнено частиною четвертою такого змісту: "4. У разі якщо після повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених частиною першою статті 37 цього Закону, встановлено, що виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди, арешти з майна боржника знімаються, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті під час примусового виконання рішення заходи, про що виконавець виносить постанову, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, виконавець вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна".

На реалізацію вказаної норми 26.08.2021 Міністерством юстиції України прийнято Наказ № 3025/5 "Про внесення змін до деяких нормативно-правових актів Міністерства юстиції України", яким внесено до пункту 20 розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2832/5), зокрема, такі зміни: 2) після абзацу другого доповнити новими абзацами третім, четвертим такого змісту: "У разі якщо після повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених частиною першою статті 37 Закону України "Про виконавче провадження", встановлено, що такий виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди, виконавець, керуючись частиною четвертою статті 40 Закону України "Про виконавче провадження", виносить постанову про скасування заходів примусового виконання, здійснених під час виконання такого виконавчого документа, без винесення постанови про відновлення виконавчого провадження.

Копія постанови виконавця про скасування заходів примусового виконання в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника. У випадках, передбачених законом, на підставі постанови про скасування заходів примусового виконання виконавець вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна".

Вказані зміни набули чинності з 10.09.2021.

Таким чином, після внесення вищезазначених змін законодавець передбачив обов`язок, в тому числі й державного виконавця в разі, зокрема, встановлення, що виконавчий документ не підлягає виконанню - зняти арешти з майна боржника та виключити відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників, скасувати інші вжиті під час примусового виконання рішення заходи, про що винести відповідну постанову, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, виконавець має вчинити дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що можливість та обов`язок реалізувати наведені приписи після повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених ч.1 ст.37 Закону №1404-VІІІ прямо передбачена Законом №1404-VІІІ.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач звертався до відповідача із проханням зняти арешт з майна боржника. Проте, незважаючи на викладене, відповідачем вказаних дій вчинено не було.

Суд враховує, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що відповідно до Закону №1404-VІІІ підлягає примусовому виконанню. В свою чергу, відсутність виконавчого провадження свідчить про відсутність правової підстави для здійснення примусового виконання рішення, а отже і відсутність правової підстави для забезпечення його реального виконання.

У відзиві на позов відповідач повідомив, що виконавче провадження №50201824 завершене 27.06.2019 та знищене відповідно акту від 27.02.2023.

Як закінчення виконавчого провадження, так і повернення виконавчих документів з різних підстав, законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, за яким жодні інші дії державного виконавця не проводяться

Суд звертає увагу, що наявність арешту на майно позивача порушує його конституційне право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю (ст. 41 Конституції України).

Окрім того, згідно із статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Зміст цієї статті полягає, серед іншого, в тому, що має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти шляхом вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Системний аналіз положень Закону №1404-VIII, зокрема приписів статей 13, 18, 37, 40, вказує на те, що посадові особи органу ДВС діють лише в рамках відкритих виконавчих проваджень, а повноваження державного виконавця як щодо накладення арешту на майно, так і щодо його скасування можуть бути реалізовані ним винятково під час здійснення виконавчого провадження.

Проте, як вже зазначалося, виконавче провадження, в рамках якого відповідачем накладено арешт на майно позивача, завершене і знищене. Водночас, в силу вимог закону накладений органом ДВС арешт на майно боржника підлягає зняттю (скасуванню) саме в рамках виконавчого провадження і не інакше.

Більше того, визначений ч.4 ст.59 Закону №1404-VIII перелік підстав для зняття виконавцем арешту з майна (коштів) боржника є вичерпним, а згідно з ч.5 цієї статті - у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Разом з тим, суд зауважує, що законні права та інтереси позивача, за захистом яких він звернувся до суду, насамперед порушуються наявністю у відповідних реєстрах інформації про державну реєстрацію обтяжень, а саме: арешту його майна, номер запису про обтяження №29050490.

Відповідно до ст.59 ч.2 Закону №1404-VIII у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Згідно з ч.1 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державним реєстратором є: 1) громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав; 2) нотаріус; 3) державний, приватний виконавець - у разі накладення/зняття таким виконавцем арешту на нерухоме майно під час примусового виконання рішень відповідно до закону.

Пунктом 1 ч.2 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили.

Рішення суду про зняття арешту з майна є підставою для припинення обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, реєстрація чого відноситься до повноважень державного реєстратора.

Встановлені судом обставини справи та становище, в якому опинився позивач у зв`язку з існуванням чинного арешту його рухомого і нерухомого майна, дають суду підстави для висновку, що належним та найбільш ефективним способом захисту порушених прав та інтересів позивача у цьому випадку є прийняття судом рішення про скасування арешту з майна, яке належить на праві власності ОСОБА_1 , накладеного постановою від 20.11.2018 ВП №50201824 (номер запису обтяження №29050490), та зобов`язання відповідача внести відомості до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо скасування арешту нерухомого майна, накладеного відповідно до постанови про арешт майна боржника ВП №50201824 від 20.11.2018.

Згідно з частинами 1-2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході судового розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності своїх дій у спірних правовідносинах, доводи позивача обґрунтовані, підтверджені належними та допустимими доказами, а факт наявності у позивача порушеного права знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду.

За таких обставин, позов ОСОБА_1 слід задовольнити повністю.

В силу приписів статті 139 КАС України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241-246, 255, 270-272, 287 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Скасувати арешт нерухомого майна, яке належить на праві власності ОСОБА_1 , накладений згідно з постановою Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 20.11.2018 (номер запису про обтяження: №29050490).

Зобов`язати Відділ державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести відомості до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо скасування арешту нерухомого майна ОСОБА_1 , накладеного відповідно до постанови про арешт майна боржника ВП №50201824 від 20.11.2018.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Днем подання апеляційної скарги є день її надходження до відповідного суду. Строк подання апеляційної скарги не може бути поновлено. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 06 жовтня 2023 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Відділ державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Замкова, 22А,м. Рівне,Рівненська обл., Рівненський р-н,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 35007146)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвент" Адреса: 01011, м.Київ, вул.Панаса Мирного, буд.28-А, офіс 151.

Суддя Н.С. Гудима