Справа № 120/2061/23
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2023-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/2061/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Маслоід О.С.

Суддя-доповідач - Матохнюк Д.Б.

05 жовтня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Гонтарука В. М. Білої Л.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Закарпатської митниці на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11 липня 2023 року у справі за адміністративним позовом Командитного товариства "Бізнес Гарант" до Закарпатської митниці про визнання протиправною та скасування вимоги,

В С Т А Н О В И В :

у березні 2023 року Командитне товариство «Бізнес Гарант» (КТ «Бізнес Гарант) звернулось в суд з адміністративним позовом до Закарпатської митниці Державної митної служби України про визнання протиправною та скасування вимоги №1 від 26.10.2022 про сплату належної суми митних платежів.

11 липня 2023 року Вінницький окружний адміністративний суд прийняв рішення про задоволення адміністративного позову.

Не погоджуючись з судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Заслухавши, суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, КТ «Бізнес Гарант» відповідно до Угоди № 7 про надання фінансових гарантій органам доходів і зборів фінансовим посередником від 27.01.2014 року, укладеної з Міністерством доходів і зборів України, є незалежним фінансовим посередником, уповноваженим Міністерством доходів і зборів України на надання органам доходів і зборів фінансових гарантій та внесений до реєстру гарантів. Позивач надає фінансові гарантії сплати митних платежів у разі невиконання особою, відповідальною за сплату митних платежів, взятих перед митними органами зобов`язань, що випливають з митних процедур відповідно до Митного кодексу України.

Так, 23.02.2022 року позивач надав індивідуальну (одноразову) фінансову гарантію № 805225-U21-320650 відповідачеві за вантажною митною декларацією UA305060/2022/002681 в режимі "транзит" автомобільним транспортом транспортний засіб з державним номерним знаком НОМЕР_1 (Білорусь), перевізник ПП ОСОБА_1 , декларант - СП ТОВ «РST Україна», товар частини сільськогосподарських машин, який мав бути доставлений до Волинської митниці пункт пропуску Доманове до 05.03.2022 року. Проте, до 05.03.2022 року товар до митниці призначення не доставлено.

11.11.2022 року позивачем отримано сертифікат № 3200-22-1374 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), де вказано, що Київська обласна (регіональна) торгово-промислова палата засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військова агресія Російської федерації проти України, що стало підставою для введення воєнного стану, протиправні дії третіх осіб.

Вказаний сертифікат виданий позивачеві щодо обов`язку (зобов`язання) забезпечити доставку товару, який переміщувався транспортним засобом з державним номерним знаком НОМЕР_1 (Білорусь) під митним контролем у митному режимі транзиту за митною декларацією UA305060/2022/002681 від 23.02.2022 року та під фінансовою гарантією від 23.02.2022 року № 805225-U21-320650.

Даний сертифікат виданий відповідно до норм чинного законодавства, заяви СП ТОВ «РST Україна» про злочин та витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань номер кримінального провадження 0001262, дата реєстрації 04.11.2022 року.

17.11.2022 року позивачем від відповідача отримано акт про настання гарантійного випадку від 26.10.2022 року № 1 та спірну вимогу про сплату належних сум митних платежів за гарантією від 26.10.2022 року № 1 на суму 263 955,09 грн.

В акті про настання гарантійного випадку у графі особливі відмітки вказано: документа, який би підтверджував дію обставин непереборної сили, виданого уповноваженим на це державним органом або особою, уповноваженою на це згідно з чинним законодавством, внаслідок яких товар не був доставлений у митницю призначення, визначеного п. 5.2. Угоди від 27.01.2014 року, особою відповідальною за сплату митних платежів до Закарпатської митниці, не надано.

Цього ж дня позивачем направлено на адресу відповідача вказаний сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили).

Вважаючи, що винесена вимога про сплату належних сум митних платежів за гарантією від 26.10.2022 року № 1 є протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

За результатами встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок щодо обґрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 90 Митного кодексу України (МК України) транзит це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома митними органами України або в межах зони діяльності одного митного органу без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно ст. 93 МК України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні:

1)перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання;

2) не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту;

3) бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу, а в разі поміщення товарів на підставі документа, зазначеного у частині шостій статті 94 цього Кодексу, - до закінчення строку, визначеного відповідно до законодавства, яке встановлює основні засади організації та здійснення режиму спільного транзиту товарів;

4) мати неушкоджені засоби забезпечення ідентифікації у разі їх застосування.

Згідно з п. 1 абз. 1 ч. 1 ст. 95 МК України встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту, якщо інше не передбачено цією статтею: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Відповідно до ст. 102 МК України митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем митного органу призначення.

При ввезенні товарів на митну територію України з метою подальшого їх поміщення у відповідний митний режим митний режим транзиту завершується фактичним доставленням товарів до визначеного митним органом або узгодженого з ним місця доставки.

Митний режим транзиту також завершується поміщенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення в інший митний режим при дотриманні вимог, встановлених цим Кодексом.

Для завершення митного режиму транзиту особою, відповідальною за дотримання вимог митного режиму, до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу, митному органу призначення повинні бути представлені товари, поміщені у митний режим транзиту, та митна декларація або інший документ, визначений статтею 94 цього Кодексу.

Митний орган призначення після представлення товарів, поміщених у митний режим транзиту, та митної декларації або іншого документа, визначеного статтею 94 цього Кодексу, перевіряє дотримання вимог, встановлених законодавством України з питань митної справи до переміщення товарів у митному режимі транзиту, та виконує митні формальності, необхідні для завершення митного режиму транзиту.

Митний режим транзиту також припиняється у разі конфіскації товарів, їх повної втрати внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили, за умови підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

У разі припинення митного режиму транзиту згідно з частиною восьмою цієї статті вивезення товарів за межі митної території України не вимагається, а гарантії, надані відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 92 цього Кодексу, підлягають поверненню (вивільненню).

Згідно ст. 193 МК України за порушення встановленого порядку переміщення товарів транзитом перевізник притягується до адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

У разі втрати або видачі без дозволу митного органу товарів, що перебувають під митним контролем і переміщуються транзитом, перевізник зобов`язаний сплатити митні платежі, встановлені законом на імпорт зазначених товарів. Порушення перевізником встановлених цим Кодексом строків доставки товарів, якщо виконано всі інші вимоги, не створює для нього зобов`язання щодо сплати митних платежів.

Перевізник звільняється від зобов`язання щодо сплати митних платежів лише у разі, якщо товари, що перебувають під митним контролем і переміщуються транзитом, було знищено або безповоротно пошкоджено внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або природних втрат за нормальних умов транспортування, за умови підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили.

У випадках, визначених цим Кодексом, виконання зобов`язань осіб, що випливають з митних процедур, забезпечуються шляхом надання митним органам забезпечення сплати митних платежів у способи, передбачені для відповідної митної процедури.

Надання митним органам забезпечення сплати митних платежів є обов`язковим при ввезенні на митну територію України та/або переміщенні територією України прохідним та внутрішнім транзитом товарів за переліком, який затверджується Кабінетом Міністрів України.

При цьому, ст. 306 МК України (у редакції, яка була чинною до 01.10.2022 року) передбачено, що способами забезпечення сплати митних платежів є:

-фінансові гарантії;

- гарантування на умовах Митної конвенції про міжнародне перевезення вантажів із застосуванням книжки МДП (Конвенції МДП) 1975 року;

- гарантування на умовах Конвенції про тимчасове ввезення (Стамбул, 1990 рік) із застосуванням книжки (карнету) А.Т.А.

Відповідно до ч. 2,3, 5-7 ст 307 МК України (у редакції, яка була чинною до 01.10.2022 року) взаємовідносини між центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, та гарантами регулюються на підставі укладених угод. Фінансова гарантія видається гарантом і надається митним органам особою, відповідальною за сплату митних платежів, або будь-якою іншою особою на користь особи, відповідальної за сплату митних платежів, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Фінансова гарантія діє на всій митній території України.

У разі невиконання особою зобов`язання із сплати митних платежів, забезпеченого фінансовою гарантією, наданою у вигляді документа, митний орган із залученням представників гаранта, що видав таку гарантію, з`ясовує обставини невиконання зобов`язання, після чого направляє цьому гарантові вимогу щодо сплати належної суми митних платежів. До вимоги додаються завірені митним органом копії документів, що підтверджують невиконання зобов`язання. Процедура направлення вимоги та перелік обов`язкових документів, що до неї додаються, визначаються в угоді, передбаченій ч. 3 ст. 314 цього Кодексу.

Фінансова гарантія як забезпечення сплати митних платежів не надається, якщо сума митних платежів, що підлягають сплаті, не перевищує суму, еквівалентну 1000 євро, крім випадків надання фінансових гарантій згідно з главами 8 і 20 цього Кодексу.

Вивільнення (повернення) фінансової гарантії здійснюється не пізніше двох годин після отримання відповідним митним органом підтвердження фактичного виконання зобов`язань, забезпечених гарантією.

Згідно ч. 1 ст. 309 МК України, у редакції, яка була чинною до 01.10.2022 року, забезпечення сплати митних платежів фінансовою гарантією здійснюється у таких формах:

-надання фінансової гарантії, виданої гарантом (гарантія, що надається у вигляді документа);

- внесення коштів на відповідний рахунок або в касу митного органу (грошова застава).

Відповідно до ст. 310 МК України у випадках, зазначених у цьому Кодексі, фінансові гарантії надаються митним органам під час або до декларування товарів до митного режиму транзиту, попереднього декларування товарів, до їх прибуття на митну територію України та під час декларування товарів до митних режимів, що передбачають сплату митних платежів або передбачають перебування товарів під митним контролем до моменту закінчення дії відповідного митного режиму.

Фінансові гарантії надаються:

-у вигляді документа (викладеного в письмовій або електронній формі зобов`язання гаранта сплатити визначені суми митних платежів на вимогу митного органу);

- у вигляді внесення декларантом, уповноваженою ним особою, перевізником або гарантом грошової застави на відповідний рахунок митного органу.

Фінансові гарантії надаються на суму митних платежів, нарахованих на товари, які декларуються за однією митною декларацією або заявляються до митного режиму транзиту за одним транспортним документом.

Статтею 311 МК України визначено, що митні органи як забезпечення сплати митних платежів приймають фінансові гарантії, видані гарантами, включеними до реєстру гарантів, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну митну політику.

Фінансова гарантія, що надається у вигляді документа, є безвідкличним зобов`язанням гаранта, внесеного до реєстру гарантів, виплатити на вимогу митного органу кошти в межах певної суми у разі невиконання забезпечених цією гарантією зобов`язань із сплати митних платежів.

Митний орган направляє гарантові, що видав гарантію у вигляді документа, вимогу щодо сплати митних платежів у разі:

1)перевищення більше ніж на 10 днів встановленого ст. 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що перебувають під митним контролем, до митного органу призначення (а при переміщенні в межах зони діяльності одного митного органу - від одного підрозділу цього органу до іншого);

2) встановлення митним органом факту порушення вимог і умов митних режимів з умовним звільненням від оподаткування митними платежами;

3) настання терміну сплати податкових зобов`язань відповідно до розділу III цього Кодексу;

4) встановлення митним органом факту порушення вимог і умов тимчасового ввезення або транзиту товарів, транспортних засобів особистого користування, що переміщуються через митний кордон України громадянами відповідно до розділу XII цього Кодексу.

Гарант зобов`язаний не пізніше трьох банківських днів, наступних за днем отримання вимоги та документів, що підтверджують настання гарантійного випадку, перерахувати належну суму митних платежів до державного бюджету.

Після завершення митного оформлення товарів чи процедури транзитного перевезення товарів та за відсутності порушення особою зобов`язань із сплати митних платежів фінансова гарантія не пізніше двох годин після того, як митний орган отримає підтвердження фактичного виконання зобов`язань, забезпечених гарантією, вивільняється (повертається) цим митним органом. При вивільненні (поверненні) індивідуальної (одноразової) фінансової гарантії у паперовому вигляді митним органом на всіх її примірниках проставляється відбиток відповідного митного забезпечення.

Підтвердженням фактичного виконання зобов`язань, забезпечених гарантією, є:

1)щодо транзитного перевезення товарів - повідомлення, у тому числі в електронному вигляді, митному органу відправлення митним органом призначення (завершення транзитного перевезення) про доставлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до наданих зобов`язань;

2) завершення процедур митного контролю та оформлення товарів до митного режиму, у який задекларовано товари;

3) завершення дії митного режиму, що передбачав перебування товарів під митним контролем весь час дії такого режиму;

4) виконання зобов`язання із сплати митних платежів у разі коригування митної вартості відповідно до розділу III цього Кодексу.

Дія фінансової гарантії припиняється:

1)на вимогу гаранта, за умови відсутності прикріплень фінансової гарантії до митної декларації або документа контролю за переміщенням товарів, шляхом надсилання авторизованого електронного повідомлення;

2) у разі відсутності факту ввезення товару на територію України за попередньою митною декларацією, до якої прикріплена індивідуальна (одноразова) фінансова гарантія, протягом 30 днів з дати оформлення цієї декларації митним органом;

3) у разі відкликання або визнання недійсною в порядку, передбаченому цим Кодексом, митної декларації, до якої прикріплена індивідуальна (одноразова) гарантія.

Згідно ст. 312 МК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого фінансовою гарантією, наданою у вигляді документа, суми митних платежів, що підлягають сплаті, повинні бути перераховані гарантом на рахунок митного органу впродовж трьох банківських днів з дня отримання гарантом вимоги митного органу про таку сплату. Форма вимоги встановлюється в угоді, передбаченій ч. 3 ст. 314 цього Кодексу.

Отримані від гаранта кошти в рахунок погашення зобов`язань перераховуються митним органом до державного бюджету впродовж одного робочого дня.

У разі порушення вимог щодо переміщення товару в режимі транзиту, відповідальність (сплата митних платежів) може бути покладено або на перевізника, у разі втрати товарів чи видачі товару без дозволу митного органу (за виключенням знищення або безповоротного пошкодження внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або природних втрат за нормальних умов транспортування, за умови підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили), або на гаранта, що видав гарантію у вигляді документа, у разі перевищення більше ніж на 10 днів встановленого строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що перебувають під митним контролем, до митного органу призначення. Чітко визначено коло осіб, на яких покладено відповідальність за порушення строків доставки товарів в режимі транзитного перевезення, випадки в яких та чи інша особа (перевізник чи гарант) несе відповідальність саме у вигляді сплати митних платежів.

Митний режим транзиту також припиняється у разі конфіскації товарів, їх повної втрати внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили, за умови підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Обов`язок із сплати митних платежів припиняється, зокрема, якщо товари до їх випуску виявилися знищеними або безповоротно втраченими внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили за нормальних умов транспортування, зберігання або використання (експлуатації) та за відсутності порушень вимог та умов, установлених цим Кодексом, а також внаслідок природних втрат, які підтверджуються відповідними актами.

Отже, у випадках, коли вантаж знищений або втрачений внаслідок дії непереборної сили, конфіскований або вилучений державними органами, гарантійний випадок не настає, а обов`язок зі сплати митних платежів у гаранта не виникає, режим транзиту припиняється.

Так, процедуру підтвердження факту втрати товарів унаслідок аварії або дії обставин непереборної сили врегульовано р. VIІІ Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 року № 657, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.10.2012 року за №1669/21981 (Порядок № 657).

Згідно п. 2 р. VIІІ Порядку № 657 обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема, стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події; факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Пунктом 3 р. VIІІ Порядку № 657 визначено, що залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) та видача сертифікатів про такі обставини належить до повноважень Торгово-промислової палати України та уповноважених нею регіональних торгово-промислових палат.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

При цьому, порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили) визначений Регламентом засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), що затверджений рішенням Президії Торгово-промислової палати України від 18.12.2014 року № 44(5), який набрав чинності з 18.12.2014 року та чинний на момент виникнення спірних правовідносин.

Пунктом 6.1 Регламенту передбачено, що підставою для засвідчення форс-мажорних обставин є наявність однієї або більше форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), перелічених у статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" в редакції від 02.09.2014 року, а також визначених сторонами за договором, контрактом, угодою, типовим договором, законодавчими, відомчими та/чи іншими нормативними актами, які вплинули на зобов`язання таким чином, що унеможливили його виконання у термін, передбачений відповідно договором, контрактом, угодою, типовим договором, законодавчими та/чи іншими нормативними актами.

Форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин. Війна є форс-мажорною обставиною в силу закону.

Відповідно до п. 1.3 Угоди гарантійний випадок - факт невиконання особою, відповідальною за сплату митних платежів, взятого на себе зобов`язання, що підтверджується актом про настання гарантійного випадку, в зв`язку із настанням якого гарант зобов`язується сплатити органу доходів і зборів кошти в сумі митного боргу за відповідною гарантією.

Згідно з п. 5.1 Угоди не вважається гарантійним випадок, коли особа, відповідальна за сплату митних платежів, не виконала зобов`язання внаслідок обставин непереборної сили.

Під обставинами непереборної сили розуміється надзвичайна і непереборна за наявних умов сила, дія якої викликана винятковими погодними умовами і стихійним лихом (ураган, буря, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, землетрус, пожежа, просідання і зсув ґрунту, тощо) або непередбаченими ситуаціями, що відбуваються незалежно від сторін Угоди (блокади, страйк, дорожньо-транспортна пригода), що призвела до знищення товару.

Достатнім доказом дії обставин непереборної сили сторони визнають документ, виданий уповноваженим на це державним органом або особою, уповноваженою на це згідно з чинним законодавством (п. 5.2 Угоди).

Указом Президента України № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", що затверджений Законом України від 24.02.2022 року № 2102-IX, по всій території України з 05 год 30 хв 24.02.2022 строком на 30 діб введено воєнний стан. Таке рішення ухвалено у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України.

У подальшому воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався та наразі в Україні продовжує діяти воєнний стан.

За таких обставин, Кабінетом Міністрів України затверджено розпорядження №188-"Про тимчасове закриття деяких пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю" зокрема, з 00 год. 00 хв. 28.02.2022 року тимчасово закриті пункти пропуску через державний кордон та пункти контролю на усій ділянці кордону з РФ, РБ, а також на центральній ділянці українсько-молдовського кордону.

Крім того, для надійності та стабільності функціонування банківської системи 24.02.2022 року Правління Національного банку України прийняло постанову "Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану" № 18 (далі Постанова № 18), якою визначено основні правила роботи банків в умовах війни. Зокрема, уповноваженим установам забороняється здійснювати будь-які валютні операції: з використанням російських рублів та білоруських рублів; учасником яких є юридична або фізична особа, яка має місцезнаходження (зареєстрована/постійно проживає) в Російській Федерації або в Республіці Білорусь; для виконання зобов`язань перед юридичними або фізичними особами, які мають місцезнаходження (зареєстрована/постійно проживає) в Російській Федерації або в Республіці Білорусь (п. 17).

Також, Торгово-промислова палата України засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), що підтверджується листом від 28.02.2022 року №2024/02.0-7.1 (https://ucci.org.ua/uploads/files/621cba543cda.pdf).

Крім того, сертифікатом Київської обласної (регіональної) торгово-промислової палати № 3200-22-1374 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчено наявність форс-мажорних обставин щодо обов`язку (зобов`язання) забезпечити доставку товару, який переміщувався транспортним засобом з державним номерним знаком НОМЕР_1 (Білорусь) за митною декларацією UA305060/2022/002681 від 23.02.2022 року та під фінансовою гарантією від 23.02.2022 року № 805225-U21-320650.

Вказаний сертифікат видано на підставі витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань номер кримінального провадження 0001262 та вчинення декларантом і позивачем ряд дій стосовно розшуку транспортного засобу, товару та підготовка певного пакету необхідних документів. Відповідачем також вчинялись певні заходи щодо з`ясування обставин зникнення транспортного засобу, що також підтверджується матеріалами справи.

За таких обставин, сертифікат Київської обласної (регіональної) торгово-промислової палати № 3200-22-1374 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), виданий уповноваженим на це органом та засвідчує форс-мажорні обставини саме для цього конкретного випадку, і є належним та допустимим доказом відсутності гарантійного випадку.

Крім того, матеріалами справи підтверджується факт звернення позивача із заявою про злочин щодо неправомірного заволодіння транспортним засобом з державним номерним знаком НОМЕР_2 , причіп А6117Е1 та вантажу, який ним перевозився, порушення кримінального провадження стосовно зникнення даного автомобіля із вантажем. Після закінчення дії форс мажорних обставин, відповідно, перевізник або гарант мають надати в митницю призначення вантаж або надати митниці відповідні документи, що підтверджують його знищення. Ці документи мають бути складені відповідними державними та правоохоронними органами, що і здійснюється, у даному випадку, при проведенні досудового розслідування.

Також, в матеріалах справи міститься висновок Вінницької торгово-промислової палати №23/12/54 від 28.02.2023 року, яким описані обставини військової агресії, її наслідки, зокрема, п. 3 й щодо фінансової гарантії № 805225-U21-320650 про забезпечення виконання зобов`язань перевізника СП ТОВ «РST Україна».

У вказаному висновку Вінницька Торгово-промислова палата вказала, що збройна агресія РФ проти України та обмежувальні рішення та заходи, прийняті органами державної влади України у зв`язку з цим, є надзвичайними обставинами, які виникли під час здійснення транзитних операцій. Документально підтверджені обставини, а саме примусове вилучення транспортних засобів та вантажів, закриття пунктів пропуску через кордон, зниження вантажу внаслідок активних бойових дій, накладення арешту, протиправні дії третіх осіб, мають надзвичайний, непередбачуваний та невідворотний характер, який в даних умовах не залежить від волі, бажань і дій заявника і мають прямий причинно-наслідковий зв`язок з фактом неможливості виконання перевізниками та декларантами зобов`язань у встановлені строки.

За таких обставин, Вінницька торгово-промислова палата у висновку підсумувала, що враховуючи умови Угоди, невиконання особами, відповідальними за вивезення вантажів та сплату митних платежів за вантажними деклараціями, серед яких № UA UA305060/2022/002681 від 23.02.2022 року, за даних обставин не є гарантійним випадком, оскільки зобов`язана особа не виконала зобов`язання внаслідок обставин непереборної сили.

При цьому, відповідачем не надано належних доказів того, що вказаний товар не є знищеним або випущений у вільний обіг.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що дані обставини є об`єктивними, непереборними та не залежали від волі осіб, на яких покладено обов`язок доставки вантажу до митниці призначення, та виникли до настання терміну доставки вантажу, тривали на момент виникнення спірної вимоги, а відтак не є гарантійним випадком за фінансовою гарантію №805225-U21-320650 про забезпечення виконання зобов`язань перевізника СП ТОВ «РST Україна».

Крім того, Законом України "Про внесення змін до Митного кодексу України та інших законів України щодо деяких питань виконання гл. 5 р. IV Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони", який набрав чинності 01.10.2022 року, внесені зміни до МК України та п. 84 викладено в новій редакції р. X "Розділ X "Забезпечення сплати митних платежів".

Так, ст. 317 МК України встановлено порядок надсилання запитів та отримання інформації митним органом, який здійснив випуск товарів.

Частиною 8 ст. 317 МК України визначено, що у разі встановлення факту виникнення обов`язку із сплати митних платежів митний орган, який здійснив випуск товарів, вживає заходів для ідентифікації осіб, на яких покладається обов`язок із сплати митних платежів.

Згідно ч. 2 ст. 317-1 МК України митний орган, відповідальний за здійснення контролю сплати митних платежів, не пізніше трьох робочих днів після розрахунку суми митних платежів складає та направляє вимогу про сплату митних платежів за формою, що затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, кожній особі, на яку покладається обов`язок із сплати митних платежів, відповідно до частин першої і третьої статті 293 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 3,4 ст. 317-1 МК України особа, на яку покладається обов`язок із сплати митних платежів відповідно до частин першої і третьої статті 293 цього Кодексу, протягом 10 робочих днів з дня отримання вимоги про сплату митних платежів відповідно до частини другої цієї статті зобов`язана перерахувати належну суму митних платежів до державного бюджету. У разі невиконання обов`язку із сплати митних платежів, забезпеченого гарантією, митні органи вживають заходів відповідно до статті 317-2 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 317-2 МК України визначено, що митний орган, відповідальний за здійснення контролю сплати митних платежів, не пізніше трьох робочих днів складає та направляє гаранту, який видав гарантію, вимогу про сплату митних платежів разом з іншими документами щодо відповідної операції з товарами тільки у разі невиконання обов`язку із сплати митних платежів протягом строку, визначеного ч. 3 ст. 317-1 цього Кодексу.

Таким чином, на час винесення спірної вимоги редакцією МК України був встановлений інший порядок дій митного органу при встановленні виникнення обов`язку із сплати митних платежів, а саме: передбачається обов`язок митного органу спочатку надіслати вимогу про сплату митних платежів особам, зазначеним у ст. 293 МК України (декларант та інші особи, відповідальні за дотримання митного режиму) і тільки у випадку невиконання цієї вимоги цими особами, митний орган має право направити відповідну вимогу гаранту.

Проте, відповідач не надав доказів надсилання вимоги про сплату митних платежів особам, визначеним ст. 293 МК України, що свідчить про порушення порядку винесення та надсилання спірної вимоги, встановленого МК України.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що оскаржувана вимога №1 від 26.10.2022 про сплату належної суми митних платежів за гарантією є протиправною та підлягає скасуванню.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими у справі обставинами.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення дотримано норми матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Закарпатської митниці залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11 липня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Гонтарук В. М. Біла Л.М.