Справа № 240/27324/23
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2023 року м. Житомир справа № 240/27324/23

категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Лавренчук О.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) в особі: Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в особі: Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), у якому просить, визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Корнєєва М.М. від 17.08.2023 ВП №66634818 про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №240/6359/20, виданого 04.03.2021 Житомирським окружним адміністративним судом, про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з 18.10.2019 здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_1 як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік).

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що постанова про закінчення виконавчого провадження від 17.08.2023 ВП №66634818, яку винесено на підставі п.9 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України "Про виконавче провадження", є протиправною, тому підлягає скасуванню та, як наслідок, виконавче провадження - відновленню. Звертає увагу, що згідно із законом про Державний бюджет України на 2022 рік з 01.10.2022 розмір мінімальної заробітної плати став 6700 грн, а тому на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16.06.2020 у справі №240/6359/20 Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з 01.10.2022 повинне було проводити нарахування та виплату мені підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі двох мінімальних заробітним плат згідно із законом про Державний бюджет України на 2022 рік, встановлених на 01.10.2022 (6700 грн.), тобто у розмірі 13400 грн. Крім того, згідно із законом про Державний бюджет України на 2023 рік, з 01.01.2023 року розмір мінімальної і заробітної плати також становить 6700 грн, а територіальний орган Пенсійного фонду України продовжує нарахування та виплату мені підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі двох мінімальних заробітних плат згідно із законом про Державний бюджет України на 2022 рік, встановлених на 01.01.2022 (6500 грн), тобто у розмірі 13000 грн, що підтверджується роздруківкою ППВП ПФУ інформації про складові моєї пенсії, розрахованої 26.02.2023 та довідкою про доходи територіального органу Пенсійного фонду України від 13.09.2023 №1796 1579 8571 1740. Позивач вважає, що якби державний виконавець перед тим, як прийняти оскаржувану постанову про закінчення виконавчого провадження, провів перевірку виконання боржником рішення, то він з`ясував би, що рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16.06.2020 у справі №240/6359/20 виконується не правильно (не в повній мірі), а тому б не виніс оскаржувану постанову. Просить позов задовольнити.

Суддя своєю ухвалою від 22.09.2023 прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила провадження в адміністративній справі. Призначила відкрите судове засідання у справі з викликом сторін. Зобов`язала Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) в особі: Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надати до суду належним чином завірену копію матеріалів виконавчого провадження №66634818.

Пояснення третьої особи надішли до суду через підсистему Електронний суду 05.10.2023. У своїх поясненнях Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вказує, що сума донарахованих коштів за період з 18.10.2019 по 31.01.2022 складає 232557,24 грн. З 01.02.2022 виплата належної суми пенсії здійснюється з урахуванням призначеної надбавки згідно рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16.06.2020 у справі №240/6359/20. На виконання рішення суду за період з 18.10.2019 по 31.01.2022 нарахована доплата в розмірі 232557,24 грн., яка виплачена у липні 2023 року разовим дорученням (копія довідки додається). Тобто, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повно та неухильно виконало рішення Житомирського окружного адміністративного суду у справі №240/6359/20 ( як в частині нарахування, так і в частині виплати) в межах і спосіб визначений чинним законодавством, як це передбачено частиною другою ст.19 Конституції України. Щодо підстав застосування для обчислення доплати до пенсії, виходячи із розрахункової величини мінімальної заробітної плати, визначеної «Законом України про Державний бюджет на 2022 рік» з 01.10.2022 в розмірі 6700,00 грн. Третя особа вказує, що у рішенні немає зобов`язання здійснювати нарахування та виплату підвищення до пенсії що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (в подальшому при зміні мінімальної заробітної плати). Просить відмовити у задоволення позову.

Відзив на позовну заяву надійшов до суду 05.10.2023. Заперечуючи позовні вимоги відповідач вказує, що в розумінні Закону України «Про виконавче провадження», судові рішення за змістом резолютивної частини де відповідач мав здійснити нарахування пенсії та виплатити суму коштів за весь період не є періодичним платежем. Судове рішення, за яким розпочато примусове виконання, зі змісту його резолютивної частини, є зобов`язального характеру, тобто, визначений судом спосіб захисту порушеного права не є тотожним такому способу захисту порушеного права, як «стягнення» визначеної судом суми за певним видом платежу, зокрема періодичного, яким є пенсія. Окрім того, заперечуючи позовні вимоги відповідач зазначає про наявне інше виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 240/6361/20 про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити із 27.09.2019 року нарахування та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_1 як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону № 796-ХІІ, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік), та стягувачу проведено нарахування коштів з 27.09.2019 по 31.01.2022 в сумі 238246,80 грн., з яких нарахована суму 5689,57 грн за період з 27.09.2019 по 17.10.2019 (рішення суду 240/6361/20) та 232 557,24 грн за період з 18.10.2019 по 31.01.2022 (рішення суду 240/6359/20).

До відзиву додано копії матеріалів виконавчого провадження ВП 66634818.

Відділом документального забезпечення суду 06.10.2023 зареєстровано пояснення третьої особи, у яких Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зазначає, що за рішенням суду від 16.06.2020 у справі № 240/6359/20 сума заборгованості нарахована за період з 18.10.2019 по 31.01.2022; за рішенням від 21.08.2020 у справі №240/6361/20 за період з 27.09.2019 по 17.10.2019. Відтак, подвійного стягнення заборгованості за один і той же період за різними рішеннями суду позивачу не здійснюється.

У судове засідання, призначене на 06.10.2023 прибув представник відповідача та представники третьої особи. Позивач у судове засідання не прибув. У п. 5 прохальної частини позову просить розгляд справи здійснювати без його присутності.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши заперечення представника відповідача та поясянення представників третьої особи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд протокольною ухвалою постановив подальший розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.

Встановлено, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебував виконавчий лист, виданий 04.03.2021 Житомирським окружним адміністративним судом у справі №240/6359/20 про: "Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з 18.10.2019 здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_1 як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік)" (а.с. 59).

Так, постановою від 30.08.2021 державним виконавцем на підставі заяви стягувача відкрито виконавче провадження ВП №66634818 з примусового виконання вказаного виконавчого листа (а.с. 41 на звороті).

З матеріалів виконавчого провадження ВП №66634818 вбачається, що 12.09.2023 відповідачем була сформована та направлена вимога виконавця. У рядку "вимагаю" вказано: "в п`ятиденний строк з дня отримання вимоги виконати рішення суду, здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік) з урахуванням її зміни на відповідний календарний рік" (а.с. 55).

Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області листом №0600-0304-8/80577 від 02.08.2023 повідомило виконавця про виплату у липні 2023 року ОСОБА_1 заборгованості за рішенням суду у справі №240/6359/20 у розмірі 232557,21 грн (а.с. 56 та на звороті).

Головним державним виконавцем 17.08.2023 прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №66634818 з підстав, визначених п.9 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України Про виконавче провадження.

Вважаючи вказану постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження протиправною, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Спірні правовідносини врегульовані нормами Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404-VIII, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

В розумінні ст.1 Закону №1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст.3 Закону №1404-VIII передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

При цьому, в силу вимог ч.1 ст.5 Закону №1403-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до положень ст.18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом .

Отже, законодавством не передбачено повноважень державного виконавця здійснювати заходи примусового виконання судового рішення у спосіб, інакший, аніж визначений безпосередньо самим виконавчим документом.

Згідно із вимогами ст.26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; 4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; 5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, визначений ст. 63 Закону № 1404-VIII.

Так, згідно з ст.63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною 6 статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Отже, чинним законодавством визначено певний порядок та механізм виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії. Так, здійснюючи примусове виконання судових рішень немайнового характеру, за якими боржники зобов`язані особисто вчинити певні дії, державний виконавець має право здійснювати інші заходи примусового характеру.

Суд також звертає увагу на те, що відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно зі ст. 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України; судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України; невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, розглядаючи адміністративний позов про законність дій державного виконавця органу виконавчої служби, суд має враховувати, що Законом України "Про виконавче провадження" на виконавця покладено функції із забезпечення виконання обов`язкового рішення суду, на виконання якого останній має вжити усі передбачені Законом заходи в межах встановлених повноважень.

Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 20.01.2021 у справі №619/562/18.

Як встановлено судом, постанова про закінчення виконавчого провадження ВП №66634818 від 17.08.2023 прийнята державним виконавцем на підставі п.9 ч.1 ст.39, ст.40 Закону №1404-VIII.

Підставою для прийняття цієї постанови слугував лист Головного управління ПФУ в Житомирській області №0600-0304-8/80577 від 02.08.2023 про виплату у липні 2023 року ОСОБА_1 заборгованості за рішенням суду у справі №240/6359/20 у розмірі 232557,21 грн.

Так, згідно з п.9 ч.1 ст.39 Закону №1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Крім того, як свідчить зміст протоколу про перерахунок пенсії позивача (а.с. 10), долучений позивачем до позову, органом Пенсійного фонду (боржником) з 26.02.2023 проведено перерахунок пенсії позивача з урахуванням підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, що проживає на території радіоактивного забруднення, відповідно до ст.39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі двох мінімальних заробітних плат, однак, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати станом на 30.09.2022 (6500грн), тобто без урахування зміни її розміру упродовж року.

Натомість, рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 16.06.2020 у справі №240/6359/20 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з 18.10.2019 здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_1 як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік).

При цьому, враховуючи зміну розміру мінімальної заробітної плати у кожному році, відповідач має обов`язок перераховувати та виплачувати доплату до пенсії у порядку статті 39 Закону №796-ХІІ з урахуванням таких змін. Такий обов`язок виникає також у випадку, коли протягом відповідного календарного року згідно законодавства змінюється розмір мінімальної заробітної плати.

Суд зазначає, що розмір мінімальної заробітної плати установлюється відповідним законом на наступний рік із зазначенням змін такого розміру протягом такого року: з 01.01.2021 по 30.11.2021 6000,00 грн; з 01.12.2021 по 31.12.2021 6500,00 грн, з 01.01.2022 по 30.09.2022 - 6500 грн, з 01.10.2022 - 6700 грн, з 01.01.2023 - 6700 грн.

Тобто, виконанням рішення суду від 16.06.2020 у справі №240/6359/20 та виконавчого лист від 04.03.2021 в межах ВП №66634818 в повному обсязі буде саме нарахування і виплата ОСОБА_1 підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік з урахуванням її подальшої зміни упродовж відповідного року.

Суд звертає увагу, що в матеріалах виконавчого провадження №66634818, містяться: листи Головного управління ПФУ в Житомирській області від 09.09.2021, від 11.01.2022, від 19.09.2022 та від 02.08.2023 №0600-0304-8/80577; розрахунки сум, що підлягають виплаті стягувачу за період із 18.10.2019 по 30.09.2020 та із 18.10.2019 по 31.01.2022.

Отже, матеріали виконавчого провадження не містять доказів, які б свідчили про нарахування і виплату позивачу підвищення пенсії у період із 01.10.2022 і по дату прийняття оскаржуваної постанови у належному розмірі, тобто з урахуванням мінімальної заробітної плати, встановленої законом про Державний бюджет України на відповідний рік з урахуванням її подальшої зміни, зокрема і станом на дату постановлення оскаржуваної постанови.

За наведеного, відсутні підстави вважати рішення суду від 16.06.2020 у справі №240/6359/20 фактично виконаним в повному обсязі.

Зважаючи на встановлені обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що постанова про закінчення виконавчого провадження винесена передчасно й за відсутності доказів, які б підтверджували факт реального повного виконання судового рішення чи вжиття вичерпних заходів з його виконання, а відповідач, приймаючи таку постанову, діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, встановлені чинним законодавством. Таким чином, постанова про закінчення виконавчого провадження від 17.08.2023 у ВП №6634818 не відповідає критеріям правомірності, визначеним ч.2 ст.2 КАС України, є протиправною і підлягає скасуванню.

Щодо тієї обставини, що на виконання рішення суду у справі №240/6361/20 відкрите виконавче провадження ВП №66634718 про "Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити із 27.09.2019 року нарахування та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_1 як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону № 796-XII, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік)." суд зазначає наступне.

В матеріалах адміністративної справи містяться розрахунки сум, що підлягають виплаті ОСОБА_1 :

- на виконання рішення суду у справі №240/6359/20 у якому вказано, що позивачу нарахована заборгованість за період із 18.10.2019 по 31.01.2022 в розмірі 232557,24 грн (а.с. 52);

- на виконання рішення суду у справі №240/636120 у якому вказано, що позивачу нарахована заборгованість за період із 27.09.2019 по 17.10.2019 в розмірі 5689,57рн (а.с. 53).

Вказані вище обставини свідчать на користь висновку, що станом на дату винесення оскаржуваної постанови боржником здійснювалось нарахування та виплата стягувачу коштів межах виконавчого провадження ВП №66634818, а не виконавчого провадження ВП №66634718.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Виходячи з наведених норм у взаємозв`язку з фактичними обставинами справи, суд дійшов висновку, що відповідачем належними та допустимими доказами не доведено правомірності спірної постанови.

За таких обставин, позов є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з адміністративним позовом позивачем сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн

У зв`язку із задоволенням позовних вимог суд дійшов висновку, що судові витрати, понесені позивачем, належать відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у повному розмірі.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 242-246, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

Задовольнити позов ОСОБА_1 (с. Гладковичі, Овруцький район, Житомирська область,11115, РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в особі: Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (Площа Соборна, буд.1, м.Житомир,10014, ) , третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О. Ольжича, 7, м. Житомир, 10003, ) про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) про закінчення виконавчого провадження від 17.08.2023 ВП №66634818.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати у сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 287, 296-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Лавренчук