Справа № 320/20878/23
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2023-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2023 року № 320/20878/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати пункт II Наказу Головного управління Національної поліції в Київській області від 30.05.2023 №204 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП в Київській області», щодо застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати Наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 02.06.2023 №119 о/с «По особовому складу» щодо звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту) частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію»;

- поновити ОСОБА_1 на службі в органах Національної поліції України на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 3 Бучанського районного управління поліції, з 03.06.2023;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Київській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного за період з 03 червня 2023 року (наступний за датою звільнення робочий день) по день постановлення судового рішення в справі;

- допустити рішення суду до негайного виконання, в частині поновлення ОСОБА_1 на службі в органах Національної поліції України на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №3 Бучанського районного управління поліції.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 29.06.2023 позовну заяву залишено без руху.

До суду 07.07.2023 від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19 липня 2023 року відкрито провадження у адміністративній справі та ухвалено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

В обґрунтування вимог позивач зазначає, що Наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП в Київській області від 30 травня 2023 року № 204 та Наказ «По особовому складу» № 119о/с від 02 червня 2023 року не відповідають критеріям правомірності, обґрунтованості, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонності; розсудливості; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення. Позивач зазначає, що про факт проведення службового розслідування він дізнався 01 червня 2023 року, за наслідками ознайомлення із Наказом № 204, жодних пояснень по суті обставин, які були предметом службового розслідування, позивачем не надавалось, та особами, які проводили службове розслідування, не витребовувались, відсторонення від служби не здійснювалось, тому, на думку позивача, під час проведення службового розслідування відповідачем допущено істотні порушення вимог Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України». Також позивач вказує, що позбавлення його права на подачу пояснень та документів призвело до неможливості подати документи, що характеризують його особу, а саме: ОСОБА_1 в період з 28.07.2014 по 26.12.2014, з 27.12.2014 по 07.11.2015, з 07.11.2015 по 30.04.2018 безпосередньо брав участь в Антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення Антитерористичної операції на території Луганської області, що підтверджується Довідкою про безпосередню участь особи в Антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 21.03.2023 року № А-938.

Окрім того, позивач зазначає, що у змісті спірного Наказу від 30.05.2023 №204 міститься лише перелік порушень, які ставляться в провину позивачу, однак обставин вчинення правопорушення та висновків, як це передбачено ст. ст. 19, 26 Статуту він не містить, що свідчить про протиправність останнього у зв`язку з недотриманням приписів ст. 2 КАС України.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому проти позовних вимог заперечив. Відповідач вказує, що службовим розслідуванням за фактом можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками Бучанського районного управління поліції ГУНП в Київській області встановлено систематичні порушення ОСОБА_1 порядку використання портативного відеореєстратора та вимог нормативно-правових актів під час складання адміністративних матеріалів щодо громадян, що призвело до порушень прав останніх і зниження довіри населення до поліції, що є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів та підрозділів поліції та підривають авторитет Національної поліції України, тому зазначений факт унеможливлює його подальшу службу в поліції. Також відповідач зазначає, що підставою для звільнення позивача зі служби в поліції стали обставини порушення ним службової дисципліни, тобто в межах проведення службового розслідування не досліджувалось питання наявності або відсутності вини в діях позивача щодо вчинення злочину, а надавалась правова оцінка обставинам наявності або відсутності вчинення ним дисциплінарного проступку. Отже, у цьому випадку позивачем вчинено діяння несумісне із займаною ним посадою та яке виходить за межі дисциплінарної відповідальності, оскільки позивачем скоєно проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього, як до носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, наявні у справі, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, з 17.12.2010 по 06.11.2015 органах внутрішніх справ України, а 07.11.2015 в службі Національної поліції України по 02.06.2023. Зокрема, Наказом Головного Управління Національної поліції в Київській області від 03.02.2023 № 25о/с позивача призначено на посаду інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 3 Бучанського районного управляння поліції.

17.05.2023 до Головного Управління Національної поліції в Київській області надійшла доповідна записка начальника Управління головної інспекції ГУНП в Київській області щодо можливих неправомірних дій окремих працівників Бучанського районного управляння поліції ГУНП в Київській області. За даним фактом наказом Головного Управління Національної поліції в Київській області №744 від 18.05.2023 призначено службове розслідування.

Начальником Головного Управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_2 29.05.2023 затверджено висновок службового розслідування, призначеного за фактом можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками Бучанського районного управління поліції ГУНП в Київській області.

Дисциплінарною комісією вирішено, що за порушення службової дисципліни, пунктів 1, 2 частини 1 статті 18, частини 1 статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2, 6, 11, 13 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 за № 2337-VІІІ, абзацу 1 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, пунктів 5, 6 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026, ст. ст. 254, 256, 283 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 № 1395, що виразилося у недотриманні положень конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, Присяги працівника поліції, вчиненні дій, які підривають авторитет Національної поліції, систематичному порушенні порядку використання портативного відеореєстратора під час виконання службових обов`язків, систематичному порушенні вимог нормативно-правових актів під час складання адміністративних матеріалів стосовно громадян, що призводить до порушень прав останніх, інспектора сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції № 3 Бучанського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнити із служби в поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 30.05.2023 №204 до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 02.06.2023 №119 о/с відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію» звільнено зі служби ОСОБА_1 , з 02.06.2023.

Позивач, не погоджуючись з вказаними наказами відповідача, звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються Законом України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII), Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» (далі - Дисциплінарний статут) та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 3 Закону № 580-VIII у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами. На працівників поліції (поліцейських та державних службовців) поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно із частиною першою статті 17 Закону № 580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Частиною 1 статті 18 Закону № 580-VIII передбачено, що поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини; надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Відповідно до частин 1, 2 статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначає Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України від 05.03.2018 № 2337-VIII «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» (далі - Дисциплінарний статут).

Згідно із статтею 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна передбачає дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Частинами другою, третьою статті 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського, зокрема:

- бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

- знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

- утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;

- поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень.

Згідно з частинами першою, третьою статті 11, статті 12, частини першої статті 13 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до частини першої статті 16 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

Частинами першою-третьою статті 18 Дисциплінарного статуту передбачено, що під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами; 4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.

Частинами сьомою, восьмою статті 19 Дисциплінарного статуту визначено, що у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Згідно з частинами другою, третьою статті 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

За Правилами етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2016 року № 1179, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, зокрема, неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України; у кожному окремому випадку обирати той захід з-поміж заходів, передбачених законодавством України, застосування якого призведе до настання найменш негативних наслідків; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України; виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати.

На підставі пункту 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

З аналізу норм законодавства, яке регулює особливості проходження служби в поліції слідує, що однією з підстав для звільнення зі служби в поліції є реалізація дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту.

У цій справі суд також враховує, що види дисциплінарних стягнень, які можуть застосовуватися до поліцейських, визначені у статті 13 Дисциплінарного статуту. Підставою для застосування цих стягнень є вчинення дисциплінарних проступків (дій, що порушують службову дисципліну), а саме: невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі.

Адміністративний суд у силу вимог частини третьої статті 2 КАС України в порядку судового контролю за рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів владних повноважень повинен дослідити, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, розсудливо, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, пропорційно тощо.

Правова оцінка судами правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинна полягати насамперед в тому, чи таке рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією України та законами України, чи дійсно у діях особи є ознаки дисциплінарного проступку та установлені законом підстави для застосування до неї дисциплінарного стягнення.

З матеріалів справи вбачається, що Начальником Головного Управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_2 29.05.2023 затверджено висновок службового розслідування, призначеного за фактом можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками Бучанського районного управління поліції ГУНП в Київській області.

Вказаним висновком встановлено, що у доповідній записці начальника Управління головної інспекції ГУНП в Київській області від 17.05.2023 зазначено, що 17.05.2023 зі спецлінії « 102» до виділення поліції № 3 Бучанського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення ОСОБА_3 про те, що працівники поліції на блок посту взяли неправомірну вигоду в його сина ОСОБА_4 і розмірі 500 гривень. Вказана подія зареєстрована до системи ІПНП ВП № 3 Бучанського РУП ГУНП в Київській області за №2303 від 17.05.2023.

Відповідно до Книги служби нарядів та розстановки нарядів відділення поліції № 3 Бучанського РУП ГУНП в Київській області 17.05.2023 для здійснення превентивних заходів та реагування на заяви та повідомлення громадян про правопорушення або події, на службовому автомобілі марки «Renault Duster» номерний знак НОМЕР_1 (на синьому фоні) на добове чергування до складу групи реагування патрульної поліції відділення поліції № 3 Бучанського РУП ГУ під позивним «Акцент-511» заступили: інспектор сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 3 Бучанського РУП ГУНП в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 та інспектор сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 3 Бучанського РУП ГУНП в Київській області старший лейтенант поліції Федоренко Артем Володимирович.

У подальшому, 17.05.2023 о 15.56 зі спецлінії « 102» до відділення поліції № 3 Бучанського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення ОСОБА_3 про те, що в с. Наливайківка, Бучанського району працівники поліції годину тому на блок посту взяли неправомірну вигоду в його сина - ОСОБА_4 , 2001 року народження у розмірі 500 гривень.

У своєму поясненні працівникам поліції ОСОБА_4 зазначив, що близько 15:00 разом зі своєю дівчиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителькою АДРЕСА_1 на мотоциклі марки «Loncin», 2022 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 , рухався автодорогою з с. Наливайківка до смт Макарів, Бучанського району.

Між зазначеними населеними пунктами на відстані близько 500 - 600 метрів від блок-поста ОСОБА_4 був зупинений працівниками поліції, які рухались на зустріч на автомобілі марки «Renault Duster» номерний знак НОМЕР_1 (на синьому фоні).

Під час перевірки документів, зі слів ОСОБА_4 поліцейські повідомили його, що складатимуть матеріали за фактом адміністративного правопорушення та виписуватимуть штраф за те, що в нього не було страхового полісу на мотоцикл.

Зі слів ОСОБА_4 , він почав розмову з поліцейськими, щоб вирішити питання на місці, без складання адміністративних матеріалів, на що один з працівників поліції запросив його до службового автомобіля, де під час розмови домовився з поліцейськими розрахуватись на місці та надав гроші однією купюрою номіналом 500 гривень, поклавши їх біля ручки КПП.

Після даної події, працівники поліції повернули документи.

Надалі, ОСОБА_4 повідомив про даний факт ОСОБА_6 та по телефону свого батька ОСОБА_3 , який був обурений поведінкою поліцейських, у зв`язку з чим звернувся на спецлінію « 102».

ОСОБА_6 надала аналогічне за змістом пояснення, яке надав ОСОБА_4 .

За інформацією наданою УІАП ГУ встановлено, що 17.05.2023 екіпаж з позивним «Акцент -511», тобто старший лейтенант поліції ОСОБА_5 та старший лейтенант поліції ОСОБА_1 в період часу з 14.30 по 16.00 рухався з смт Макарів до населеного пункту Ніжиловичі через село Наливайківка Бучанського району Київської області.

Під час проведення службового розслідування встановлено, що у порушення вимог пункту 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомок, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України 18 грудня 2018 року № 1026, вивчити відеозапис з нагрудного відеореєстратору (бодікамери) лейтенанта поліції ОСОБА_5 та старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 у вказаний період часу не представилося можливим, у зв`язку з тим, що поліцейські його не здійснювали.

З приводу скарги ОСОБА_3 на спецлінію « 102» про те, що годину тому на блок посту працівники поліції взяли грошові кошти у сумі 500 грн. з його сина ОСОБА_4 , ОСОБА_5 повідомив, що ніяких грошових коштів не брав, заявника та його сина не знає, про яку ситуацію йде мова не відомо.

Опитаний ОСОБА_1 надав аналогічне за змістом пояснення, що й ОСОБА_5 .

З метою підтвердження чи спростування інформації, викладеної у повідомленні ОСОБА_3 за фактом отримання неправомірної вигоди працівникам поліції, дисциплінарною комісією запропоновано ОСОБА_7 та ОСОБА_1 пройти опитування за допомогою використання поліграфу, на що вони погодились.

Відповідно до Висновку за результатами проходження дослідження з використанням поліграфа від 26.05.2023 стосовно ОСОБА_1 , останньому поставлено наступні запитання:

1) Чи зупиняв ОСОБА_1 мотоцикл під керуванням ОСОБА_8 ;

2) Чи отримував ОСОБА_1 неправомірну вигоду (брав грошові кошти в розмірі 500 гривень) від ОСОБА_4 .

За результатами проведеного психофізіологічного дослідження із застосуванням поліграфа (далі - ПФДП) на підставі отриманих фізіологічних реакцій з високим ступенем достовірності зроблений висновок: рівень контактності ОСОБА_1 був низький, виявлені навмисні спроби протидії дослідженню, а саме встановлено, що ОСОБА_1 приймав заспокійливі препарати (ліки).

На питання № 1 на групу перевірочних запитань відносно того чи зупиняв ОСОБА_1 мотоцикл під керуванням ОСОБА_4 у респондента виявлено комплекс стійких значущих фізіологічних реакцій, а саме встановлено, що ОСОБА_1 зупиняв мотоцикл під керуванням ОСОБА_4 .

На питання № 2 на групу перевірочних запитань відносно того чи отримував ОСОБА_1 неправомірну вигоду (брав грошві кошти в розмірі 500 грн.) від ОСОБА_4 у респондента виявлено комплекс стійких значущих фізіологічних реакцій, а саме: встановлено, що ОСОБА_1 отримував неправомірну вигоду від ОСОБА_4 , а саме: грошові кошти у розмірі - гривень.

Окрім того, під час проведення службового розслідування встановлено систематичне порушення ОСОБА_1 порядку використання портативного відеореєстратора під час виконання службових обов`язків та систематичне порушенні вимог нормативно-правових актів під час складання адміністративних матеріалів стосовно громадян, що призводить до порушень прав останніх.

За наслідками службового розслідування Дисциплінарною комісією вирішено, що за порушення службової дисципліни, пунктів 1, 2 частини 1 статті 18, частини 1 статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2, 6, 11, 13 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 за № 2337-VІІІ, абзацу 1 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, пунктів 5, 6 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026, ст. ст. 254, 256, 283 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 № 1395, що виразилося у недотриманні положень конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, Присяги працівника поліції, вчиненні дій, які підривають авторитет Національної поліції, систематичному порушенні порядку використання портативного відеореєстратора під час виконання службових обов`язків, систематичному порушенні вимог нормативно-правових актів під час складання адміністративних матеріалів стосовно громадян, що призводить до порушень прав останніх, інспектора сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції № 3 Бучанського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнити із служби в поліції.

Щодо висновків службового розслідування про порушення позивачем правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09. 11.2016 № 1179, суд зазначає, що в основі поведінки працівника поліції на законодавчому рівні встановлені етичні, правові і службово-дисциплінарні норми, дотримання яких є одним із головних обов`язків поліцейського. Ця обставина зумовлює підвищений рівень відповідальності працівників поліції, у порівнянні з іншими громадянами, та застосування до них більш суворих дисциплінарних стягнень за дисциплінарні правопорушення.

Найважливішим є також те, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові. Порушення Присяги слід розуміти, як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

У статті 64 Закону України Про Національну поліцію наведено текст присяги працівника поліції: усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

Присяга поліцейського передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно.

Тобто, порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків поліцейським. Про несумлінність дій (бездіяльності) поліцейського свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.

Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 05.03.2020 у справі №815/4478/16.

Суд зауважує, що підставою для звільнення позивача зі служби в поліції стали обставини порушення ним службової дисципліни, тобто в межах проведення службового розслідування не досліджувалось питання наявності або відсутності вини в діях позивача щодо вчинення злочину, а надавалась правова оцінка обставинам наявності або відсутності вчинення ним дисциплінарного проступку.

На переконання суду, у ході проведення службового розслідування ГУНП в Київській Області встановлено підтвердження відомостей, які стали підставою для його призначення. Обставини вчинення позивачем дисциплінарного проступку є доведеними, а доводи викладені у позовній заяві не спростовують цього. Тяжкість застосованого до позивача виду дисциплінарного стягнення відповідає вчиненому дисциплінарному проступку.

Окремо слід зазначити, що в цьому випадку, позивачем вчинено діяння, несумісне із займаною ним посадою, оскільки позивачем скоєно проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків. Крім того, факт вчинення встановлених службовим розслідуванням дій підриває авторитет і довіру до поліції як органу державної виконавчої влади, який покликаний захищати життя, здоров`я, права і свободи громадян, власність, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань. Вказана подія стала можливою у зв`язку з низькими морально-діловими якостями та низькою правосвідомістю ОСОБА_1 , що унеможливлює його подальшу службу в поліції.

Верховний Суд у постанові від 28 вересня 2023 року у справі № 420/10847/22 зазначив, що працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції. В особистій поведінці у службових та позаслужбових стосунках з людьми не допускати проявів жорстокого або принизливого ставлення до людей, бути зразком чесності, тактовності та внутрішньої дисциплінованості, оскільки проходження служби в поліції несумісне з неправомірною поведінкою, ігноруванням вимог Конституції, законів України та Дисциплінарного статуту.

Тобто, поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісними із подальшим проходженням служби. Порушення позивачем моральних та етичних приписів може сприйматися, як спроба підриву довіри до Національної поліції, і відповідальність за це несе держава, а це безумовно негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства.

Виходячи з правового регулювання спірних відносин, позивач, у силу своїх службових обов`язків, зобов`язаний був не допускати зв`язків, що ганьблять звання працівника поліції або підривають авторитет поліції, інших відносин, які носять корисливий або протиправний характер.

З огляду на встановленні службовим розслідуванням обставини, суд погоджується з позицією відповідача про правильну кваліфікацію дій позивача, як вчинення дисциплінарного проступку, тому пункт II Наказу Головного управління Національної поліції в Київській області від 30.05.2023 №204 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП в Київській області», щодо застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, розсудливо, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, пропорційно тощо, відповідно позовна вимога про скасування вказаного наказу задоволенню не підлягає.

Посилання позивача на те, що про факт проведення службового розслідування він дізнався 01 червня 2023 року, за наслідками ознайомлення із Наказом № 204, у зв`язку з чим він був позбавлений можливості надати пояснення по суті обставин, які були предметом службового розслідування, є безпідставним, оскільки матеріали справи свідчать, що під час проведення службового розслідування позивач 23.05.2023 року надав свої пояснення по суті обставин, які були предметом службового розслідування.

Оскільки основна вимога задоволенню не підлягає, то решту позовних вимог, як похідних, не належить розглядати.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи з викладеного та беручи до уваги достатній і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що викладені у позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а його вимоги такими, що задоволенню не підлягають.

Згідно із частиною першою статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки адміністративний позов задоволенню не підлягає, то підстави для вирішення питання щодо розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Щавінський В.Р.