Справа № 560/9507/23
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2023-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/9507/23
РІШЕННЯ

іменем України

05 жовтня 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрально-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Центрально-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №ЦЗ-48/ХМ/а-2 від 02 травня 2023.

Позивач вважає, що накладення на нього штрафу за порушення, передбачене абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України на підставі акту про результати фактичної перевірки, здійсненої податковим органом, проте без проведення відповідного заходу державного нагляду (контролю) безпосередньо відповідачем, є незаконним. Зазначає, що під час вказаної перевірки виявлено працівника ОСОБА_2 , який працює без укладення трудового договору, разом з тим останній перебуває у трудових відносинах не з позивачем, а з ФОП ОСОБА_3 , яка здійснює свою господарську діяльність за тією ж адресою.

Центрально-Західне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці у відзиві позов не визнає, зазначаючи, що постанова прийнята відповідно до вимог закону.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив, що на адресу Центрально-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці надійшли матеріали фактичної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Зі змісту цих документів вбачається, що 13.02.2023 посадовими особами ГУ ДПС в Хмельницькій області під час проведення фактичної перевірки ресторану "Шотландія"» за адресою АДРЕСА_1 встановлено використання праці найманих працівників - ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , без укладання з ними трудових угод. Перевіряючими складений акт №1477/02-01-24-06/ НОМЕР_1 від 13.02.2023, у якому відображене порушення позивачем ст. 2, ст. 3, ст. 21, ст. 24 Кодексу законів про працю України та вимог постанови Кабінету Міністрів України від 1 червня 2015 № 413 "Про порядок повідомлення Державної податкової служби та її територіальних органів про прийняття працівника на роботу/ укладання контракту."

Відповідно до наданих письмових пояснень ОСОБА_2 , він працює з липня 2023 у ФОП ОСОБА_1 , графік роботи 3 дні через 3 дні. Згідно з поясненнями ОСОБА_4 з 16.01.2023 по 05.03.2023 вона проходить практику за вказаним місцем господарської діяльності.

Не погоджуючись з актом перевірки, представник позивача подав заперечення на акт, до якого були надані додаткові документи. У запереченнях на акт перевірки позивач зазначив, що ОСОБА_2 перебуває у оформлених трудових відносинах з ФОП ОСОБА_3 з серпня 2022 року, працює на посаді кухаря.

У відповіді на заперечення від 08.03.2023 ГУ ДПС у Хмельницькій області зазначило, що факт використання неоформленого найманого працівника ОСОБА_4 спростовується, оскільки вона рахується практикантом у ФОП ОСОБА_3 згідно з наданою угодою №37 від 01.12.2022. Висновки акту фактичної перевірки щодо використання праці неоформленого працівника ОСОБА_2 є такими, що підтверджені та відповідають вимогам законодавства України.

02 травня 2023 на підставі зазначеного акту фактичної перевірки, складеного ГУ ДПС у Хмельницькій області, начальником Центрально-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці винесено постанову від 02.05.2023 за №43-48/ХМ/а-2 про накладення штрафу у розмірі 67 000,00 грн. на ОСОБА_1 за порушення законодавства про працю та зайнятість населення.

Порядок проведення фактичної перевірки регламентовано статтею 80 Податкового кодексу України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі - ПК України) та відповідно до якої фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.

Під час проведення фактичної перевірки в частині дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), в тому числі тим, яким установлено випробування, перевіряється наявність належного оформлення трудових відносин, з`ясовуються питання щодо ведення обліку роботи, виконаної працівником, обліку витрат на оплату праці, відомості про оплату праці працівника. Для з`ясування факту належного оформлення трудових відносин з працівником, який здійснює трудову діяльність, можуть використовуватися документи, що посвідчують особу, або інші документи, які дають змогу її ідентифікувати (посадове посвідчення, посвідчення водія, санітарна книжка тощо) (пункт 80.6 статті 80 ПК України).

Відповідно до пункту 86.1 статті 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка. Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

Згідно з пунктом 86.5 статті 86 ПК України акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Відповідно до частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - КЗпП України) юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час або за трудовим договором з нефіксованим робочим часом у разі фактичного виконання роботи протягом усього робочого часу, установленого на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження.

Штрафи, накладення яких передбачено частиною другою цієї статті, є фінансовими санкціями і не належать до адміністративно-господарських санкцій, визначених главою 27 Господарського кодексу України. Штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 статті 259 КЗпП України встановлено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, та його територіальні органи у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509 затверджено Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі - Порядок № 509), у пункті 1 та 2 якого визначено механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною 2 статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами 2-7 статті 53 Закону України «Про зайнятість населення».

Штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту) (далі - уповноважені посадові особи). Штрафи накладаються на підставі, зокрема, актів перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

Таким чином, акт перевірки, складений територіальним органом ДПС, під час якої виявлені порушення законодавства про працю, є самостійною підставою для накладення штрафу відповідно до статті 265 КЗпП України. Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 28 січня 2021 у справі № 380/1116/20, від 21 квітня 2021 у справі № 260/586/20 щодо аналогічних правовідносин.

Крім того, у частині 8 статті 265 КЗпП України встановлено, що штрафи, зазначені в абзаці 2 частини 2 цієї статті, можуть бути накладені центральним органом виконавчої влади, зазначеним у частині четвертій цієї статті, без здійснення заходу державного нагляду (контролю) на підставі рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу або за трудовим договором з нефіксованим робочим часом у разі фактичного виконання роботи протягом усього робочого часу, установленого на підприємстві, в установі, організації.

Зі змісту вказаної норми можна зробити висновок, що в останній використовується формулювання «може», що надає суб`єкту владних повноважень можливість на свій розсуд здійснювати власні активні дії.

Верховний Суд у постановах від 28 січня 2021 у справі № 380/1116/20, від 29 вересня 2022 у справі №460/3829/20 зазначає, що ця норма не вказує на те, що тільки рішення суду є єдиним винятком при накладенні штрафу без проведення перевірки. Положення частини 8 статті 265 Кодексу законів про працю України не забороняють накладати штрафи на підставі актів перевірок Державної податкової служби, її територіального органу, під час яких виявлені порушення законодавства про працю, як це передбачено Порядком № 509.

У спірному випадку, приймаючи оскаржувану постанову про накладення на позивача штрафу, уповноважена особа відповідача виходила з обставин, встановлених актом перевірки щодо неоформленого працівника ОСОБА_2 .

Позивач, в свою чергу, заперечує факт трудових відносин з ОСОБА_2 , зазначаючи про те, що останній перебував у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_3 , яка також здійснює підприємницьку діяльність за тією ж адресою.

Статтею 24 КЗпП України передбачено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім; 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України. При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи. Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи.

З аналізу наведених норм вбачається, що трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється.

У постанові від 05.10.2020 у справі №560/407/19 Верховний Суд вказує на те, що відповідальність за прийняття на роботу працівника без належного оформлення трудових відносин настає в разі, якщо особа виконує певні роботи чи здійснює окремі повноваження з відома, за дорученням та в інтересах, зокрема, фізичної особи-підприємця. При цьому, має бути встановлений факт використання фізичною особою-підприємцем найманої праці.

Судом встановлено, що Головному Управлінню ДПС у Хмельницькій області були надані документи, які спростовували працевлаштування працівника ОСОБА_2 у позивача. Так, згідно з наказом про прийняття на роботу від 12.08.2022 №12-к/тр останнього прийнято на роботу на посаду кухаря. 15.08.2022 між ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладений трудовий договір про прийняття на роботу продавцем. Крім того, були надані докази, що ФОП ОСОБА_3 направляла на адресу податкового органу повідомлення про прийняття працівника на роботу/укладання контракту.

Відтак, ОСОБА_2 офіційно працевлаштований у ФОП ОСОБА_3 , яка здійснює свою підприємницьку діяльність за адресою АДРЕСА_1 .

Одночасно з цим, як вбачається з наданих документів, ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 здійснюють аналогічну діяльність в сфері послуг ресторанів, мобільного харчування за однією і тією ж адресою: АДРЕСА_1 , за якою знаходиться ресторан "Шотландія".

З огляду на це суд вважає, що відповідач під час прийняття спірної постанови повинен був дати належну і повну оцінку усім вказаним обставинам, які обґрунтовувались не лише актом перевірки, але і іншими доказами, які були надані позивачем. Суд вважає, що відповідач не дослідив у повній мірі усі обставини та документи, які стосувались виявлених податковим органом фактів, що призвело до помилкового висновку про те, що факт використання позивачем праці неоформленого працівника, допуск працівника до роботи без належного оформлення трудового договору є встановлений та доведений.

Таким чином, відсутні підстави для застосування штрафу, передбаченого статтею 265 КЗпП України, у зв`язку з чим спірна постанова про накладення штрафу є протиправною та підлягає скасуванню.

Що стосується стягнення витрат на правничу допомогу, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Центрально-Західне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці у поданому до суду клопотанні просить відмовити у задоволенні заяви щодо стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 12 000 грн. Зазначає, що наведена у акті наданих послуг сума витрат є неспівмірною та завищеною.

Зі змісту акту прийому-передачі наданих послуг №01 від 30.06.2023 вбачається, що адвокатом виконані наступні роботи: складання та подання в Хмельницький окружний адміністративний суд позовної заяви у справі, друк та формування документів, що додаються до позовної заяви, представництво інтересів позивача у справі, разом вартість послуг становить 12 000 грн. На підтвердження витрат надано квитанцію до платіжної інструкції від 30.05.2023 №0.0..1 та заключну виписку за 30.05.2023. Крім того, у справі є рахунок-фактура № 01-05/2023 від 29.05.2023. У той же час, представником позивача не надано детального розрахунку в частині погодинної вартості правової допомоги.

При вирішенні питання щодо відшкодування витрат на правничу допомогу суд враховує обсяг фактично наданих адвокатом послуг, складність справи, кількість витраченого на ці послуги часу, та, відповідно, співмірність із розміром заявленої суми витрат.

Оскільки справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судових засідань, суд дійшов висновку про можливість компенсації витрат позивача на оплату правничої допомоги в розмірі 4000 грн., що є співмірним і обґрунтованим.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов - задоволити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Центрально-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці №ЦЗ-48/ХМ/а-2 від 02 травня 2023 про накладання на ФОП ОСОБА_1 штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення.

Стягнути на користь ФОП ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору в сумі 1073,60 грн. та 4000 грн. витрат на правничу допомогу за рахунок асигнувань Центрально-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 05 жовтня 2023 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Центрально-Західне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці (вул. Шевченка, 18-А,Житомир,10008 , код ЄДРПОУ - 44791105)

Головуючий суддя І.С. Козачок