Справа № 640/16767/21
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2023-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2023 року № 640/16767/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., при секретарі судового засідання Ставничому Н.В., за участю: прокурора Шевченко О.В., представника позивача Кульги О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Першого заступника керівника Київської міської прокуратури в інтересах держави в особі Департаменту охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіантбуд» про зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Перший заступник керівника Київської міської прокуратури в інтересах держави в особі Департаменту охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіантбуд» про зобов`язання укласти договір охорони культурної спадщини.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.06.2021 адміністративний позов повернуто позивачу.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.10.2021 апеляційну скаргу Першого заступника керівника Київської міської прокуратур залишено без задоволення, ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.06.2021 - без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду 17.11.2022 касаційну скаргу Першого заступника керівника Київської міської прокуратури задоволено, ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.06.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.10.2021 у справі №640/16767/21 скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою від 06.12.2022 Окружний адміністративний суд міста Києва прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив загальне позовне провадження в адміністративній справі №640/16767/21 та призначив підготовче засідання на 03.02.2023.

На виконання вимог Закону України від 13.12.2022 №2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду», Окружним адміністративним судом міста Києва адміністративну справу № 640/16767/21 скеровано за належністю до Київського окружного адміністративного суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим суддею визначено Щавінського В.Р.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07.02.2023 прийнято адміністративну справу до провадження за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовку справи до судового розгляду та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.04.2023 закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

В обґрунтування вимог прокурор зазначає, що ТОВ «Авіантбуд» з 21.10.2011 по теперішній час є власником будинку за адресою: Андріївський узвіз, 18 у м. Києві, який має статус пам`ятки архітектури та містобудування місцевого значення. Однак, відповідач всупереч норм чинного законодавства України станом на час подання цього позову не уклав з Департаментом охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Департамент) охоронного договору на пам`ятку місцевого значення, її утримання і збереження у належному стані, що призводить до руйнування пам`ятки місцевого значення та її поступового знищення. Тому, факти ухилення відповідача від укладання охоронного договору та виконання обов`язку щодо утримання пам`ятки у належному стані свідчать про наявність підстав для зобов`язання ТОВ «Авіантбуд» укласти охоронний договір у судовому порядку.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, правом, передбаченим статтею 162 КАС України, не скористався, відзив до суду не надіслав.

У черговому судовому засіданні, яке відбулось 25.09.2023, прокурор та представник позивача підтримали свої вимоги та заперечення.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про місце, дату та час розгляду справи третя особа повідомлена належним чином.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази та з`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення представників сторін судового процесу, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Суд з матеріалів справи встановив, що наказом Управління охорони пам`яток історії, культури та історичного середовища Київської міської державної адміністрації від 30.12.1996 № 14 будинок прибутковий 1891 року за адресою: Андріївський узвіз, 18 у м. Києві (технічна адреса: Андріївський узвіз, 18, літ. А) визнано щойно виявленим об`єктом культурної спадщини (вид - архітектура).

Прибутковий будинок зведений за проектом архітектора А. Краусса в садибі К. Ярославської, розташований на червоній лінії забудови однієї з найдавніших вулиць міста, на терасній, розвиненій вглиб ділянці, яка виходить на Замкову гору, на території державного історико-архітектурного заповідника «Стародавній Київ». Будинок цегляний, двоповерховий, складної конфігурації у плані. Архітектура будинку вирішена у спрощених неоренесансних формах. У приміщеннях на стелях зберігся первісний ліпний декор.

Водночас, вказаний об`єкт розташований у Центральному історичному ареалі міста Києва, визначеному Історико-архітектурним опорним планом м. Києва (межі ареалу затверджено у складі Генерального плану м. Києва рішенням Київської міської ради від 28.03.2002 №370/1804); на території Державного історико-архітектурного заповідника «Стародавній Київ» (постанова Ради Міністрів УРСР від 18.05.1987 № 183), межі якого визначено розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 17.05.2002 № 979; на території пам`ятки археології місцевого значення «Культурний шар Подолу» XI-XVIII ст. (рішення виконкому Київської міської ради народних депутатів від 17.11.1987 № 1112); на території пам`ятки містобудування національного значення «Замкова гора - Андріївський узвіз» ІХ-ХІІІ ст., VII- ХХ ст. (постанова Кабінету Міністрів України від 10.10.2012№ 929, охоронний № 260060-Н); на території пам`ятки ландшафту і історії місцевого значення «Історичний ландшафт Київських гір і долини р. Дніпра» (наказ Міністерства культури і туризму України від 03.02.2010 № 58/0/16-10 у редакції наказу Міністерства культури України від 16.06.2011 № 453/0/15-11).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником нежилого будинку (літ. А), загальною площею 562, 1 кв. м на Андріївському узвозі, 18 у місті Києві з 2007 року є ТОВ «Авіантбуд».

Згідно з листом Департаменту від 30.12.2020 № 066-4583 між Головним управлінням охорони культурної спадщини КМДА та ТОВ «Авіантбуд» 10.08.2007 укладено охоронний договір на щойно виявлений об`єкт культурної спадщини за вказаною адресою з низкою пам`яткоохоронних вимог та визначеними строками їх виконання. Терміном дії охоронного договору визначено період користування (володіння) щойно виявленим об`єктом культурної спадщини.

У подальшому наказом Міністерства культури України від 21.10.2011 № 912/0/16-11 (далі - Міністерство) вказаний будинок визнано пам`яткою архітектури та містобудування місцевого значення та занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України (далі - Державний реєстр), інформацію про що опубліковано на офіційному сайті Міністерства (ст. 16 Закону України «Про охорону культурної спадщини»).

Відповідно до приписів ст. 23 Закону України «Про охорону культурної спадщини», а також пп. 1 п. 6 Порядку укладення охоронних договорів на пам`ятки культурної спадщини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 № 1768, акт технічного стану пам`ятки, як невід`ємний додаток до охоронного договору на таку пам`ятку, поновлюється не рідше ніж раз на 5 років.

Отже, з 21.10.2011 (з часу занесення до Державного реєстру) об`єкт культурної спадщини зі статусом щойно виявленого об`єкту культурної спадщини набув статусу пам`ятки архітектури та містобудування місцевого значення, а тому в силу положень ст. ст. 22, 24, 27 Закону України «Про охорону культурної спадщини» змінилися і умови його використання.

Приписом Департаменту від 17.01.2020 зобов`язано ТОВ «Авіантбуд» укласти в десятиденний термін з дня його отримання охоронний договір на пам`ятку та в місячний термін з дня отримання припису надати до Департаменту на розгляд у встановленому порядку науково-проектну документацію щодо проведення комплексу заходів по збереженню пам`ятки.

У зв`язку з невиконанням ТОВ «Авіантбуд» вимог припису, Департаментом 28.02.2020 складено акт про вчинення правопорушення, в якому зафіксовано пошкодження пам`ятки.

У подальшому, Департамент постановою від 19.03.2020 наклав на ТОВ «Авіантбуд» фінансові санкції за порушення законодавства України у сфері охорони культурної спадщини на загальну суму 188 700,00 грн. Однак, вказані санкції Товариством не сплачені.

Тож, оскільки з 21.10.2011 до цього часу Товариство є власником майна зі статусом пам`ятки архітектури та містобудування місцевого значення, щодо якого протиправно не укладено Охоронний договір, то прокурор звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Конвенції про охорону архітектурної спадщини Європи від 03.10.1985, стороною якої є Україна, для цілей цієї Конвенції вираз «архітектурна спадщина» включає, зокрема, усі будівлі та споруди, що мають непересічне історичне, археологічне, мистецьке, наукове, соціальне або технічне значення, включаючи усі особливості їхнього технічного виконання та оздоблення.

Згідно зі ст. ст. 3, 4 цієї Конвенції кожна сторона зобов`язується: вживати правових заходів для охорони архітектурної спадщини; за допомогою таких заходів і діючих в кожній державі або кожному регіоні процедур, забезпечити охорону пам`яток, архітектурних ансамблів та визначних місць; запровадити відповідні контрольні і дозвільні процедури, необхідні для правової охорони об`єктів архітектурної спадщини.

Крім того, за ст. 9 Конвенції кожна сторона зобов`язується забезпечити, щоб відповідний компетентний орган належним чином реагував на порушення законодавства про охорону архітектурної спадщини. У відповідних випадках він може зобов`язати правопорушника зруйнувати новоспоруджену будівлю, якщо вона не відповідає встановленим вимогам, або реставрувати об`єкт спадщини, що охороняється, до його первісного вигляду.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 54 Конституції України культурна спадщина охороняється законом. Держава забезпечує збереження історичних пам`яток та інших об`єктів, що становлять культурну цінність, вживає заходів для повернення в Україну культурних цінностей народу, які знаходяться за її

Правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об`єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь регулюються Законом України «Про охорону культурної спадщини» (далі - Закон).

Відповідно до ст. 1 Закону охорона культурної спадщини - система правових, організаційних, фінансових, матеріально-технічних, містобудівних, інформаційних та інших заходів з обліку (виявлення, - наукове вивчення, класифікація, державна реєстрація), запобігання руйнуванню або заподіянню шкоди, забезпечення захисту, збереження, утримання, відповідного використання, консервації, реставрації, ремонту, реабілітації, пристосування та музеєфікації об`єктів культурної спадщини.

Об`єктом культурної спадщини є визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов`язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об`єкти (об`єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об`єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність.

Щойно виявлений об`єкт культурної спадщини - об`єкт культурної спадщини, який занесено до Переліку об`єктів культурної спадщини відповідно до цього Закону.

Пам`ятка культурної спадщини - об`єкт культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, або об`єкт культурної спадщини, який взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом, до вирішення питання про включення (невключення) об`єкта культурної спадщини до Державного реєстру.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону об`єкти культурної спадщини незалежно від форм власності відповідно до їхньої археологічної, естетичної, етнологічної, історичної, мистецької, наукової чи художньої цінності підлягають реєстрації шляхом занесення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України (далі - Реєстр) за категоріями національного та місцевого значення пам`ятки. Порядок визначення категорій пам`яток встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 14 Закону занесення об`єкта культурної спадщини до Реєстру та внесення змін до нього (вилучення з Реєстру, зміна категорії пам`ятки) провадяться для пам`ятки місцевого значення - рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини за поданням відповідних органів охорони культурної спадщини або за поданням Українського товариства охорони пам`яток історії та культури, інших громадських організацій, до статутних завдань яких належать питання охорони культурної спадщини, протягом одного місяця з дня одержання подання.

Отже, внесення об`єкта культурної спадщини до Державного реєстру надає йому статус пам`ятки, а тому - і всю повноту охорони, визначеної чинним законодавством України.

У свою чергу, ст. 23 Закону передбачено, що усі власники пам`яток, щойно виявлених об`єктів культурної спадщини чи їх частин або уповноважені ними органи (особи) незалежно від форм власності на ці об`єкти зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір.

Частиною 3 статті 23 Закону передбачено, що порядок укладання охоронних договорів та їхні типові форми затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 2 Порядку укладення охоронних договорів на пам`ятки культурної спадщини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 № 1768 (далі - Порядок), власник пам`ятки чи її частини або уповноважений ним орган (особа) зобов`язаний не пізніше ніж через один місяць з моменту отримання пам`ятки чи її частини у власність або у користування укласти охоронний договір з відповідним органом охорони культурної спадщини.

Пунктом 5 Порядку визначено, що в охоронному договорі, складеному за зразком згідно з додатком, зазначаються особливості режиму використання пам`ятки, види і терміни виконання реставраційних, консерваційних, ремонтних робіт, робіт з упорядження її території, інших пам`яткоохоронних заходів, необхідність яких визначається відповідним органом охорони культурної спадщини.

Відповідно до пункту 6 Порядку до охоронного договору додаються: 1) акт технічного стану пам`ятки (форма якого затверджується центральним органом виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини) на момент укладення охоронного договору. Акт технічного стану поновлюється не рідше ніж раз на 5 років. Якщо стан пам`ятки значно змінився (після проведення ремонтних, реставраційних та інших робіт чи внаслідок дії чинників, що призвели до руйнування або пошкодження) - у п`ятиденний термін після його зміни; 2) опис культурних цінностей і предметів, які належать до пам`ятки, знаходяться на її території чи пов`язані з нею і становлять історичну, наукову, художню цінність, з визначенням місця і умов зберігання та використання; 3) план поверхів пам`яток-будівель і споруд; 4) план інженерних комунікацій та зовнішніх мереж (за наявності); 5) генеральний план земельної ділянки, на якій розташована пам`ятка; 6) паспорт пам`ятки.

Суд встановив, що ТОВ «Авіантбуд», як власник будинку за адресою: Андріївський узвіз, 18 у м. Києві (технічна адреса: Андріївський узвіз, 18, літ. А), у 2007 році уклало охоронний договір з Департаментом на щойно виявлений об`єкт культурної спадщини. На той час, характерною властивістю будинку, як об`єкту культурної спадщини була його історико-культурна цінність як об`єкту архітектури.

У подальшому наказом Міністерства культури України від 21.10.2011 № 912/0/16-11 вказаний будинок визнано пам`яткою архітектури та містобудування місцевого значення та занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України.

За вказаних обставин, з моменту прийняття уповноваженим органом рішення про надання будинку статусу пам`ятки, закріплення за нею відповідного охоронного номеру, визначення ширшого предмету охорони та обсягу історичної цінності, ТОВ «Авіантбуд» мало ініціювати укладення нового охоронного договору з метою приведення фактичного стану пам`ятки у відповідність з її юридичним станом, визначення відповідних заходів для її охорони та збереження.

Суд зауважує, що обов`язок укладення охоронного договору покладається саме на власника пам`ятки, а не на орган охорони культурної спадщини і саме від власника повинна виходити ініціатива його укладення.

Такий висновок підтверджується судовою практикою Верховного Суду, викладеною у постанові від 13.12.2018 у справі № 826/4605/16.

Матеріали справи свідчать, що відповідач, всупереч вказаним нормам чинного законодавства України з 2011 року та станом на час розгляду справи не виконав свого обов`язку та до Департаменту щодо укладення охоронного договору не звертався.

При цьому, Департаментом 17.01.2020 складено припис № 142/П з вимогами до відповідача укласти в десятиденний термін з дня його отримання охоронний договір на пам`ятку та в місячний термін з дня отримання припису надати до Департаменту на розгляд у встановленому порядку науково-проектну документацію щодо проведення комплексу заходів по збереженню пам`ятки.

У зв`язку з невиконанням ТОВ «Авіантбуд» вимог припису, Департаментом 28.02.2020 складено акт про вчинення правопорушення, в якому зафіксовано пошкодження пам`ятки.

У подальшому Департаментом постановою від 19.03.2020 накладено на ТОВ «Авіантбуд» фінансові санкції за порушення законодавства України у сфері охорони культурної спадщини на загальну суму 188 700 грн. Однак, як зазначає позивач, що не спростовано відповідачем, вказані санкції Товариством не сплачені.

З огляду на викладені обставини вбачається, що ТОВ «Авіантбуд» з 2011 року не виконує свої обов`язки щодо укладення охоронного договору на пам`ятку місцевого значення, її утримання і збереження у належному стані.

Суд погоджується з доводами позивача про те, що така недобросовісна поведінка товариства призводить до руйнування пам`ятки місцевого значення та фактично до її поступового знищення. Тому, вказане свідчить про необхідність вжиття невідкладних заходів щодо захисту, збереження та приведення пам`ятки архітектури місцевого значення - будинку прибуткового на Андріївському узвозі, 18 в м. Києві до належного стану шляхом проведення науково - обґрунтованого комплексу робіт, які імперативно мають бути закріплені у охоронному договорі на пам`ятку.

Отже, суд дійшов висновку, що оскільки відповідач не виконав свого обов`язку щодо укладення з органом охорони культурної спадщини охоронного договору на утримання пам`ятки в належному стані, то вказане свідчить про наявність підстав для задоволення позовних вимог щодо зобов`язання ТОВ «Авіантбуд» укласти охоронний договір.

Приписами ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Однак, всупереч вказаним положенням Кодексу, відповідач не навів обставин, на яких ґрунтуються його заперечення.

Тож, викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, тому його вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно з ч. ч. 1, 3 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони,

яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки у цьому випадку позивачем є суб`єкт владних повноважень, яким не заявлялось вимог про стягнення з відповідача судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Авіантбуд» () укласти з Департаментом охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) протягом одного місяця з дати набрання рішення суду законної сили охоронний договір на пам`ятку архітектури та містобудування значення на Андрієвському узвозі, 18 у м. Києві.

3. Стягнути на користь Київської міської прокуратури сплачений судовий збір у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. за рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіантбуд» ().

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Щавінський В.Р.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 09 жовтня 2023 р.