Справа № 420/6239/23
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2023-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6239/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.

розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративною позовною заявою Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (; адреса: пр-т Дмитра Яворницького, буд. 21-а, м. Дніпро, 49027) до Всеукраїнської громадської організації «Православне козацтво» (; адреса: вул. Мечникова, буд. 4, м. Одеса, 65029), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба безпеки України (; адреса: вул. Володимирська, буд. 33, м. Київ, 01601) про заборону (примусовий розпуск) громадської організації та спрямування її майна, коштів та інших активів до державного бюджету, -

ВСТАНОВИВ:

27 березня 2023 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (подана поштою 24.03.2023 року) до Всеукраїнської громадської організації «Православне козацтво», в якій позивачка просить суд:

заборонити (примусово розпустити) Всеукраїнську громадську організацію «Православне козацтво» (Ідентифікаційний код юридичної особи 37168925 місцезнаходження: Україна, 65029, Одеська область, місто Одеса, вул. Мечникова, буд. 4. Керівник - Луценко Олександр Геннадійович);

спрямувати майно, кошти та інші активи Всеукраїнської громадської організація «Православне козацтво» (Ідентифікаційний код юридичної особи - 37168925, місцезнаходження: Україна, 65029, Одеська область, місто Одеса, вул. Мечникова, буд. 4, Керівник - Луценко Олександр Геннадійович) до державного бюджету.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа № 420/6239/23 розподілена на суддю Аракелян М.М.

Ухвалою суду від 03.04.2023 року адміністративну позовну заяву залишено без руху з підстав необхідності надання суду належним чином завірених матеріалів реєстраційної справи ВГО «Православне козацтво», у тому числі копії її Статуту; встановлено позивачу строк на усунення недоліків - 10 днів з дня вручення копії даної ухвали.

14.04.2023 до суду засобами поштового зв`язку надійшла заява позивача про усунення недоліків, в додатки до якої надано належним чином завірені матеріали реєстраційної справи ВГО «Православне козацтво», у тому числі копія її Статуту.

Ухвалою суду від 19.04.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін згідно ст. 262 КАС України.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що листом від 01 березня 2023 року №5/3/1-3817 Управління служби безпеки України повідомило Міністерство юстиції України про наявність в діяльності Всеукраїнської громадської організації «Православне козацтво» ознак дій, спрямованих на створення загрози національному суверенітету, територіальній цілісності та національній безпеці України, оскільки діяльність вказаної організації носить антиукраїнський характер. Інформація Служби безпеки України була спрямована до Міністерства юстиції України вх. №32976-8-23 від 06 березня 2023 року для вжиття відповідних заходів з ініціювання процедури заборони діяльності вказаного об`єднання шляхом його примусового розпуску (ліквідації).

Представник позивача звертає увагу суду, що 07.03.2023 за № 27810/32946-8-23/19.2.1 Міністерство юстиції України направило відповідне доручення до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вх. №9497/06.5-09 від 08.03.2023 р. для вжиття відповідних заходів оскільки у даному випадку належним суб`єктом державної реєстрації є Південне міжрегіональне управління міністерства юстиції України (м. Одеса) та що отримана Управлінням служби безпеки України в Одеській області інформація свідчить про створення реальної загрози національним інтересам, національній безпеці, суверенітету і територіальній цілісності України з боку окремого проросійського громадського об`єднання, діяльність якого з 2014 року має ознаки антиукраїнської.

Сторона позивача доводить, що наявні дані свідчать, що спецслужбами та збройними силами російської федерації (далі зс рф) активно використовуються вітчизняні громадські об`єднання проросійської спрямованості для закріплення та зміцнення позицій ворога на тимчасово окупованих територіях України. Окремі ознаки вищезазначеного спостерігаються в діяльності Всеукраїнської громадської організації «Православне козацтво», оскільки керівник ВГО «ПК» ОСОБА_1 , будучи одним з активних громадських діячів проросійського спрямування Одеської області, з початку 2010 року на постійній основі здійснював планомірну роботу з організації заходів деструктивного характеру, сповідуючи при цьому культ шанування радянських традицій і т.зв. «російського миру». Також, ОСОБА_1 було зареєстровано ряд козачих громадських формувань для організації заходів з дестабілізації суспільно-політичної обстановки в Одеській області та створення підґрунтя для військового втручання рф на територію України, зокрема Одеське обласне козацьке товариство Всеукраїнської громадської організації «Українське реєстрове козацтво» та вищезгадана ВГО «ПК».

Крім того, сторона позивача звертає увагу, що до вказаної організації увійшли радикально налаштовані активісти козацьких та громадсько-політичних об`єднань зокрема члени ГО «Одеський обласний комітет ветеранів війни в Афганістані», зареєстрована в Міністерстві юстиції України, ), особи з числа колишніх військовослужбовців та співробітників спецслужб, які займали активну проросійську позицію. 24 лютого 2014 року за результатами розширеного засідання Одеської міської ради, за участі місцевих депутатів, членів «Союзу ветеранів Афганістану», чорнобильських та козацьких організацій, а також «Одеського Євромайдану» було прийняте рішення про створення « ОСОБА_2 зі стабілізації обстановки в Одесі та Одеській області». При цьому, одним із ініціаторів створення «Штабу стабілізації» був вищезгаданий т.зв. «отаман» ОКО ВГО «ПК», а також виконуючий на той час обов`язки ГО «Одеський комітет ветеранів війни в Афганістані» ОСОБА_1 та його заступник ОСОБА_3 . В подальшому, ОСОБА_1 , члени ВГО «ПК», а також частина вищезгаданого «Штабу стабілізації» стали активними учасниками так званого «одеського антимайдану» та взяли безпосередню участь у масових заворушеннях, які відбулися у м. Одеса 2 травня 2014 року (Куликове поле) на стороні проросійськи налаштованих активістів.

Створення «Штабу стабілізації» було ініційовано та проходило за участі осіб, у т.ч. ОСОБА_1 , які працювали за безпосередньої координації спецслужб російської федерації, з метою організації у більшості прикордонних областей України так званих «охоронних формувань» (інша назва «народні дружини», «народна міліція», «козацькі дружини» тощо) з забезпечення порядку та патрулювання у цих регіонах, які в подальшому планувалося задіяти країною-агресором в організації екстремістських акцій та терористичних актів на території України.

Позивач вказує, що кінцевою метою реалізації діяльності ОСОБА_1 та членів ВГО «ПК», було проведення «державного заколоту» з подальшим захопленням обласної адміністрації м. Одеса та проведення так званого «референдуму» з приєднання Одеської області до складу країни-агресора, що було частиною спецоперації рф по захопленню/окупації ряду областей України під назвою «проект Новоросія».

У серпні 2018 року Малиновський районний суд м. Одеси визнав винним у підготовці до повалення конституційного ладу та незаконному зберіганні зброї голову ВГО «ПК» ОСОБА_1 та засудив останнього до 5 років і 6 місяців позбавлення волі, без конфіскації майна (судова справа №520/1057/16-к).

За цих обставин позивач вказує, що у діяльності ВГО «ПК» вбачаються ознаки порушень норм чинного законодавства та що керівник та члени зазначеного об`єднання з метою посилення проросійських настроїв серед населення України проводять активну антиукраїнську інформаційно-пропагандистську діяльність шляхом поширення певних стереотипів щодо взаємовідносин між Україною і росією, підтримують терористичну діяльність та контакти з урядом та збройними силами рф.

Відповідач відзив на позовну заяву до суду не надав, хоча про відкриття провадження у справі повідомлений належним чином, однак направлена судом поштова кореспонденція була повернута у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою (місцем знаходження).

Служба безпеки України пояснення по справі не надала.

Відповідно до ч.6 ст.162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Інших процесуальних заяв по суті спору, які визначені статтею 159 КАС України від сторін до суду не надходило.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, які мають значення для вирішення спору, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що Всеукраїнська громадська організація «Православне козацтво» з 23 червня 2010 року зареєстроване як юридична особа, керівником якої є ОСОБА_1 (а.с. 9).

Засновниками Всеукраїнської громадської організації «Православне козацтво» є ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 (а.с. 62-67).

Згідно протоколу № 1 установчого ОСОБА_47 збору засновників від 21 січня 2010 року вирішено затвердити статут Всеукраїнської громадської організації «Православне козацтво»; обрано Верховним Отаманом ОСОБА_1 ; створено ОСОБА_48 як постійно діючий керівний орган організації у складі: Верховного Отамана ВГО «ПК» - ОСОБА_1 , голови Козачої Ради ВГО «ПК» - ОСОБА_49 , начальника Головного штабу ВГО «ПК» - ОСОБА_4 ; затверджено протоколи про створення козачих округів в областях України; доручено Верховному Отаману зареєструвати Всеукраїнську громадську організацію «Православне козацтво» (а.с. 69-73).

Згідно пункту 1.12 Статуту Всеукраїнської громадської організації «Православне козацтво» метою діяльності Православного козацтва є сприяння розбудові України як суверенної, самостійної та незалежної, демократичної та правової держави, з козачою моделлю демократії, яка гармонійно поєднує вольності і свободи людини з дисципліною та порядком у державі (а.с. 108-110).

01 березня 2023 року Служба безпеки України скерувала на адресу Міністерства юстиції України лист №5/3/1-3817 (а.с.13-15), в якому проінформовано, що наявні дані свідчать, що спецслужбами та збройними силами російської федерації активно використовуються вітчизняні громадські об`єднання проросійської спрямованості для закріплення та зміцнення позицій ворога на тимчасово окупованих територіях України. Окремі ознаки вищезазначеного спостерігаються в діяльності Всеукраїнської громадської організації «Православне козацтво» (далі ВГО «ПК», зареєстрована в Міністерстві юстиції України, 5, юридична адреса: м. Одеса, вул. Мечникова, буд.4).

Так, керівник ВГО «ПК» ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Усть-кут Іркутської області рф, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), будучи одним з активних громадських діячів проросійського спрямування Одеської області, з початку 2010 року на постійній основі здійснював планомірну роботу з організації заходів деструктивного характеру, сповідуючи при цьому культ шанування радянських традицій і т.зв. «російського миру».

Також, ОСОБА_1 , було зареєстровано ряд козачих громадських формувань для організації заходів з дестабілізації суспільно-політичної обстановки в Одеській області та створення підґрунтя для військового втручання рф на територію України, зокрема ГО «одеський комітет ветеранів війни в Афганістані» (зареєстрована в Міністерстві юстиції України, ), ГО Одеське обласне козацьке товариство Всеукраїнської громадської організації «Українське реєстрове козацтво» (зареєстрована в Міністерстві юстиції України, ) та вищезгадана ВГО «ПК».

До вказаної організації увійшли радикально налаштовані активісти козацьких та громадсько-політичних об`єднань (зокрема члени ГО «Одеський обласний комітет ветеранів війни в Афганістані», зареєстрована в Міністерстві юстиції України, ), особи з числа колишніх військовослужбовців та співробітників спецслужб, які займали активну проросійську позицію.

24 лютого 2014 року за результатами розширеного засідання Одеської міської ради, за участі місцевих депутатів, членів «Союзу ветеранів Афганістану», чорнобильських та козацьких організацій, а також «Одеського Євромайдану», було прийняте рішення про створення « ОСОБА_2 зі стабілізації обстановки в Одесі та Одеській області» (далі «Штаб стабілізації»).

При цьому, одним із ініціаторів створення «Штабу стабілізації» був вищезгаданий т.зв. «отаман» ВГО «ПК», а також виконуючий на той час обов`язки заступника голови комітету ветеранів війни в Афганістані ОСОБА_1 та його заступник ОСОБА_6 .

В подальшому, ОСОБА_1 , члени ВГО «ПК», а також частина вищезгаданого «Штабу стабілізації» стали активними учасниками т.зв. «одеського антимайдану» та взяли безпосередню участь у масових заворушеннях, які відбулися у м. Одеса 2 травня 2014 року (Куликове поле) на стороні проросійськи налаштованих активістів.

Створення «Штабу стабілізації» було ініційовано та проходило за участі осіб, у т.ч. ОСОБА_1 , які працювали за безпосередньої координації спецслужб російської федерації, з метою організації у більшості прикордонних областей України т.зв. «охоронних формувань» (інша назва «народні дружини», «народна міліція», «козацькі дружини» тощо) з забезпечення порядку та патрулювання у цих регіонах, які в подальшому планувалося задіяти країною-агресором в організації екстремістських акцій та терористичних актів на території України.

Встановлено, що кінцевою метою реалізації діяльності ОСОБА_1 та членів ВГО «ПК», було проведення «державного заколоту» з подальшим захопленням обласної адміністрації м. Одеса та проведення т.зв. «референдуму» з приєднання Одеської області до складу країни-агресора, що було частиною спецоперації рф по захопленню/окупації ряду областей України під назвою «проект Новоросія».

Протиправна діяльність членів ВГО «ПК» та її керівника ОСОБА_1 розслідувалась в рамках кримінального провадження №0000079 від 09.04.2015 року за ч. 1 ст. 109 КК України (Дії спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади) та ч. 1 ст. 263 КК України (Незаконне виготовлення, переробка чи ремонт вогнепальної зброї або незаконне виготовлення бойових припасів, вибухових речовин, вибухових пристроїв).

У квітні 2015 року ОСОБА_1 та більшість членів ВГО «ПК» (до 30 осіб) було затримано Службою безпеки України за підозрою у підготовці сепаратистського озброєного угрупування на території Одеської області. Разом з тим, у серпні 2015 року Малиновський районний суд м. Одеси визнав винним у підготовці до повалення конституційного ладу та незаконному зберіганні зброї голову ВГО «ПК» ОСОБА_1 та засудив останнього до 5 років і 6 місяців позбавлення волі, без конфіскації майна (судова справа №520/1057/16-к).

Під час збройної агресії російської федерації проти України, дії ОСОБА_1 , вказаного громадського об`єднання та його членів можуть розцінюватися як такі, що спрямовані на порушення суверенітету і територіальної цілісності держави, підрив її безпеки, носять виключно деструктивний характер, підсилюють інформаційний простір, спрямований проти інтересів України, створюють підґрунтя для вчинення радикальних дій щодо порушення суверенітету і територіальної цілісності держави, підрив її безпеки.

Враховуючи викладене, можна зробити висновок, що у діяльності ВГО «ПК» вбачаються ознаки порушень норм чинного законодавства. Керівник та члени зазначеного об`єднання з метою посилення проросійських настроїв серед населення України проводять активну антиукраїнську інформаційно-пропагандистську діяльність шляхом поширення певних стереотипів щодо взаємовідносин між Україною і росією, підтримують терористичну діяльність та контакти з урядом та збройними силами рф.

Враховуючи викладене та наявну інформацію щодо протиправної діяльності ВГО «ПК» і керуючись Конституцією України, Законом України «Про громадські об`єднання», Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», Кодексом адміністративного судочинства України, позивач просить ініціювати процедуру заборони діяльності вказаного об`єднання шляхом його примусового розпуску (ліквідації)» (а.с. 10-15).

09 березня 2023 року в.о. начальника Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) складено доповідну записку, в якій зазначено про необхідність підготовки матеріалів для підготовки позову та звернення до суду щодо заборони ВГО «Православне козацтво» (а.с. 16).

Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в свою чергу, звернулось до суду з позовною заявою про заборону громадського об`єднання.

Надаючи правову оцінку наявним правовідносинам, враховуючи наявні докази у справі, суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Ця стаття не перешкоджає державам вимагати ліцензування діяльності радіомовних, телевізійних або кінематографічних підприємств.

Здійснення цих свобод, оскільки вони пов`язані з обов`язками і відповідальністю, можуть підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я чи моралі, для захисту репутації чи прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або для підтримання авторитету і безсторонності суду.

Положеннями ст. 11 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на свободу мирних зібрань і свободу об`єднання з іншими особами, включаючи право створювати профспілки та вступати до них для захисту своїх інтересів.

Здійснення цих прав не підлягає жодним обмеженням, за винятком тих, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ст. 36 Конституції України, громадяни України мають право на свободу об`єднання у політичні партії та громадські організації для здійснення і захисту своїх прав і свобод та задоволення політичних, економічних, соціальних, культурних та інших інтересів, за винятком обмежень, встановлених законом в інтересах національної безпеки та громадського порядку, охорони здоров`я населення або захисту прав і свобод інших людей.

Статтею 37 Конституції України передбачено, що утворення і діяльність політичних партій та громадських організацій, програмні цілі або дії яких спрямовані на ліквідацію незалежності України, зміну конституційного ладу насильницьким шляхом, порушення суверенітету і територіальної цілісності держави, підрив її безпеки, незаконне захоплення державної влади, пропаганду війни, насильства, на розпалювання міжетнічної, расової, релігійної ворожнечі, посягання на права і свободи людини, здоров`я населення, забороняються.

Політичні партії та громадські організації не можуть мати воєнізованих формувань. Не допускається створення і діяльність організаційних структур політичних партій в органах виконавчої та судової влади і виконавчих органах місцевого самоврядування, військових формуваннях, а також на державних підприємствах, у навчальних закладах та інших державних установах і організаціях. Заборона діяльності об`єднань громадян здійснюється лише в судовому порядку.

Приписами абзацу 1,2 пункту 1 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 № 228 визначено, що Міністерство юстиції України (Мін`юст) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Мін`юст є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну правову політику, державну політику з питань банкрутства, у сфері нотаріату, організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) (далі - виконання рішень), державної реєстрації актів цивільного стану, державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державної реєстрації обтяжень рухомого майна, державної реєстрації юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців, реєстрації статуту територіальної громади м. Києва, реєстрації статутів Національної академії наук та національних галузевих академій наук, державної реєстрації друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств як суб`єктів інформаційної діяльності, у сфері виконання кримінальних покарань та пробації, з питань утримання військовополонених, у сфері правової освіти населення; забезпечує формування державної політики у сфері архівної справи і діловодства та створення і функціонування державної системи страхового фонду документації; забезпечує реалізацію державної політики у сфері стягнення в дохід держави активів осіб, щодо яких застосовано санкції.

Відповідно до положень п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», суб`єктом державної реєстрації є територіальні органи Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі - у разі державної реєстрації первинних, місцевих, обласних, регіональних та республіканських професійних спілок, їх організацій та об`єднань, структурних утворень політичних партій, регіональних (місцевих) творчих спілок, територіальних осередків всеукраїнських творчих спілок, місцевих, обласних, республіканських Автономної Республіки Крим, Київської та Севастопольської міських організацій роботодавців та їх об`єднань, постійно діючих третейських судів, громадських об`єднань, їх відокремлених підрозділів, громадських об`єднань, що не мають статусу юридичної особи, підтвердження всеукраїнського статусу громадського об`єднання.

У той же час, Законом України «Про громадські об`єднання» визначено правові та організаційні засади реалізації права на свободу об`єднання, гарантованого Конституцією України та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, порядок утворення, реєстрації, діяльності та припинення громадських об`єднань.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 4 Закону України «Про громадські об`єднання», утворення і діяльність громадських об`єднань, мета (цілі) або дії яких спрямовані на ліквідацію незалежності України, зміну конституційного ладу насильницьким шляхом, порушення суверенітету і територіальної цілісності держави, підрив її безпеки, незаконне захоплення державної влади, пропаганду війни, насильства, розпалювання міжетнічної, расової, релігійної ворожнечі, посягання на права і свободи людини, здоров`я населення, пропаганду комуністичного та/або націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів та їхньої символіки, забороняються. Громадські об`єднання не можуть мати воєнізованих формувань. Інші обмеження права на свободу об`єднання, у тому числі на утворення і діяльність громадських об`єднань, можуть бути встановлені виключно законом в інтересах національної безпеки та громадського порядку, охорони здоров`я населення або захисту прав і свобод інших людей.

На підставі вищевикладеного суд робить висновок, що гарантії для громадян України щодо об`єднання зокрема в громадській організації мають свої правові межі, які визначені у статті 37 Конституції України. Вказані обмеження у діяльності громадських організацій мають легітимну мету та відповідають суспільним інтересам.

Як встановлено судом, до Міністерства юстиції України надійшов лист Служби безпеки України від 01.03.2023 №5/3/1-3817 щодо протиправної діяльності Всеукраїнської громадської організації «Православне козацтво» із проханням ініціювати процедуру заборони діяльності шляхом її примусового розпуску (ліквідації).

З даного листа встановлено, що дії керівника відповідача і вказаного громадського об`єднання та його членів можуть розцінюватися як такі, що спрямовані на порушення суверенітету і територіальної цілісності держави, підрив її безпеки, носять виключно деструктивний характер, підсилюють інформаційний простір, спрямований проти інтересів України, створюють підґрунтя для вчинення радикальних дай щодо порушення суверенітету і територіальної цілісності держави, підрив її безпеки.

У діяльності Всеукраїнської громадської організації «Православне козацтво» Служба безпеки України вбачає ознаки порушень норм діючого законодавства. Дії керівника та членів зазначеного об`єднання спрямовані на порушення суверенітету і територіальної цілісності держави, підрив її безпеки, носять виключно деструктивний характер, підсилюють інформаційний простір, спрямований проти інтересів України, створюють підґрунтя для вчинення радикальних дій щодо порушення суверенітету і територіальної цілісності держави, підрив її безпеки.

До вказаного листа Службою безпеки України надані Акт огляду матеріалів (а.с.19-26). Під час дослідження вказаних доказів судом встановлено, що керівник відповідача співпрацював з окупаційною владою рф та у своїй діяльності керувався деструктивною мотивацією по відношенню до незалежності України.

Згідно інформації Єдиного державного реєстру судових рішень, 10.08.2018 Малиновським районним судом м. Одеса ухвалено вирок у кримінальній справі № 520/1057/16-к (набрав чинності 23.04.2019), яким зокрема: визнано ОСОБА_1 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 109, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 28, ст. 341, ч.1 ст. 14; ч.2 ст. 28; ч.2, ч.3, ч.4 ст. 260, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 262, ч. 1 ст. 263 КК України; призначено покарання ОСОБА_1 по ч.1 ст.109 КК України 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна, по ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 28, ст. 341 КК України 3 роки позбавлення волі, по ч.1 ст. 14; ч.2 ст. 28; ч. 2 ст. 260 КК України 3 роки позбавлення волі без конфіскації майна, по ч.1 ст. 14; ч.2 ст. 28; ч.3 ст. 260 КК України 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна, по ч.1 ст. 14; ч.2 ст. 28; ч.4 ст. 260 КК України з застосуванням ст. 69 КК України 5 років і 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна, по ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 262 КК України 5 років позбавлення волі, по ч. 1 ст. 263 КК України 3 роки і 6 місяців позбавлення волі; відповідно до ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання ОСОБА_1 5 (п`ять) років і 6 (шість) місяців позбавлення волі без конфіскації майна; зараховано в строк покарання ОСОБА_1 попереднє ув`язнення за період з дня фактичного затримання з 08.04.2015 по 20.06.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21.06.2017 по 14.12. 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, а усього суд зараховує 4 (чотири) роки, 10 місяців і 17 днів.

Так, при розгляді вказаної кримінальної справи судом було встановлено, що за місцем проживання ОСОБА_1 було вилучено 432 патрони калібру 9 мм боєприпасами, призначеними для стрільби з нарізної вогнепальної зброї пістолетів Макарова, АПС; 2 патрони калібру 9х19 мм боєприпасами патронами центрального займання, призначеними для стрільби з нарізної короткоствольної вогнепальної зброї; 1 патрон калібру 45 мм боєприпас патрон центрального займання, призначеного для стрільби з нарізної короткоствольної вогнепальної зброї пістолетів Кольт; 1 патрон калібру 7,92х57 мм боєприпас, призначений для стрільби з нарізної вогнепальної зброї військових гвинтівок Маузера, а також з нарізної мисливської вогнепальної зброї.

Крім того, у вироку Малиновського районного суду м. Одеса у кримінальній справі № 520/1057/16-к встановлено, що обвинувачені під час телефонних розмов, особистих зустрічей обговорювали питання і вчиняли умисні дії, у змові на вчинення дій, з метою насильницької зміни та повалення конституційного ладу та захоплення державної влади, у готуванні до вчинення захоплення будівель та споруд, що забезпечують діяльність органів державної влади та об`єднань громадян, з метою незаконного користування ними та перешкоджанню їх нормальній роботі, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, у готуванні до створення не передбачених законом збройних формувань, участі у їх діяльності, керівництва зазначеними збройними формуваннями, постачання їм зброї та боєприпасів, участі у складі збройних формувань у нападі на підприємства, установи, організації і громадян, у готуванні до викрадення вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до ч. 6 ст. 78 КАС України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

На підставі вищевикладеного суд вважає, що сторона позивача належним чином довела аргументи у позовній заяві в частині протиправної діяльності керівництва ВГО «Православне козацтво», в тому числі й ОСОБА_1 .

Статтею 25 Закону України «Про громадські об`єднання» визначені способи припинення діяльності громадського об`єднання. Припинення діяльності громадського об`єднання здійснюється: 1) за рішенням громадського об`єднання, прийнятим вищим органом управління громадського об`єднання, у визначеному статутом порядку, шляхом саморозпуску або реорганізації; 2) за рішенням суду про заборону (примусовий розпуск) громадського об`єднання.

Відповідно до статті 28 Закону України «Про громадські об`єднання», громадське об`єднання може бути заборонено судом за позовом уповноваженого органу з питань реєстрації у разі виявлення ознак порушення громадським об`єднанням вимог статей 36, 37 Конституції України, статті 4 цього Закону, а також у разі засудження його уповноважених осіб за вчинення кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України, передбаченого статтею 111-1 Кримінального кодексу України. Заборона громадського об`єднання має наслідком припинення його діяльності у порядку, встановленому Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Справа про заборону громадського об`єднання розглядається у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України. У разі прийняття рішення про заборону громадського об`єднання майно, кошти та інші активи громадського об`єднання за рішенням суду спрямовуються до державного бюджету. Інші підстави для заборони діяльності громадського об`єднання, крім зазначених у частині першій цієї статті, не допускаються.

Виходячи із основних позицій практики Європейського Суду з прав людини за результатами розгляду справ щодо обмеження свободи об`єднань, основними критеріями обґрунтованості таких обмежень є встановлення таких обмежень законом, зазначені обмеження повинні переслідувати законні цілі та бути необхідними у демократичному суспільстві.

Як зазначив Конституційний Суд України в рішенні від 16.07.2019 № 9-р/2019 (щодо конституційності т.зв. «закону про декомунізацію»), з огляду на історію становлення української незалежної держави, історичний контекст та загрози, що постали перед нею у зв`язку з тимчасовою окупацією частини її території, Україна має право обстоювати конституційні принципи, у тому числі й шляхом заборони пропаганди тоталітарних режимів.

Враховуючи, що в діях громадської організації Службою безпеки України виявлено ознаки порушення статей 36, 37 Конституції України, ст. 4 Закону України «Про громадські об`єднання», діяльність відповідача суперечить основним засадам діяльності громадської організації і вказане підтверджено належними, допустимими та достатніми доказами, суд прийшов висновку, що позовні вимоги про заборону (примусовий розпуск) громадської організації підлягають задоволенню.

Що ж стосується позовної вимоги стосовно спрямування майна, коштів та інших активів Всеукраїнської громадської організації «Православне козацтво» до державного бюджету, то суд вважає, що така вимога також підлягає задоволенню та узгоджується із вимогами статті 28 Закону України «Про громадські об`єднання».

Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підсумовуючи викладене, суд доходить висновку про те, що доводи позивача щодо наявності правових підстав для заборони (примусового розпуску) Всеукраїнської громадської організації «Православне козацтво» знайшли своє підтвердження при розгляді справи, а відповідачем не заперечені аргументи позовної заяви, які у своїй сукупності свідчать про необхідність заборони громадського об`єднання, отже позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

З урахуванням вимог статті 139 КАС України судові витрати по справі розподілу не підлягають за рахунок відповідача.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 255, 260, 262, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (; адреса: пр-т Дмитра Яворницького, буд. 21-а, м. Дніпро, 49027) до Всеукраїнської громадської організації «Православне козацтво» (; адреса: вул. Мечникова, буд. 4, м. Одеса, 65029), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба безпеки України (; адреса: вул. Володимирська, буд. 33, м. Київ, 01601) про заборону (примусовий розпуск) громадської організації та спрямування її майна, коштів та інших активів до державного бюджету задовольнити повністю.

Заборонити (примусово розпустити) Всеукраїнську громадську організацію «Православне козацтво» (ідентифікаційний код юридичної особи 37168925 місцезнаходження: Україна, 65029, Одеська область, місто Одеса, вул. Мечникова, буд. 4. керівник - Луценко Олександр Геннадійович).

Спрямувати майно, кошти та інші активи Всеукраїнської громадської організація «Православне козацтво» (ідентифікаційний код юридичної особи - 37168925, місцезнаходження: Україна, 65029, Одеська область, місто Одеса, вул. Мечникова, буд. 4, керівник - Луценко Олександр Геннадійович) до Державного бюджету.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 293,295 КАС України, до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя М.М. Аракелян