Справа № 380/18221/23
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2023-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2023 рокусправа № 380/18221/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Кедик М.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Міністерства внутрішніх справ України, у якому просить суд:

- визнати протиправними дії Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області щодо відмови щодо повернення без прийняття рішення матеріалів ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням II групи інвалідності;

- зобов`язати Ліквідаційну комісію Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області у 15-дениий строк після отримання заяви (рапорту) та повного пакета документів від ОСОБА_1 надіслати до Міністерства внутрішніх справ України подані документи та висновок щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням йому другої групи інвалідності відповідно до пункту 8 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850.

Ухвалою від 08.08.2023 суддя відкрила спрощене провадження в адміністративній справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що після встановлення позивачу 16.05.2023 ІІ групи інвалідності, у зв`язку із захворюванням, пов`язаним із проходженням служби в органах внутрішніх справ, у нього виникло право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму. Позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату відповідної допомоги. Проте, у задоволенні заяви та виплаті допомоги позивачу відмовили з тих підстав, що від дати первинного огляду МСЕК пройшло більше двох років. Позивач вважає вказані дії протиправними.

Відповідач подав відзив на позовну заяву від 25.08.2023 (вх. № 65361), у якому зазначає, що підставою для відмови позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги слугувало те, що після первинного огляду МСЕК позивача пройшло більше двох років. У даному випадку протиправності дій, допущених ГУ МВС України у Львівській області в особі Ліквідаційної комісії, немає і бути не може, оскільки ОСОБА_1 не мав права на отримання грошової допомоги відповідно до Порядку № 850. Просить відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та надав їм правову оцінку.

Позивач проходив службу в органах внутрішніх справ України.

Відповідно до наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області від 29.06.2005 позивача звільнено з органів внутрішніх справ у відставку.

26.06.2005 під час первинного огляду позивачу встановлено третюгрупу інвалідності у зв`язку захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ, що підтверджується свідоцтвом про хворобу № 290.

ОСОБА_1 22.08.2006 проведено виплату страхової суми в розмірі 4 250,00 грн за державним обов`язковим страхуванням на підставі встановленої МСЕК 50 % втрати працездатності.

Під час повторного огляду 16.05.2023 позивачу встановлена ІІ групу інвалідності через захворювання, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, що підтверджується довідкою МСЕК від 01.06.2023 Серії 12ААА № 027021 та випискою з акта огляду № 740699.

У зв`язку із отриманням II групи інвалідності, позивач звернувся до Головного управління МВС України у Львівській області із заявою про призначення одноразової грошової допомоги.

Листом від 13.07.2023 № 38 Головне управління МВС України у Львівській області повідомило позивача, що з дати первинного встановлення ступеня втрати працездатності до повторного огляду та встановлення згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищої групи пройшло більше двох років, а також відсутність у поданих матеріалах необхідного переліку документів, передбаченого пунктом 7 Порядку унеможливлюють формування висновку та скерування матеріалів до МВС України для прийняття рішення щодо проведення виплати. Враховуючи викладене відповідачем повернуто позивачу матеріали щодо призначення одноразової грошової допомоги, як такі, що не відповідають вимогами чинного законодавства.

Не погоджуючись із вказаними діями відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про Національну поліцію», Законом України «Про міліцію» та постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» від 21.10.2015 № 850(далі - Порядок 850).

Пунктом 5 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» Закон України «Про міліцію» визнано таким, що втратив чинність.

Відповідно до абз. 2 п. 15 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Абзацом 3 п. 15 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію» зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію» у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності, йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Днем виникнення права на отримання грошової допомоги є, у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності, дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Пунктом 7 Порядку № 850 визначено, що працівник, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 Порядку № 850, та висновок щодо виплати грошової допомоги.

Міністерство внутрішніх справ України в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 Порядку № 850 документів приймає рішення про призначення або, у випадках передбачених пунктом 14 Порядку № 850, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Згідно з пунктом 9 Порядку № 850 Міністерство внутрішніх справ в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Як встановлено судом, листом від 13.07.2023 № 38 Головне управління МВС України у Львівській області повідомило позивача, що з дати первинного встановлення ступеня втрати працездатності до повторного огляду та встановлення згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищої групи пройшло більше двох років, а також відсутність у поданих матеріалах необхідного переліку документів, передбаченого пунктом 7 Порядку унеможливлюють формування висновку та скерування матеріалів до МВС України для прийняття рішення щодо проведення виплати. Враховуючи викладено відповідачем повернуто позивачу матеріали щодо призначення одноразової грошової допомоги, як такі що не відповідають вимогами чинного законодавства.

Разом з тим, відповідно до п. 14 Порядку № 850 призначення і виплата грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без установлення інвалідності працівника міліції за висновком комісії з розслідування нещасного випадку є наслідком:

учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку;

учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння;

навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом);

подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.

Отже, передумовою отримання особою одноразової грошової допомоги є звернення до уповноваженого органу, в цьому випадку Головне управління МВС України у Львівській області із відповідною заявою та іншими необхідними документами, які в установлений строк розглядаються цим органом, після чого складається висновок щодо виплати грошової допомоги, який направляється МВС для прийняття відповідного рішення про призначення або про відмову в призначенні грошової допомоги.

Тобто, на Головне управління МВС України у Львівській області покладено обов`язок направити до Міністерства внутрішніх справ України висновок та документи для прийняття рішення про призначення або про відмову у призначені одноразової грошової допомоги, а до компетенції Міністерства внутрішніх справ України віднесено прийняття відповідного рішення.

Таким чином, компетентним органом з прийняття рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги є Міністерство внутрішніх справ України, яким питання щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги у встановленому законодавцем порядку не вирішувалося.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, в постановах від 13.02.2018 у справі № 808/1866/16, від 19.09.2018 у справі № 530/1280/17, від 03.10.2018 у справі № 361/7249/17 та постанові від 12.07.2019 року у справі № 554/5405/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд зазначає, що відповідач у справі відповідно до положень Порядку 850 (пункт 8) має подати МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 Порядку № 850, та висновок щодо виплати грошової допомоги.

Стосовно доводів відповідача про те, що з дати первинного встановлення позивачу ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності до дати повторного огляду та встановлення згідно рішення МСЕК групи інвалідності пройшло більше двох років, тому підстави для формування висновку щодо виплати позивачу грошової допомоги відсутні, суд зазначає, що положеннями Порядку 850 не надано відповідачеві повноважень приймати рішення про виплату чи про відмову у виплаті такої допомоги.

Доводи відповідача про те, що відсутність у поданих матеріалах необхідного переліку документів, передбаченого пунктом 7 Порядку унеможливлюють формування висновку та скерування матеріалів до МВС України для прийняття рішення щодо проведення виплати, суд відхиляє та враховує висновок Верховного Суду, який викладений у постанові від 19.02.2019 в справі № 802/498/18-а, про те, що повернення документів як таких, що не відповідають вимогам законодавства, Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції не передбачено, а тому повернення документів позивача без прийняття рішення про призначення чи відмову у призначенні одноразової грошової допомоги суперечить Порядку № 850.

Отже, відповідач у будь-якому випадку повинен скласти висновок, при цьому, суд звертає увагу, що висновок щодо виплати грошової допомоги може бути як позитивним (про наявність підстав для виплати) так і негативним (про відсутність підстав для виплати).

Порядок 850 не визначає випадків, коли у складенні висновку може бути відмовлено, чи випадків коли може бути відмовлено у направленні документів до МВС.

Відповідно у подальшому, Міністерство внутрішніх справ України в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 Порядку № 850 документів приймає рішення про призначення або про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Враховуючи зазначене правове регулювання спірних правовідносин, а також встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо відмови позивачу в складанні відповідного висновку та поданні до МВС України матеріалів щодо призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги, є протиправним, оскільки вчинені з порушенням норм Порядком № 850.

Порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом зобов`язання відповідача скласти та направити до Міністерства внутрішніх справ України висновок щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням II групи інвалідності відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні критерії відповідачем не дотримані, що зумовило звернення позивача за захистом порушених прав та інтересів до суду.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 6, 14, 242, 243, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (пл. Генерала Григоренка, 3, м. Львів, 79007, ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 у складанні та поданні на розгляд до Міністерства внутрішніх справ України висновку щодо призначення йому одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням ІІ групи інвалідності та поданих ним документів.

3. Зобов`язати Ліквідаційну комісію Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області скласти та направити до Міністерства внутрішніх справ України висновок щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням II групи інвалідності відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 10.10.2023.

Суддя Кедик М.В.