Справа № 480/6326/23
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2023-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 жовтня 2023 року Справа № 480/6326/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Кунець О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/6326/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
До Сумського окружного адміністративного суду звернулась позивач - ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якій просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду у Сумській області щодо не зарахування до страхового стажу позивачки, як повного місяця, періоди роботи - за листопада та грудень 2004 року та з липня 2006 по січень 2007 року;
- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з розрахунку зарахування до страхового стажу позивачки, як повних місяців роботи, за період - листопад та грудень 2004 року та з липня 2006 по січень 2007 року.
В обґрунтування позовних вимог, позивачка зазначає, що з 15.01.2014 року вона перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Сумській області та отримує пенсію по інвалідності 3 групи від загального захворювання. Але при нарахуванні пенсії, відповідачем, для обрахування пенсії, взято страховий стаж за листопад та грудень 2004 року та з липня 2006 по січень 2007 року по нарахованій заробітній платі у розмірі меншому за мінімальний.
Для з`ясування причини обрахування вище зазначених періодів не в повному обсязі, позивачка звернулася до ГУ ПФУ у Сумській області з заявою. 16.03.2023 року Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області з метою зарахування неповних місяців до трудового стажу як повних місяців, надало повідомлення-розрахунок, яким визначило позивачці доплату у розмірі 9782,86грн.
Окрім того, в своєму листі від 26.04.2023 року № 3638-4824/4-02/8-1800/23, ГУ ПФУ в Сумській області зазначило, що в індивідуальних відомостях про застраховану особу за листопад та грудень 2004 та з липня 2006 по січень 2007 наявні відомості про нарахування заробітної плати страхувальником ПАТ « Конотопський завод по ремонту дизель-потягів» у розмірі меншому за мінімальний, та сплату страхових внесків у розмірі меншому, ніж мінімальний страховий внесок. Отже, за висновками відповідача, підстави для врахування зазначених вище періодів у повному обсязі відсутні.
Позивачка не погоджується з підставами відмови Пенсійного фонду щодо призначення їй пенсії з обрахуванням страхового стажу за листопад та грудень 2004 року та з липня 2006 по січень 2007 року по нарахованій заробітній платі не в повному обсязі та просить суд врахувати, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за н е с в о є ч а с н у або н е в повному о б с я з і сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника, та вказані внески підлягають сплаті незалежно від його фінансового стану. Крім цього, позивач звертає увагу суду на те, що за загальним правилом, несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, з а у м о в и п і д т в е р д ж е н н я роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, а також не внесення відомостей по спеціальному стажу не повинна порушувати законні права та інтереси позивача, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки, о б о в ' я з о к своєчасної сплати страхових внесків до Пенсійного фонду покладено н а р о б о т о д а в ц я, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі.
Таким чином, як вважає позивачка, вона не повинна відповідати за неналежне виконання підприємством- страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність з а б о р г о в а н о с ті підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при призначенні пенсії періоду роботи.
З огляду на викладене, вважає, що відповідачем протиправно не зараховано до страхового стажу період роботи позивачки за листопад та грудень 2004 року та з липня 2006 по січень 2007 року (період коли ОСОБА_1 перебувала на лікарняному), як повного місяця.
Ухвалою суду від 27.06.2023 відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
19.09.2023р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву та надано матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 . Відповідач вимоги позивача не визнає, вважає їх протиправними та безпідставними.
Дослідивши матеріали адміністративної справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні відносини, судом встановлено наступне :
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області з 15.01.2014, як одержувач пенсії по інвалідності 3 групи від загального захворювання, обчисленої за нормами Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ГУ (зі змінами) (далі - ЗУ № 1058-ГУ).
Загальний страховий стаж позивачки визначено в розмірі 32 р. 10 міс. 25 дн. (з урахуванням додаткового стажу - 12 років 3 місяці 9 днів).
Але при нарахуванні пенсії, відповідачем, для обрахування пенсії, взято страховий стаж за листопад та грудень 2004 року та з липня 2006 по січень 2007 року по нарахованій заробітній платі у розмірі меншому за мінімальний.
Позивач 24.03.2023, 27.03.2023 та 07.04.2023 зверталася до головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області із зверненнями щодо зарахування страхового стажу.
Листом головного управління від 26.04.2023 № 3638-4824/Ч-02/8-1800/23 на зазначені звернення надано відповідь.
При цьому, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області повідомлено, що починаючи з 01.01.2004 неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати на дату здійснення доплати, таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
У разі, якщо сума сплачених страхових внесків є меншою ніж мінімальний страховий внесок і вищезазначену доплату не було здійснено, то цей місяць зараховується до страхового стажу пропорційно сплаченим внескам.
Отже, з урахуванням положень до ч. 3 ст. 24 ЗУ № 1058-ГУ, з метою зарахування неповних місяців до страхового стажу як повних місяців, Позивачу визначено суму доплати у розмірі 9782,86 грн.
Не погодившись з наведеною відмовою, позивачка звернулась до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Так, спірні правовідносини виникли у зв`язку із неповністю врахованими ГУ ПФУ в Сумській області періодів страхового стажу: з листопада по грудень 2004 року та з липня 2006р. по січень 2007р. Страховий стаж за даний період зарахований пропорційно сумам сплачених страхових внесків.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058).
Відповідно до визначення, наведеного в ст. 1 Закону №1058, мінімальний страховий внесок - сума коштів, що визначається розрахунково як добуток розміру мінімальної заробітної плати і розміру єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, встановлених законом, на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід).
За приписами п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону №1058 право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 24 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
За приписами ч.ч. 2-3 ст. 24 Закону №1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
У разі якщо за період з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2016 року в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості, необхідні для обчислення страхового стажу військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), поліцейським, особам рядового і начальницького складу відповідно до цього Закону, страховий стаж обчислюється на підставі довідки про проходження військової служби та про сплачені суми страхових внесків.
Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати на дату здійснення доплати, таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
У разі, якщо сума сплачених страхових внесків є меншою ніж мінімальний страховий внесок і вищезазначену доплату н е з д і й с н е н о , то цей місяць зараховується до страхового стажу пропорційно сплаченим внескам.
Згідно із абз. 1 ч. 4 ст. 24 Закону №1058 періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відтак, за статтею 24 Закону №1058 визначення страхового стажу перебуває у прямій залежності від суми сплачених у відповідному місяці страхових внесків.
Так, судом встановлено, що Головним управлінням здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 шляхом зарахування до страхового стажу періодів роботи за листопад та грудень 2004 року та з липня 2006 року по січень 2007 року, згідно відомостей про сплату страхових внесків (Форма ОК-5).
Встановлений розмір мінімального страхового внеску є таким станом на:
1) січень-серпень 2004 року - 205 грн.;
2) в е р е с е н ь - г р у д е н ь 2004 року - 237 грн.;
3) л и п е н ь - л и с т о п а д 2006 року - 375 грн.;
4) г р у д е н ь 2006 року - 400 грн.;
5) с і ч е н ь 2007 року - 400 грн.
Відтак, за застраховану особу ОСОБА_1 сплачено такі страхові внески за спірні періоди у:
1) листопаді 2004 року - 131,14 грн.;
2) грудні 2004 року - 193,44 грн.;
3) липні 2006 року - 350,81 грн.;
4) серпні 2006 року - 371,60 грн.;
5) вересні 2006 року - 307,42 грн.;
6) жовтні 2006 року - 286,88 грн.;
7) листопаді 2006 року - 223,12 грн.;
8) грудні 2006 року - 200,35 грн.;
9) січні 2007 року - 239,68 грн.
Отже, відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (Форма ОК-5), за Позивача сплачено страхові внески у меншому розмірі, ніж мінімальний страховий внесок.
Як свідчить з прояснень позивачки викладених у позовній заяві та вказується відповідачем у відзиві, ОСОБА_1 не було внесено відповідної доплати до суми страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок. Відповідно, відповідачем не було здійснено перерахунку пенсії Позивачу з розрахунку зарахування страхового стажу як повного місяця за період роботи за листопад та грудень 2004 року та з липня 2006 року по січень 2007 року.
При цьому, матеріалами справи (копія трудової книжки - а.с.10-11) підтверджується, що ОСОБА_1 починаючи з 15.06.1984 року працювала на різних підприємствах м.Конотоп. 15.09.2003 була прийнята на посаду маляра 1 розряду в вагоноскладальному цеху ВАТ «Конотопський завод по ремонту дизель потягів». 24.09.2004 року переведена прибиральником виробничих приміщень 1 розряду на тому ж підприємстві. 01.02.2007 року згідно наказу №17 від 05.02.2017 року ВАТ « КЗРДП». Переведена на посаду швейцаром гуртожитку. У зв`язку з скороченням штату, 21.07.2008 року позивачку було звільнено згідно ст.. 40 пі КЗПП України.
Вирішуючи даний спір, суд виходив з таких мотивів та норм права.
Відповідно до положень ч.1 ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості.
Закон України від 05.11.1991 №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.
Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих.
Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.
Згідно з нормами ст.1 цього Закону громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Відповідно до норм ч.1 ст.24 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (надалі - Закон №1058-XV), страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Згідно з ч.3 зазначеної статті страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
Порядок обчислення та сплати страхових внесків визначено у статті 20 Закону № 1058-XV.
Так, абз.1 ч.1 ст.20 Закону № 1058-XV передбачено, що страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі
Відповідно до ч.2 зазначеної статті обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.
Відповідно до ч. 12 ст. 20 цього Закону страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.
Таким чином, страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Згідно з ч.10 вищенаведеної статті Закону, якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
Нормами ст.106 Закону № 1058-XV передбачено, що відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.
З аналізу зазначених норм законодавства вбачається, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.
При вирішенні спору суд враховує висновки щодо застосування норм права, що викладені у постановах Верховного Суду від 27.03.2018 (справа № 208/6680/16-а), від 20.03.2019 (справа № 688/947/17), від 30.09.2019 (справа № 316/1392/16-а), від 27.05.2021 (справа 343/659/17) відповідно до яких, за загальним правилом, несвоєчасна сплата або сплата не в повному обсязі підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, не повинна порушувати законні права та інтереси позивача, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі. Позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при перерахунку пенсії позивачки періодів його роботи на такому підприємстві.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач у період за листопад та грудень 2004 та з липня 2006 по січень 2007 отримувала дохід (а.с.14) від ВАТ "Конотопська завод по ремонту дизельпотягів", з яких страхувальником мали сплачуватись страхові внески. Факт ненадходження відрахувань із заробітної плати позивача до Пенсійного фонду України за спірні періоди, за відсутності його вини, не є підставою для відмови у зарахуванні позивачу стажу роботи з за листопад та грудень 2004 та з липня 2006 по січень 2007.
Таким чином, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством - страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а, отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для незарахування до страхового стажу при перерахунку пенсії позивача періодів його роботи.
Таким чином, усі місяці роботи, в тому числі, за які підприємство-страхувальник нарахувало застрахованій особі-працівнику заробітну плату та нараховувало відповідні страхові внески з неї, повинні зараховуватися до страхового стажу цієї застрахованої особи-працівника незалежно від того, чи сплатило фактично підприємство-страхувальник ці страхові внески чи ні або незалежно від того, чи обліковуються вказані страхові внески відповідачем у реєстрі застрахованих осіб.
Зважаючи на задоволення позовних вимог, відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача слід стягнути сплачений судовий збір.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду у Сумській області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 , як повного місяця, періоди роботи - за листопада та грудень 2004 року та з липня 2006 по січень 2007 року.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Кунець