Справа № 160/126/23
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2023-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 жовтня 2023 року м. Дніпросправа № 160/126/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Чепурнова Д.В.,

розглянувши в у порядку письмового провадження в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 січня 2023 року про відмову у відкритті провадження

в адміністративній справі №160/126/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 січня 2023 року відмовлено у відкритті провадження у справі №160/126/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

Не погодившись з ухвалою суду позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права та неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти нове рішення про задоволення адміністративного позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції, відмовляючи у відкритті провадження у цій справі на підставі положень ст. 170 КАС України, дійшов передчасного висновку про звернення ОСОБА_1 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до того ж відповідача, з тим самим предметом та з тих самих підстав, щодо якого є такі, що набрали законної сили, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.03.2020 року та постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 25.08.2020 року по справі №160/1961/20, оскільки у справі 160/1961/20 суди роз`яснили позивачу, що звернення останнього з пенсійного питання, щодо призначення, не нарахування та не виплати пенсії вчасно з 01.01.2018 і не в повному розмірі, є передчасним, яке можливо реалізувати виключно після призначення пенсії за заявою відповідної форми (додаток 3 п. 4.1 Порядок №22-1). Крім того, позивач вважає, що судом першої інстанції безпідставно не було враховано, що ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.10.2022 у справі №182/3815/22 відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про відшкодування суб`єктом владних повноважень заподіяної шкоди, зобов`язання вчинити певні дії, та роз`яснено ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 його право звернутися до Дніпропетровського окружного суду для розгляду позову в порядку адміністративного судочинства.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, надану правову оцінку дослідженим судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 25.01.2018 звернувся до управління Пенсійного фонду України із заявою, якою просив прийняти відповідні документи для попереднього визначення права на пенсію, здійснення перевірки довідок про заробітну плату і довідок про роботу (пільгову роботу) які будуть використані для призначення пенсії.

У відповідь на вказану заяву листом від 31.01.2018 №2124/06/08 Нікопольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області повідомило, зокрема, що згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення чоловіками 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 01 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 01 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року не менше 25 років. Станом на 25.01.2018 страховий стаж позивача становить 23 роки і 13 днів.

27.02.2018 ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу із заявою щодо надання довідки про наявний страховий стаж, у відповідь на яку надано довідку від 28.02.2018 №80/03-18 про наявний страховий стаж, відповідно до якої, вік, визначений ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 60 років, страховий стаж 25 років, та з огляду на наявний стаж у 23 роки 13 днів, позивач матиме право на пенсійну виплату з 02.01.2021.

Листом від 26.10.2018 №Д16394 18 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за результатами звернення позивача від 16.10.2018 з питання призначення пенсії, повідомило, зокрема, про наявність страхового стажу 23 роки 13 днів, та зазначило, що право на пенсію у позивача настало 02.01.2018 (на наступний день після досягнення 60 річного віку - ІНФОРМАЦІЯ_2 ), проте з 01.01.2018 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 25 років.

Листом від 21.06.2019 №4426/Д-09 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за результатами звернення ОСОБА_1 з питання призначення пенсії, зокрема, вкотре зазначено, що оскільки заявник досяг пенсійного віку 60 років ІНФОРМАЦІЯ_2 , то необхідний стаж для призначення пенсії за віком повинен складати 25 років, крім того, звернуто увагу, що заява для розгляду питання призначення пенсії та необхідні документи ОСОБА_1 не надавалася.

Листом від 27.09.2019 №22795/Д-11 у відповідь на скаргу позивача від 15.08.2019, Пенсійний фонд України, повідомив, що у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу у 25 років підстави для призначення пенсії за віком при досягненні 60 річного віку відсутні, водночас наявність 23 років страхового стажу дає право на призначення пенсії за віком у 63 роки.

Вважаючи, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було допущено протиправну бездіяльність щодо не призначення, не нарахування та невиплати, пенсії за віком, починаючи з 01.01.2018, ОСОБА_1 звернувся 19.02.2020 до суду із позовом у справі №160/1961/20, у якому просив суд:

- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не призначення, не нарахування та невиплати - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , пенсії за віком, починаючи з 01.01.2018 року, протиправною

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити, нарахувати та виплатити - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , пенсію за віком, починаючи з 01.01.2018 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.03.2020, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 25.08.2020, у справі №160/1961/20 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог у справі №160/1961/20 суд першої інстанції виходив з того, що: «з повідомлених сторонами обставин та доказів на їх підтвердження суд встановив, що позивач не звертався до відповідача із заявою за формою, передбаченою додатком 3 до Порядку № 22-1, а отже, не розпочав процедуру оформлення пенсії за віком. Відповідно, відповідач не приймав рішення про призначення або про відмову в призначенні пенсії за віком. Спеціалістами ПФУ листами від 31.01.2018 року (вих..№2124/06/08), 26.10.2018 року (вих..№Д16394-18), 21.06.2019 року (вих. №4426/Д-09), 27.09.2019 року (вих..№22795/Д-11) надані лише консультації на підставі поданих позивачем документів та повідомлено про термін, з якого можливе призначення пенсії. Спір щодо відмови у призначенні пенсії на підставі того, що на час досягнення позивачем 60 річного віку страховий стаж позивача становив менше 25 років може бути розглянуто виключно після звернення особи із заявою про призначення пенсії встановленої форми.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Отже, оскільки на момент звернення позивача до суду, відсутні будь-які докази належного звернення позивача із заявою про призначення пенсії за віком, відповідач право позивача на отримання пенсії за віком не порушував, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки є передчасними.».

З аналізу наведеного слідує, що судом у справі №160/1961/20 було встановлено передчасність звернення позивача із позовом до суду, оскільки на момент звернення позивача до суду, останній не звертався до відповідача із належним чином оформленою заявою про призначення пенсії за віком та відповідно відповідач право позивача на отримання пенсії за віком не порушував.

Поряд із зазначеним 12.12.2018 ОСОБА_1 звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, а саме: трудової книжки останнього.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.02.2019, яке набрало законної сили 28.03.2019, у справі 182/9544/18 заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів задоволено. Встановлено юридичний факт того, що трудова книжка заповнена 13.05.1975 року на ім`я « ОСОБА_3 » належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , мешкає за адресою АДРЕСА_1 ).

25.01.2021 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії з наданням відповідних документів.

За результатами розгляду вказаної заяви пенсійним органом було призначено позивачу пенсію за віком з 02.01.2021, яку обчислено відповідно до Закону України №1058.

ОСОБА_1 , вважаючи, що пенсійний орган своїми рішеннями від 28.02.2018 №80/03-18 (довідка про наявний страховий стаж) та від 02.01.2021 (про призначення пенсії за віком) порушив права позивача та заподіяв йому матеріальну шкоду на загальну суму 255 018,39 грн, не призначивши, не нарахувавши та не включивши в документи суму пенсії в повному розмірі до виплати з 02.01.2018 по 02.01.2021 і не виплачуючи її в повному обсязі починаючи з 02.01.2018 по теперішній час як за призначенням так і за перерахунком, звернувся із позовом до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Проте ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.10.2022, яка набрала законної сили 09.11.2022, у справі №182/3815/22 відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про відшкодування суб`єктом владних повноважень заподіяної шкоди, зобов`язання вчинити певні дії. Відмовляючи у відкритті провадження суд виходив з того, що «позов пред`явлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, який є суб`єктом владних повноважень, щодо зобов`язання суб`єкта владних повноважень, відшкодувати заподіяну шкоду при призначенні пенсії, перерахувати та включити в документи до виплати розмір пенсії відповідно нормам діючого законодавства за Законом України від 03.10.2018 №2148-VIII, тобто, між сторонами відсутній спір про право цивільне. Враховуючи викладене, вимоги позивача підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.».

Враховуючи приписи ухвали Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.10.2022 у справі №182/3815/22 щодо необхідності розгляду заявлених ОСОБА_1 вимог в порядку адміністративного судочинства, ОСОБА_1 27.12.2022 направив до Дніпропетровського окружного адміністративного суду позовну заяву у справі №160/126/23, в якій просив суд:

- визнати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () від 28.02.2018 року за № 80/03-18 щодо не призначення, не нарахування, невиплати пенсії вчасно з 01.01.2018 року і в повному розмірі протиправним, внаслідок чого позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) була заподіяна матеріальна шкода;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () відшкодувати позивачу, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) заподіяну шкоду при призначенні пенсії, перерахувати та включити в документи до виплати розмір пенсії відповідно нормам діючого законодавства за Законом України від 03.10.2017 року № 2148-VIII сумою в (5785, 00 гривень) виплатити (відшкодувати) у незаконний, протиправний спосіб стягнену на користь Пенсійного фонду і вчасно не виплачену пенсії, приватну власність, яка за період з 01.01.2018 по 30.11.2022 року склала (143 016,20 гривень) позивачу пенсіонеру, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Однак, як зазначалось вище, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 січня 2023 року відмовлено у відкритті провадження у справі №160/126/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі №160/126/23 суд першої інстанції виходив з того, що позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до того ж відповідача, з тим самим предметом та з тих самих підстав, щодо якого є такі, що набрали законної сили, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.03.2020 року та постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 25.08.2020 року по справі № 160/1961/20.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у цій справі з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, серед іншого, чи немає підстав для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Підстави відмови у відкритті провадження в адміністративній справі передбачені частиною 1 статті 170 КАС України, зокрема, пунктом 2 встановлено, що суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Зазначена підстава для відмови у відкритті провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті і остаточно вирішені по суті. Перешкодою для звернення до суду є наявність у тотожному спорі рішення або постанови суду, що набрали законної сили, або ухвали про закриття провадження у справі.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.

Позови вважаються тотожними лише тоді, коли в них співпадають сторони, предмет і підстави, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. У випадку зміни хоча б одного з цих елементів позови вважаються не тотожними і суддя не вправі відмовити у відкритті провадження у справі.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин. Відтак, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 09 жовтня 2018 року у справі № 809/487/18, від 13 липня 2020 року у справі № 620/3960/19.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відмовляючи у відкритті провадження у цій справі, суд першої інстанції не здійснив перевірку підстав для пред`явлення нового позову на предмет їх тотожності з підставами у справі №160/1961/20, залишивши без уваги аргументи позивача про: звернення останнього до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів (трудової книжки); звернення до пенсійного органу за призначенням пенсії у 2021 році та, як наслідок, про призначення пенсійним органом позивачу пенсії за віком з 02.01.2021; незгоду позивача з розміром призначеної з 02.01.2021 пенсії та з довідкою від 28.02.2018 №80/03-18 про наявний страховий стаж, яка не оскаржувалась позивачем у справі №160/1961/20, та вплинула на розмір призначеної пенсії за віком та момент, з якого її було призначено.

Більш того, судом першої інстанції не було надано належної оцінки тому, що підставою для відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 у справі №160/1961/20 слугувала саме передчасність вимог останнього у зв`язку з відсутністю доказів звернення до відповідача із заявою встановленої форми про призначення пенсії станом на момент звернення до суду, а не відсутність у нього права на призначення пенсії за віком з 01.01.2018.

Водночас, як зазначалось вище, у 2021 році позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком, за результатами розгляду якої пенсійним органом було прийнято рішення про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком з дати (02.01.2021) та у розмірі, які, на думку позивача, не відповідають положенням чинного законодавства.

Отже, з наведеного слідує, що адміністративний позов по даній справі відрізняється від адміністративного позову, розглянутого по справі №160/1961/20 за підставами його подання та частково за його предметом, що зумовлює відсутність правових підстав для застосування судом першої інстанції приписів п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України та відмови у відкритті провадження по справі.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції, відмовляючи у відкритті провадження у цій справі, дійшов передчасного висновку про наявність в межах спірних правовідносин рішень у справі №160/1961/20 за позовом до того ж відповідача, з тим самим предметом та з тих самих підставі, що призвело до порушення судом першої інстанції норм процесуального права, та, як наслідок, до неправильного вирішення питання. Відтак, ухвала суду першої інстанції у даній адміністративній справі від 09 січня 2023 року підлягає скасуванню, а справа №160/126/23 направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Водночас суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що вимоги апеляційної скарги позивача в частині ухвалення нового рішення та задоволення адміністративного позову задоволенню не підлягають, оскільки з урахуванням положень п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України за наслідками скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, суд апеляційної інстанції не має повноважень розглядати справу по суті спору та приймати відповідне рішення, натомість апеляційний суд уповноважений направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 311, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 січня 2023 року у справі №160/126/23 скасувати.

Адміністративну справу №160/126/23 направити до Дніпропетровського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя С.М. Іванов

суддя Д.В. Чепурнов