Справа № 640/30834/21
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2023-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2023 року справа № 640/30834/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., за участю секретаря судового засідання Клименка В.В., розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та зобов`язання вчинити певні дії,

за участю :

позивача - ОСОБА_1 ;

представника позивача - Володіна О.О.;

представника відповідача - Срібна А.Р.

Суть спору: до Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) з позовом до Національної поліції України, Головного управління Національної поліції в Київській області (далі відповідач, ГУ НП в Київській області), в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Національної поліції України Головного управління Національної поліції в Київський області від 05.10.2021 №263 о/с «По особовому складу» в частині звільнення рядового поліції ОСОБА_1 , дізнавача сектору дізнання відділення поліції №1 Обухівського районного управління поліції з 05.10.2021;

- поновити ОСОБА_1 на посаді дізнавача сектору дізнання відділення поліції №1 Обухівського районного управління поліції з 05.10.2021;

- скасувати наказ ГУ НП в Київський області від 13.08.2020 №234 о/с в частині присвоєння первинного спеціального звання «рядовий поліції» та внести у скасованій частині з присвоєння первинного спеціального звання поліції із врахуванням частини шостої статті 81 Закону України «Про Національну поліцію» шляхом видання наказу про внесення змін у наказ № 234 о/с від 13.08.2020 щодо присвоєння спеціального звання - «лейтенант поліції»;

- зобов`язати ГУ НП в Київський області провести ОСОБА_1 виплату окладу за звання «лейтенант поліції» за період з 19 серпня 2020 року, зазначених у наказі по особовому складу ГУ НП в Київський області про внесення змін у наказ «По особовому складу» від 13.08.2020 № 234;

- зобов`язати ГУ НП в Київський області негайно допустити ОСОБА_1 як особу після закінчення курсів первинної професійної підготовки (спеціалізації) з 12 лютого 2021 року в порядку переатестування - для повернення спеціального звання, яке ОСОБА_1 мав до прийняття його на службу в поліцію, а саме «капітан поліції»;

- зобов`язати ГУ НП в Київський області провести ОСОБА_1 виплату окладу за звання «капітан поліції» за період з 12 лютого 2021 року, зазначавши у наказі по особовому складу ГУ НП в Київський області про внесення змін у наказ «По особовому складу» від 01.02.2021 № 28 о/с, з «рядового поліції» на «капітан поліції» на виконання вимог наказу Національної поліції України від 24.12.2020 № 1034 дск «Про організаційно - штатні зміни в Головному управлінні Національної поліції в Київської області».

Мотивуючи свої позовні вимоги в частині визнання протиправним наказу про звільнення та поновлення на посаді, позивач зазначає, що після подання заяви про звільнення за власним бажанням працівник має право відкликати таку заяву, чим і скористався позивач, подавши до відповідача заяву про відкликання заяви про звільнення, але таку заяву відповідач проігнорував та залишив без розгляду. Окрім цього, звертає увагу, що звільнення відбулося під час перебування позивача на лікарняному, що є неприпустимим.

У частині позовних вимог щодо присвоєння спеціального звання позивач зазначає, що при прийнятті на службу в поліцію йому було протиправно присвоєно спеціальне звання «рядовий поліції», оскільки законодавство передбачає, що при прийнятті на службу в поліцію особам, які мають вищу освіту, присвоюється звання лейтенанта поліції. Також зазначає, що до прийняття на службу в поліцію мав спеціальне звання капітана міліції. При цьому законодавство передбачає можливість присвоєння поліцейським звання, яке вони мали до прийняття їх на службу в поліцію після закінчення курсів первинної професійної підготовки в порядку переатестування, але відповідач таку переатестацію не провів, чим позбавив позивача права на отримання належного спеціального звання.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.10.2021 (суддя Клочкова Н.В.) позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання даної ухвали.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.11.2021 (суддя Клочкова Н.В.) заяву ОСОБА_1 про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду задоволено. Визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду у справі №640/30834/21. Відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення учасників справи.

Національна поліція України подала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що є неналежним відповідачем у справі, оскільки позивач проходив службу в ГУ НП в Київській області, яке є окремою юридичною особою та самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

ГУ НП в Київській області у відзиві на позовну заяву просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки позивача звільнено за його власною заявою про звільнення за власним бажанням, а рапорт про відкликання заяви про звільнення надійшов вже після видання наказу про звільнення, у зв`язку з чим такий рапорт не розглядався. Щодо вимог стосовно спеціального звання відповідач ГУ НП в Київській області наполягає, що позивач знав про ймовірне порушення його прав та інтересів ще під час призначення на посаду, але відповідні дії чи наказ не оскаржував.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.10.2022 (суддя Клочкова Н.В.) здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 01.11.2022.

Протокольною ухвалою суду від 01.11.2022 суд констатував про необхідність уточнення позовних вимог, а саме пунктів 4 та 5 позову. Також продовжено строк підготовчого провадження та оголошено перерву до 17.11.2022.

10.11.2022 на адресу Окружного адміністративного суду міста Києва від позивача надійшов уточнений адміністративний позов від 07.11.2022 (т.1, а.с.112- 118), в якому позивач просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати наказ Національної поліції України Головного управління Національної поліції в Київський області від 05.10.2021 №263 о/с «По особовому складу» в частині звільнення рядового поліції ОСОБА_1 (0159815), дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 1 Обухівського районного управління поліції з 05.10.2021 та внесені до нього зміни наказом №263 о/с від 12.11.2021;

2. Поновити ОСОБА_1 на посаді дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 1 Обухівського районного управління поліції з 05.10.2021. Рішення в цій частині допустити до негайного виконання;

3. Скасувати наказ ГУНП в Київський області від 13.08.2020 №234 о/с в частині присвоєння первинного спеціального звання «рядовий поліції» та внести у скасованій частині з присвоєння первинного спеціального звання поліції із врахуванням частини 6 статті 81 Закону України «Про Національну поліцію» шляхом видання наказу про внесення змін у наказ № 234 о/с від 13.08.2020 щодо присвоєння спеціального звання - «лейтенант поліції»;

4. Зобов`язати ГУ НП в Київський області виплатити ОСОБА_1 оклад за звання «лейтенант поліції» за період з 19.08.2020 по 01.02.2021 відповідно до наказу №234 о/с від 13.08.2020;

5. Зобов`язати ГУ НП в Київський області негайно допустити ОСОБА_1 як особу після закінчення курсів первинної професійної підготовки (спеціалізації) з 01.02.2021 в порядку переатестування - для повернення спеціального звання, яке ОСОБА_1 мав до прийняття його на службу в поліцію, а саме «капітан поліції»;

6. Зобов`язати ГУ НП в Київський області провести ОСОБА_1 виплату окладу за звання «капітан поліції» за період з 01.02.2021, зазначавши у наказі по особовому складу ГУ НП в Київський області про внесення змін у наказ «По особовому складу» від 01.02.2021 №28 о/с, з «рядового поліції» на «капітан поліції» на виконання вимог наказу Національної поліції України від 24.12.2020 №1034 дск «Про організаційно - штатні зміни в Головному управлінні Національної поліції в Київської області»;

7. Стягнути з ГУ НП в Київський області на ОСОБА_1 доплату за спеціальне звання - 22800 гривень, надбавка за спеціальне звання - в сумі 13440 гривень, премія за серпень 2021 року - 3500 гривень, середній заробіток за час вимушеного прогулу з 05.10.2021 по дату ухвалення судом рішення. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення середнього заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць;

8. Здійснити зарахування вислуги років за весь час вимушеного прогулу, а саме з 07.11.2015 по 22.06.2020 та з 13.08.2020 по дату поновлення на посаді, видавши новий грошовий атестат та послужний список з обрахуванням вислуги років, включивши в нього періоди служби з 07.11.2015 по 22.06.2020 та з 05.10.2021 по дату ухвалення судом рішення для направлення його до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві для перерахунку пенсії.

У подальшому, відповідно до статей 1, 2 Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13.12.2022 №2825-IX, який набрав чинності 15.12.2022, ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва та утворено Київський міський окружний адміністративний суд.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя, а до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

12.06.2023 на адресу Київського окружного адміністративного суду від Окружного адміністративного суду міста Києва надійшли матеріали адміністративної цієї справи, які за результатами автоматизованого розподілу (протокол від 12.06.2023) були передані на розгляд судді Кушновій А.О.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 30.06.2023 прийнято справу до провадження, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 25.07.2023, а також витребувано докази від відповідача.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25.07.2023 прийнято до розгляду уточнений адміністративний позов від 07.11.2022, з урахуванням заяви позивача від 25.07.2023 про виключення з позовних вимог уточненого адміністративного позову пункту 8. Залишено без розгляду позов ОСОБА_2 в частині позовних вимог до Національної поліції України. Повторно витребувано докази від відповідача та Національної поліції України. Відкладено підготовче засідання на 04.08.2023.

Отже, суд розглядає позов з наступними позовними вимогами:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Київський області від 05.10.2021 №263 о/с «По особовому складу» в частині звільнення рядового поліції ОСОБА_1 (0159815), дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 1 Обухівського районного управління поліції з 05.10.2021 та внесені до нього зміни наказом №263 о/с від 12.11.2021;

- поновити ОСОБА_1 на посаді дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 1 Обухівського районного управління поліції з 05.10.2021. Рішення в цій частині допустити до негайного виконання;

- скасувати наказ ГУНП в Київський області від 13.08.2020 №234 о/с в частині присвоєння первинного спеціального звання «рядовий поліції» та внести у скасованій частині з присвоєння первинного спеціального звання поліції із врахуванням частини 6 статті 81 Закону України «Про Національну поліцію» шляхом видання наказу про внесення змін у наказ № 234 о/с від 13.08.2020 щодо присвоєння спеціального звання - «лейтенант поліції»;

- зобов`язати ГУ НП в Київський області виплатити ОСОБА_1 оклад за звання «лейтенант поліції» за період з 19.08.2020 по 01.02.2021 відповідно до наказу №234 о/с від 13.08.2020;

- зобов`язати ГУ НП в Київський області негайно допустити ОСОБА_1 як особу після закінчення курсів первинної професійної підготовки (спеціалізації) з 01.02.2021 в порядку переатестування - для повернення спеціального звання, яке ОСОБА_1 мав до прийняття його на службу в поліцію, а саме «капітан поліції»;

- зобов`язати ГУ НП в Київський області провести ОСОБА_1 виплату окладу за звання «капітан поліції» за період з 01.02.2021, зазначавши у наказі по особовому складу ГУ НП в Київський області про внесення змін у наказ «По особовому складу» від 01.02.2021 №28 о/с, з «рядового поліції» на «капітан поліції» на виконання вимог наказу Національної поліції України від 24.12.2020 №1034 дск «Про організаційно - штатні зміни в Головному управлінні Національної поліції в Київської області»;

- стягнути з ГУ НП в Київський області на ОСОБА_1 доплату за спеціальне звання - 22800 гривень, надбавка за спеціальне звання - в сумі 13440 гривень, премія за серпень 2021 року - 3500 гривень, середній заробіток за час вимушеного прогулу з 05.10.2021 по дату ухвалення судом рішення. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення середнього заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць.

У підготовчому судовому засіданні 04.08.2023 оголошено перерву до 19.09.2023 у зв`язку із оголошенням у м.Києві повітряної тривоги.

19.09.2023 підготовче судове засідання знято з розгляду у зв`язку із відпусткою судді. Призначено наступне підготовче судове засідання на 26.09.2023.

26.09.2023 підготовче судове засідання знято з розгляду у зв`язку із оголошенням у м.Києві повітряної тривоги. Призначено наступне підготовче судове засідання на 28.09.2023.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28.09.2023 закрито підготовче провадження та розпочато розгляд справи №640/30834/21 по суті одразу після закінчення підготовчого судового засідання 28.09.2023.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов та просили суд його задовольнити. Представник відповідача заперечував проти задоволення позову та просив відмовити у його задоволенні.

У судовому засіданні 28.09.2023 оголошено перерву перед судовими дебатами до 29.09.2023.

Заслухавши учасників справи, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , що виданий Дніпровським РВ ГУ ДМС України в м. Києві 06.06.2015 (Т-1, а.с. 15).

Наказом ГУ НП в Київській області від 13.08.2020 №234 о/с «По особовому складу» ОСОБА_1 прийнято на службу до поліції як рекомендованого поліцейською комісією до проходження служби в поліції та призначено інспектором сектору дізнання відділення поліції №1 (з обслуговування міста Ржищів та Кагарлицького району) Обухівського відділу поліції. Присвоєно спеціальне звання «рядовий поліції» (Т-1, а.с. 63).

Наказом ГУ НП в Київській області від 01.02.2021 №28 о/с «По особовому складу» рядового поліції ОСОБА_1 призначено дізнавачем сектору дізнання відділення поліції №1 Обухівського районного управління поліції (Т-1, а.с. 66).

Відповідно до наказу ГУ НП в Київській області від 05.10.2021 №263 о/с «По особовому складу» рядового поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за пунктом 7 (за власним бажанням) частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію». У зазначеному наказі визначено, що станом на день звільнення, вислуга років для виплати надбавки за стаж служби складає 25 років 00 місяців 01 день. Підстава: рапорт ОСОБА_1 від 01.10.2021, довідка від 04.10.2021 №231 (Т-1, а.с. 64-65).

Наказом ГУ НП в Київській області від 12.11.2021 №297 о/с «По особовому складу» внесено часткову зміну до пункту наказу від 05.10.2021 №263 о/с: визначено, що вислуга років для виплати надбавки за стаж служби складає 20 років 04 місяці 15 днів (Т-1, а.с. 62).

Вважаючи незаконними звільнення з посади та служби в поліції, а також присвоєння неналежного спеціального звання при призначенні на посаду, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Спеціальним законом, який визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України є Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VІІІ (надалі - Закон №580-VІІІ).

Відповідно до статті 1 Закону №580-VІІІ Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

За приписами статті 60 Закону №580-VIII проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

За загальним правилом, пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Оскільки спір, який виник між позивачем і відповідачем, врегульовано спеціальним законодавством, яким є Закон №580-VІІІ, то положення Кодексу законів про працю України підлягають застосуванню до спірних правовідносин лише в частині, що не врегульована нормами даного Закону.

Крім того, спеціальним нормативним актом є також Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затверджене постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.1991 №114, яке підлягає застосуванню відповідно до пункту 4 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» в частині, що не суперечить цьому Закону.

Указаний правовий висновок також наведений в постанові Верховного Суду від 24.01.2019 у справі №817/981/17. Верховний Суд зазначив, що норми Положення №114, зокрема, в частині звільнення за власним бажанням не суперечать вимогам Закону України «Про Національну поліцію», а лише встановлюють певні гарантії осіб, що проходять службу у разі звільнення за власним бажанням.

Положення №114 регулює порядок проходження служби працівниками Національної поліції, оскільки відповідно до статті 1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, тобто по своїй суті є реорганізованими органами внутрішніх справ.

Положення №114 є чинним, інший нормативно-правовий акт, який регулює питання проходження служби в Національній поліції, не прийнято.

Відповідно до підпункту «ж» пункту 64 Положення №114 особи рядового і молодшого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за власним бажанням при наявності поважних причин, що перешкоджають виконанню службових обов`язків.

Згідно з пунктом 68 Положення №114 особи рядового і начальницького складу, які виявили бажання звільнитися зі служби за особистим проханням, попереджають прямого начальника органу внутрішніх справ про прийняте ними рішення не пізніш як за три місяці до дня звільнення, про що подають рапорт за командою.

Тобто, звільнення зі служби за власним бажанням відповідно до підпункту "ж" пункту 64 Положення можливо при наявності двох обов`язкових умов: 1) власного бажання особи, яка проходить службу, для дострокового звільнення; 2) наявності поважних причин, що перешкоджають виконанню службових обов`язків.

Така позиція, на відміну від загального правила про обов`язок попередити власника чи уповноважений ним орган про звільнення за власним бажанням за два тижні, обумовлена особливим правовим положенням працівника органу внутрішніх справ (поліції), що стосується, наприклад, виконання ним обов`язків по забезпеченню безпеки громадян та громадського порядку.

Згідно з абзацом другим статті 38 Кодексу законів про працю України, якщо працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган не вправі звільнити його за поданою раніше заявою, крім випадків, коли на його місце запрошено іншого працівника, якому відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладенні трудового договору.

Проте, у межах передбаченого пункту 68 Положення №114 строку з дня подання рапорту про звільнення сторони трудового договору вправі домовитись про звільнення у більш короткий строк.

Такою домовленістю, зокрема, слід вважати зазначення у рапорті конкретної дати, з якої працівник поліції має бажання звільнитися зі служби до закінчення передбаченого пунктом 68 Положення №114 строку та згоду уповноваженого органу звільнити цього працівника у визначений ним термін.

Вказана правова позиція узгоджується із судовою практикою Верховного Суду України, яка вказана у постанові від 24.06.2014 у справі №21-241а14.

Судом встановлено, що наказ про звільнення позивача було видано на підставі рапорту, підписаного позивачем 29.09.2021 (Т-1, а.с.235-236), в якому позивач просить звільнити його з поліції за власним бажанням 01.10.2021. Отже, позивач в своєму рапорті зазначив конкретну дату звільнення, у зв`язку з чим суд вважає, що позивач погодив з керівництвом дату свого звільнення у більш короткий строк, ніж три місяці.

При цьому, суд враховує, що позивача було звільнено не 01.10.2021, як він просив про це у рапорті про звільнення, а пізніше - 05.10.2021. Проте, суд вважає, що звільнення поліцейського пізніше узгодженої дати жодним чином не порушує його прав. Суд звертає увагу, що рапорт ОСОБА_1 про звільнення за власним бажанням був відправлений поштою 29.09.2021 (середа). З урахуванням вихідних днів рапорт про звільнення отриманий відділом документального забезпечення ГУ НП в Київській області 01.10.2021 (у п`ятницю), що підтверджується відтиском штампу вхідної кореспонденції на рапорті.

Після цього цей рапорт був переданий та зареєстрований 04.10.2021 (понеділок) в управлінні кадрового забезпечення ГУ НП в Київській області, та містить відповідні погодження та резолюції, а саме згідно з резолюцією начальника ГУ НП в Київській області на адресу заступника начальника - «Організувати виконання», та згідно з резолюцією заступника начальника ГУ НП в Київській області на адресу начальника УКЗ - «До належного оформлення у встановленому порядку», тому 05.10.2021 було видано наказ про звільнення позивача №263 о/с.

При цьому суд вказує, що однією з підстав для звільнення у наказі ГУ НП в Київській області від 05.10.2021 №263 о/с «По особовому складу» є довідка від 04.10.2021 №231 (Т-1, а.с. 64-65).

В матеріалах справи наявна копія довідки від 04.10.2021 №231 про отримані поліцейським предмети однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, складена особою, відповідальною за ведення обліку ГУ НП в Київській області, яка містить, відповідні відомості про кількість найменувань та суму вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, у розмірі 2289,60 грн.

Проаналізувавши процес погодження рапорту позивача про звільнення та оформлення процедури звільнення, суд дійшов висновку, що з урахуванням внутрішніх процедур документального обігу та погодження процедури звільнення у розумні строки відповідач об`єктивно не мав можливості його реалізувати у день отримання рапорту позивача про звільнення 01.10.2021.

При цьому, видавши 05.10.2021 наказ про звільнення, відповідач у максимально стислі та розумні строки реалізував рапорт позивача про звільнення за власним бажанням, а тому у діях відповідача в цій частині жодних порушень не вбачається.

Суд також відхиляє доводи позивача про ігнорування відповідачем його заяви про відкликання рапорту про звільнення за власним бажанням.

Так, 06.10.2021 ОСОБА_1 у рекомендованому поштовому відправленні направив до ГУ НП в Київській області рапорт про відкликання рапорту про звільнення (Т-1, а.с. 247), в якому просив рапорт з підстав звільнення з поліції за власним бажанням у зв`язку із досягненням вислуги років та відмовою від проходження ВЛК не розглядати, та видати позивачу направлення для проходження ВЛК. Зазначений рапорт від 06.10.2021 ГУ НП в Київській області отримало лише 11.10.2021 та в цей день рапорт був зареєстрований у відділі документального забезпечення ГУ НП в Київській області, що підтверджується відтиском штампу вхідної кореспонденції на рапорті.

Аналізуючи зазначені обставини, суд враховує, що положеннями статті 38 Кодексу законів про працю не врегульований порядок та форми волевиявлення працівника щодо залишення на роботі після подання заяви про звільнення. Тому, формами такого волевиявлення можуть бути будь-які дії, що свідчать про наміри залишитись на роботі після подання такої заяви, в тому числі і подання відповідної заяви про відкликання заяви про звільнення за власним бажанням. При цьому, єдиною обов`язковою умовою волевиявлення щодо залишення на роботі після написання заяви про звільнення за власним бажанням є вчинення таких дій (подання відповідної заяви) до видання наказу про звільнення або фактичного звільнення зі служби в поліції (якщо день звільнення зі служби відрізняється від дня видачі наказу). Оскільки після фактичного звільнення зі служби рапорт про звільнення за власним бажанням та, відповідно, наказ про звільнення вважається реалізованим, а трудові та службові відносини припиненими.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи відповідачу на момент видачі оскаржуваного наказу від 05.10.2021 № 263 о/с та в останній день служби позивача в поліції 05.10.2021 не було і не могло бути відомо про волевиявлення позивача продовжувати службу в поліції та відкликання рапорту про звільнення, оскільки рапорт про відкликання рапорту про звільнення було написано та направлено до ГУ НП в Київській області вже після видання наказу про звільнення (06.10.2021) та після завершення останнього дня служби та, відповідно, припинення трудових та службових відносин між позивачем та відповідачем.

Отже, оскільки рапорт позивача про звільнення було реалізовано шляхом прийняття наказу про звільнення позивача не раніше погодженого строку, подальша подача, вже після дня звільнення зі служби в поліції, засобами поштового зв`язку рапорту про відкликання рапорту про звільнення не створює жодних правових наслідків.

При цьому у судовому засіданні на питання суду щодо дати звільнення 01.10.2021, зазначеної позивачем в рапорті від 29.09.2021 про звільнення, позивач зазначив, що рапорт про звільнення був написаний позивачем за зразком, наданим позивачу у відділі кадрового забезпечення Обухівського РУП, та ця дата була погоджена з начальником відділу кадрового забезпечення Обухівського РУП Плахотнік Юлією.

Також позивач повідомив суду, що начальник Обухівського РУП ГУ НП в Київській області Петренко О.С. приїжджав особисто в лікарню, де проходив лікування позивач та здійснював тиск на позивача щодо написання останнім рапорту про звільнення.

Проте з приводу наявності доказів обставин тиску на позивача при написанні рапорту про звільнення, суд зауважує, що жодних доказів здійснення тиску на позивача з боку посадових осіб Обухівського РУП ГУ НП в Київській області ані позовна заява, ані матеріали справи не містять.

Крім того, суд звертає увагу, що у рапорті позивача про відкликання рапорту про звільнення від 06.10.2021 позивачем особисто вказано, що рапорт про звільнення був написаний передчасно, у стані сильного душевного хвилювання. Жодних обставин про здійснення тиску на позивача при написанні рапорту про звільнення рапорт про відкликання рапорту про звільнення не містить.

Стосовно доводів позивача про його звільнення у період тимчасової непрацездатності, то суд зауважує, що спеціальним законодавством не встановлено заборони звільнення поліцейського зі служби в поліції за його власним бажанням в період його тимчасової непрацездатності.

При цьому, єдиною нормою, яка міститься в трудовому законодавстві та забороняє звільнення у період тимчасової непрацездатності є частина третя статті 40 Кодексу законів про працю України «Розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу», яка визначає, що не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації.

Водночас, застосування частини третьої статті 40 Кодексу законів про працю України у спірних правовідносинах є неправильним, оскільки встановлена зазначеною нормою заборона звільнення працівника у період його тимчасової непрацездатності розповсюджується на випадки звільнення працівника з роботи з ініціативи власника або уповноваженого ним органу з підстав, визначених частиною першою статті 40 Кодексу законів про працю України (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), у той час як позивач був звільнений зі служби в поліції за ініціативою самого позивача (за власним бажанням).

Аналогічні висновки щодо застосування норм права були наведені Верховним Судом, зокрема у постановах від 23.06.2021 у справі №813/740/17, від 15.02.2021 у справі №160/3607/19.

З огляду на вищезазначене, суд не вбачає протиправності оскаржуваного наказу про звільнення позивача зі служби в поліції, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Щодо встановлення спеціального звання «лейтенант поліції» та «капітан поліції».

Згідно послужного списку позивача ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ з 15.08.1996 по 06.11.2015, зокрема на посадах слідчого та старшого слідчого слідчого відділу Київського РВ Донецького МУ УМВС України в Донецькій області з 28.08.2000 по 06.11.2015. 06.11.2016 позивач був звільнений з органів внутрішніх справ за п.64 "г" (через скорочення штатів) у запас Збройних Сил Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

З 07.11.2015 по 22.06.2020 позивач проходив службу в ГУ НП в Донецькій області, зокрема з 07.11.2015 позивача поновлено на посаду старшого слідчого слідчого відділення Авдіївського МВ ГУМВС України в Донецькій області, 22.06.2020 позивач звільнений з ОВС за скороченням штатів (т.1, а.с.215-228).

З 13.08.2020 по 05.10.2021 позивач проходив службу в ГУ НП в Київській області (т.1, а.с.215-228).

Так, наказом ГУ НП в Київській області від 13.08.2020 №234 о/с «По особовому складу» ОСОБА_1 прийнято на службу до поліції як рекомендованого поліцейською комісією до проходження служби в поліції та призначено інспектором сектору дізнання відділення поліції №1 (з обслуговування міста Ржищів та Кагарлицького району) Обухівського відділу поліції. Присвоєно спеціальне звання «рядовий поліції» (Т-1, а.с. 63).

При цьому з матеріалів справи слідує, що позивач з 19 серпня 2020 року по 12 лютого 2021 року навчався у Луганському державному університеті внутрішніх справ ім. Е.О. Дідоренка за професією Поліцейський (за спеціалізаціями) Органи досудового розслідування, що підтверджується дипломом кваліфікованого робітника НОМЕР_2 , виданим на ім`я ОСОБА_1 , який закінчив у 2021 році Луганський державний університет внутрішніх справ імені Е.О. Дідоренка та здобув професію "Поліцейський (за спеціалізаціями)" (т.1, а.с.43).

Відповідачем під час розгляду справи не заперечувався факт направлення позивача з 19.08.2020 до Луганського державного університету внутрішніх справ ім. Е.О. Дідоренка для проходження первинної професійної підготовки поліцейських ГУ НП в Київській області.

Наказом ГУ НП в Київській області від 01.02.2021 №28 о/с «По особовому складу» рядового поліції ОСОБА_1 призначено дізнавачем сектору дізнання відділення поліції №1 Обухівського районного управління поліції (Т-1, а.с. 66).

Також з послужного списку позивача судом встановлено, що наказами від 29.06.2000 (інформація щодо видавника та номеру наказу відсутня) позивачу присвоєно спеціальне звання лейтенант міліції, наказом № 333 о/с від 30.08.2022 (інформація щодо видавника відсутня) - старший лейтенант міліції, наказом № 275 о/с від 31.08.2005 (інформація щодо видавника відсутня) - капітан міліції, що відповідачем не заперечується (т.1, а.с.215-228).

Вказане підтверджується також довідкою-витягом за обліками інформаційно-телекомунікаційної системи "ІПНП" від 27.08.2019 (т.1, а.с.230-231).

При цьому суд звертає увагу на те, що 22.06.2020 позивач звільнений з ОВС за скороченням штатів, а прийнятий на службу до поліції наказом ГУ НП в Київській області від 13.08.2020 №234 о/с як рекомендований поліцейською комісією до проходження служби в поліції. На момент звільнення з ОВС 22.06.2020 позивач мав спеціальне звання капітан міліції.

Види спеціальних звань поліцейських визначені у статті 80 Закону України «Про Національну поліцію».

Так, відповідно до вказаної статті установлюються такі спеціальні звання поліцейських: 1) спеціальні звання молодшого складу: рядовий поліції; капрал поліції; сержант поліції; старший сержант поліції; 2) спеціальні звання середнього складу: молодший лейтенант поліції; лейтенант поліції; старший лейтенант поліції; капітан поліції; майор поліції; підполковник поліції; полковник поліції; 3) спеціальні звання вищого складу поліції: генерал поліції третього рангу; генерал поліції другого рангу; генерал поліції першого рангу.

Відповідно до частини другої статті 81 Закону України «Про Національну поліцію» первинні спеціальні звання середнього складу поліції присвоює керівник поліції в порядку, визначеному Міністерством внутрішніх справ України.

Відповідно до частини четвертої статті 81 Закону України «Про Національну поліцію» громадянам, уперше прийнятим на службу в поліції, присвоюється звання рядового поліції, якщо відсутні визначені цим Законом підстави для присвоєння іншого спеціального звання.

Разом з тим, частиною шостою статті 81 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що громадянам, які мають вищу освіту за освітньо-кваліфікаційним рівнем не нижче бакалавра, після прийняття на службу в поліції та призначення на посади, які заміщуються особами середнього і вищого складу поліції, присвоюється первинне спеціальне звання лейтенанта поліції.

Згідно з частиною восьмою цієї статті громадянам, які були звільнені зі служби в поліції, під час повторного прийняття на службу присвоюється спеціальне звання поліції, яке вони мали на момент звільнення.

Відповідно до статей 81-85 Закону України «Про Національну поліцію» та з метою визначення порядку присвоєння спеціальних звань поліції, подання матеріалів для їх присвоєння, а також позбавлення спеціальних звань, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.03.2016 №177, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 04.04.2016 за № 498/28628, затверджено Порядок присвоєння спеціальних звань поліції та позбавлення спеціальних звань (далі - Порядок № 177).

Так, відповідно до пункту 1 Розділу І цього Порядку №177, визначено умови присвоєння спеціальних звань поліції та позбавлення спеціальних звань, перелік необхідних для цього документів та строки їх подання.

Пунктом 2 розділу І Порядку №177 встановлено, що первинні спеціальні звання середнього складу поліції присвоюються особам, уперше прийнятим на службу в поліцію, які не мають військових звань офіцерського складу запасу або спеціальних звань середнього складу інших органів державної влади з призначенням на посаду, після закінчення курсів первинної професійної підготовки (спеціалізації) та оголошуються наказом по особовому складу.

Пунктом 3 Розділу І Порядку № 177 передбачено, що первинні спеціальні звання поліції присвоюються особам, уперше прийнятим або переведеним на службу в поліцію з інших органів державної влади, з наявним військовим або іншим спеціальним званням у порядку переатестування, після закінчення курсів первинної професійної підготовки (спеціалізації).

Відповідно до частини 5 Розділу І Порядку № 177, первинні спеціальні звання особам, зазначеним у пунктах 2, 3 цього розділу, присвоює Голова Національної поліції України.

Згідно з пунктом 1 Розділу ІІ Порядку №177 визначено, що для присвоєння спеціального звання "полковник поліції", а також первинних спеціальних звань середнього складу поліції, чергових спеціальних звань, за сукупністю строків перебування в спеціальному званні, у порядку переатестування, зарахування на службу в поліції до Департаменту кадрового забезпечення Національної поліції України надсилається подання про присвоєння спеціального звання поліції.

Відповідно до пункту 5 розділу II Порядку №177 матеріали для присвоєння спеціальних звань середнього складу поліції особам, у яких установлений строк вислуги в спеціальному званні закінчується на перше число наступного місяця, надсилаються до Департаменту кадрового забезпечення Національної поліції України до 05 числа поточного місяця.

Системний аналіз вказаних норм права дає змогу прийти до висновку, що у випадку прийняття вперше на службу в поліцію особа, яка має вищу освіту за освітньо-кваліфікаційним рівнем не нижче бакалавра та спеціальне звання, під час прийняття на службу в поліції їй присвоюється первинне спеціальне звання «лейтенант поліції», а також спеціальне звання, яке вказана особа мала до прийняття її на службу в поліції. При цьому, передумовою для присвоєння спеціального звання середнього складу особі, яка вперше прийнята на службу в поліцію, є закінчення курсів первинної професійної підготовки (спеціалізації) в порядку переатестування.

Відповідно до листа Голови Національної поліції України від 05.04.2021 №4155/01/12-2021 "Про організацію проведення стажування в системі Національної поліції" з метою набуття необхідних знань і спеціальних навичок для успішного виконання обов`язків із забезпечення публічної безпеки і порядку, зокрема в екстремальних умовах (в особливий період), охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави, протидії злочинності та інших службових завдань, удосконалення навичок застосування сил та засобів для забезпечення особистої безпеки при виконанні службових обов`язків, під час надзвичайних подій, підвищення ефективності управлінської діяльності, опанування методик навчання та виховання підлеглих, поширення серед поліцейських нових методів і форм протидії розповсюдженню на всій території країни явищ незаконного поводження зі зброєю та вибухівкою, формування професійної самосвідомості та високої психологічної стійкості працівників поліції запропоновано:

1) організувати проходження стажування, тривалістю не менше трьох місяців, працівників поліції на посадах в органах та підрозділах головних управлінь Національної поліції в Донецькій та Луганській областях, відповідно до тих, які вони обіймають за основним місцем служби, згідно з вимогами Положення про організацію післядипломної освіти працівників Національної поліції, затвердженого наказом МВС України від 24.12.2015 № 1625, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16.01.2016 за № 76/28206.

2) визначати період стажування індивідуальними планами, які розробляються ГУНП в Донецькій та Луганській областях відповідно, за погодженням з територіальними (міжрегіональними) органами, державними установами, до яких поліцейські направляються для проходження цього виду післядипломної освіти. Поліцейських, які проходять стажування, не залучати до заходів, що не передбачені індивідуальними планами.

3) забезпечувати після проведення відповідного інструктажу поліцейських, які направляються для проходження стажування, табельною вогнепальною зброєю індивідуального використання, спеціальним форменим одягом, екіпіруванням, засобами індивідуального захисту та надавати необхідні документи (індивідуальне завдання, методичні рекомендації).

4) при направленні для проходження стажування в першу чергу звертати увагу на поліцейських, які проходили службу в поліції та були звільнені зі служби в поліції за різними підставами, а в подальшому з колишніх працівників міліції, які службу в поліції не проходили, а були прийняті на службу до поліції в установленому законом порядку.

Рішення щодо присвоєння первинних спеціальних звань поліцейським, які проходять стажування на відповідних посадах у підрозділах ГУНП в Донецькій та Луганській областях, приймати відповідно до вимог Порядку присвоєння спеціальних звань поліції та позбавлення спеціальних звань, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.03.2016 №177, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 04.04.2016 за № 498/28628 (т.2, а.с.208-209).

З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до начальника ГУНП в Київській області з рапортом від 01.07.2021, в якому повідомляв, що з 01.02.2021 (призначення позивача дізнавачем сектору дізнання відділення поліції №1 Обухівського районного управління поліції) звання капітан поліції позивачу не повернуто, хоча позивач виконав всі вимоги для цього (т.2, а.с.206-207).

У відповідь на вказаний рапорт листом відповідача від 10.08.2021 №Т-700 позивача повідомлено, що відповідно до вимог листа Національної поліції України від 05.04.2021 №4155/01/12-2021 поліцейські з числа колишніх працівників міліції, які службу в поліції не проходили, а були прийняті на службу до поліції в установленому законом порядку, повинні бути направлені для проходження стажування тривалістю не менше трьох місяців на посадах в органах та підрозділах Головних управлінь Національної поліції в Донецькій та Луганській областях. Враховуючи викладене, позивачу повідомлено, що питання щодо присвоєння первинного спеціального звання "капітан поліції" у порядку переатестування буде розглянуто після проходження вищевказаного стажування (т.2, а.с.204).

Після отримання вказаної відповіді позивач звернувся до відповідача із рапортом від 25.08.2021, в якому просив розглянути питання щодо направлення на стажування на посадах в органах та підрозділах Головних управлінь Національної поліції в Донецькій та Луганській областях для присвоєння позивачу первинного спеціального звання "капітан поліції" для проходження стажування (т.2, а.с.203).

Відповідно до листа управління кадрового забезпечення ГУ НП в Київській області від 23.09.2021 №Т-853 (т.2, а.с. 202), наданого у відповідь на рапорт позивача від 25.08.2021, позивача було повідомлено, що відповідно до пункту 4 листа Голови Національної поліції України від 05.04.2021 №4155/01/12-2021 позивач належить до категорії осіб, які підлягають направленню на стажування на відповідних посадах в органах та підрозділах Головних управлінь Національної поліції в Донецькій та Луганській областях, згідно з вимогами Положення про організацію післядипломної освіти працівників Національної поліції, затвердженого наказом МВС України від 24.12.2015 № 1625, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16.01.2016 за № 76/28206.

Вказане стажування необхідне для прийняття рішення щодо присвоєння поліцейським, які проходять стажування, первинних спеціальних звань відповідно до вимог Порядку присвоєння спеціальних звань поліції та позбавлення спеціальних звань, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.03.2016 №177, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 04.04.2016 за № 498/28628.

Також було зазначено, що позивача буде направлено на стажування у зазначені підрозділи після формування відповідної групи працівників, що підпадають під дію норм, вказаних у листі. Про час відправки, термін перебування та місця проведення стажування позивача буде проінформовано.

Проте, вже за шість днів після направлення позивачу цього листа, позивач подав до ГУ НП в Київській області рапорт про звільнення за власним бажанням. Отже, очевидним є факт того, що подальша реалізація зазначеного листа щодо направлення позивача на стажування виявилась неможливою через звільнення позивача.

Таким чином, визначення в наказі про прийняття на службу та призначення на посаду спеціального звання «рядовий поліції» відповідає зазначеним вище нормам законодавства, оскільки спеціальні звання середнього складу, в тому числі те звання, яке мала особа під час служби в міліції, присвоюються лише після проходження стажування на відповідних посадах в органах та підрозділах Головних управлінь Національної поліції в Донецькій та Луганській областях, а до її проходження така особа матиме звання рядового поліції.

При цьому таке стажування позивач не проходив, зворотного у ході розгляду справи не доведено. У свою чергу, задоволення позовної вимоги щодо зобов`язання відповідача відправити позивача для проходження стажування є неможливим, оскільки трудові та службові відносини між позивачем та відповідачем припинені, а позивач звільнений зі служби в поліції. Підстав для поновлення позивача на службі в поліції та посаді під час розгляду справи не вбачається.

Щодо позовної вимоги стосовно стягнення доплати за спеціальне звання, надбавки за спеціальне звання та недоотриманої суми премії.

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 (далі - Постанова КМУ № 988) "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно з пунктом 3 Порядку №260 грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад; оклад за спеціальним званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); премії; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Враховуючи, що під час розгляду справи не встановлено протиправності дій відповідача при присвоєнні позивачу спеціального звання «рядовий поліції» при прийнятті на службу в поліцію, а також приймаючи до уваги необхідність дотримання умов для присвоєння спеціальних звань середнього складу, в тому числі тих спеціальних звань, які мала особа під час служби в міліції, а саме після проходження стажування на відповідних посадах в органах та підрозділах Головних управлінь Національної поліції в Донецькій та Луганській областях, судом не встановлено підстав для стягнення доплати за спеціальне звання та надбавки за спеціальне звання, оскільки вимоги про стягнення таких є похідними від вимог щодо зобов`язання встановити відповідні надбавки та доплати.

Як вже зазначалось, у пункті 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" визначено, що грошове забезпечення, зокрема, поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Підпунктом 2 пункту 4 цієї постанови надано право керівникам органів, закладів та установ Національної поліції в межах затверджених для них асигнувань на грошове забезпечення, здійснювати преміювання поліцейських відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби.

Аналогічні положення містяться у пункті 12 розділу 2 Порядку №260, в якому визначено, що керівники органів поліції мають право преміювати поліцейських відповідно до особливостей проходження служби та особистого внеску поліцейського в загальні результати служби з урахуванням специфіки і особливостей виконання покладених на нього завдань та у межах асигнувань, затверджених на грошове забезпечення для утримання Національної поліції.

Розміри премії встановлюються за рішенням керівників органів поліції відповідно до затверджених ними положень про преміювання та наявного фонду грошового забезпечення.

Виплата премій поліцейським здійснюється за наказами керівників органів поліції.

У випадку допущення поліцейськими проступків, які впливають на розмір премії, до наказу вносяться відповідні зміни та проводиться перерахунок премії в наступному місяці.

Накази про преміювання поліцейських видаються до 25 числа кожного місяця на підставі списків начальників структурних підрозділів органу поліції, погоджених з фінансовим підрозділом у частині розміру фонду преміювання.

Виплата премії проводиться щомісяця в останній день місяця за поточний місяць разом з виплатою грошового забезпечення.

Таким чином, встановлення премії є правом, а не обов`язком керівника, і її розмір залежить від особистого внеску поліцейського в загальний результат служби та виплачується у межах асигнувань, затверджених на грошове забезпечення для утримання Національної поліції.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верхового Суду від 04.07.2018 №805/1182/17-а.

Отже, премія додатковий вид грошового забезпечення, залежить, по-перше, від наявності відповідних бюджетних асигнувань, по-друге, від оцінки керівництвом резултатівв роботи поліцейського, його особистого внеску в загальні результати служби.

Питання преміювання поліцейського є правом, а не обов`язком відповідача. Зазначеним правом відповідач користується в залежності від власної оцінки роботи конкретного поліцейського.

Така оцінка результатів роботи поліцейського є виключно дискреційним повноваженням керівника поліцейського підрозділу, яка проводиться в межах його власного розсуду про ефективність роботи підлеглого, та не може бути перевірена та досліджена судом.

Призначення або позбавлення премії поліцейського не є заходом дисциплінарної відповідальності, не потребує службового розслідування, доведеності вини поліцейського у скоєнні правопорушення, а є суто управлінським рішенням, яке переслідує виховні цілі, підвищує зацікавленість поліцейського у результатах своєї роботи, підвищує виконавську дисципліну.

Враховуючи викладене, позовні вимоги у цій частині також є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Згідно із частиною першою статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки адміністративний позов не підлягає задоволенню, відсутні підстави для вирішення питання щодо розподілу судових витрат.

У судовому засіданні 29.09.2023 проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст судового рішення складено 09.10.2023.

Керуючись статтями 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Кушнова А.О.