Справа № 580/7560/23
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2023-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2023 року справа № 580/7560/23

10 годин 38 хвилин м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Л.В.Трофімової за участі секретаря судового засідання В.С.Проценко розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників адміністративну справу №580/7560/23 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Авто-2005» (вул. Героїв Дніпра 65 кв. 61, м. Черкаси, 18021, ) [представник - адвокат Аніщенко Катерина Михайлівна за ордером серії АХ №1139326] до Державної служби України з безпеки на транспорті (03150, м. Київ, вул. Антоновича 51, ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - відділ державного нагляду (контролю) у Черкаській області Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Хрещатик 223, м. Черкаси, 18001), відділ державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Єврейська 155, м. Полтава, 36008) [представник відповідача і третіх осіб - Пугач Людмила Миколаївна згідно з довіреністю від 22.08.2023 №11333/5.4.1/14-23] про визнання протиправним та скасування індивідуального акта, ухвалив рішення.

I. ПРОЦЕДУРА/ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ

22.08.2023 вх. № 35364/23 ТОВ «Сервіс-Авто-2005» (представник - адвокат Аніщенко К.М. згідно ордеру серії АХ № 1139326), звернувшись до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, просить: визнати протиправною та скасувати постанову від 20.06.2023 №031190 про накладення адміністративно-господарського штрафу відділом державного нагляду (контролю) у Черкаській області Державної служби України з безпеки на транспорті до товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Авто-2005» .

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 23.08.2023 у справі № 580/7560/23 у задоволенні заяви ТОВ «Сервіс-Авто-2005», поданої представником - адвокатом Аніщенко К.М., про забезпечення позову відмовлено.

11.09.2023 суд задовольнив клопотання представника позивача (вх. 38005/23, вх. 38006/23) про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін та про залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

ІІ. ДОВОДИ ПОЗИВАЧА

В обґрунтуванні адміністративного позову позивач зазначає, що під час перевірки у водія наявних документів інспектор відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби з безпеки на транспорті дійщов помилкових висновків щодо відсутності у водія Витягу з дозволу (позаяк не йдеться про наявність оригінала) на перевезеня пасижирів на міжміському міжобласному автобусному маршруті, тому безпідставно складений протиправний індивідуальний акт. до позовної заяви надані копії витягів з дозволу серії ПО №000277 ВТБ 000571 та 000600 від 28.07.2020. Позивач вважає, що відповідач протиправно застосував штрафні санкції за наявності документ у вигляді копії Витягу з дозволу, позаяк саме про оригінал у нормативно-правових актах не йдеться. Педставник позивача не змогла повідомити яка фотокопія витягу з дозволу з наявних на підприємстві була в рейсі, що перевірявся.

ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА і ТРЕТІХ ОСІБ

Відповідач надав до суду 08.09.2023 вх.38186/23 відзив на позов, заперечує проти задоволення. Зазначив, що позивачем надавались послуги з регулярних перевезень пасажирів, проте на момент проведення перевірки встановлено відсутність у водія оригіналу витягу з дозволу на перевезення, чим порушено вимоги статті 39 Закону України "Про автомобільний транспорт", позаяк фотокопія не є таким документом, тому постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу є обґрунтованою та ухвалена відповідно до вимог законодавства щодо обовязковості інших документів у водія. Відповідно до повідомлення представника відповідача і третіх осіб з відеофіксації підтверджується, що під час проведення перевірки водій не надав витягу з дозволу. Згідно з п.30 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 1997 року № 176 (далі - Правила) перевезення пасажирів за приміськими та міжміськими маршрутами, що виходять за межі території областей (міжобласні маршрути), здійснюється на підставі дозволу, який видається в установленому законодавством порядку. тому витяг (не копія) з дозволу повинен перебувати в автобусі.

ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

23.05.2023 працівниками Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті на підставі направлення на перевірку від 19.05.2023 та щотижневого графіка здійснена рейдова перевірка і виявлено, що ТОВ «Сервіс-Авто-2005» (водій ОСОБА_1 ) керував транспортним засобом НОМЕР_1 з перевезення пасажирів регулярним автобусним маршрутом «Полтава-Черкаси». Водій з актом ознайомився. Згідно рекомендованого повідомлення 484 лист №40060/41/24-23 отриманий 06.06.2023 позивачем про розгляд справи і за результатом 20.06.2023 прийнято постанову №031190 про застосування адміністративно-господарського штрафу, що передбачений абз.3 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Суд встановив, що ТОВ «Сервіс-Авто-2005» має дозвіл на здійснення перевезень пасажирів ПО №000277, виданий Державною службою України з безпеки на транспорті та витяги до нього ВТБ 000600 та ВТБ 000571 (термін дії з 05.05.2020 до 04.04.2025).

Позивач звернувся до суду з даним позовом - не погодився із рішенням відповідача.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши наявні в матеріалах справи доводи та аргументи щодо обставин справи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів сукупно, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову належить відмовити.

V. НОРМАТИВНО-ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 №2344-ІІІ (надалі - Закон № 2344-ІІІ). Відповідно до статті 6 Закону № 2344-III центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, в т.ч. державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті. Відповідно до п.1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті. Згідно з п.8 Положення Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до ст. 34 Закону № 2344-III автомобільний перевізник повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів. Відповідно до ст.39 Закону № 2344-III автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Документи для регулярних пасажирських перевезень: для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України.

В абзаці 2 ч. 2 ст. 40 Закону №2344-III визначено, що водій автобуса зобов`язаний мати з собою і пред`являти для перевірки уповноваженим посадовим особам документи, передбачені законодавством.Згідно з частинами 14, 17 статті 6 Закону № 2344-III державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Відповідно до пунктів 2, 3, 4 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі - Порядок № 1567) державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України. Органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи. Згідно з пунктами 12, 14 Порядку № 1567 рейдова перевірка додержання суб`єктом господарювання вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка. Згідно з пунктами 16, 17 Порядку № 1567 рейдова перевірка може проводитися однією посадовою особою Укртрансбезпеки.

Відповідно до п. 15 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР); відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; оснащення таксі справним таксометром; відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення; додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Процедуру видачі та анулювання дозволу на перевезення пасажирів на приміських та міжміських автобусних маршрутах визначає Порядок видачі та анулювання дозволу на перевезення пасажирів на міжобласних маршрутах загального користування та Правила про затвердження форми дозволу на перевезення пасажирів на міжобласних маршрутах загального користування, що затверджені наказом Міністерства транспорту та зв`язку України 07.05.2010 № 279 і зареєстрований в Міністерстві юстиції України 17 червня 2010 р. за № 409/17704 (далі - Порядок № 279). Відповідно до п.2.3. Порядку №279 дозвіл на перевезення видається, зокрема, на п`ять років - у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2.1 цього Порядку, у разі відповідності рухомого складу, запропонованого автомобільним перевізником, якого визнано переможцем, умовам конкурсу та у випадку, передбаченому підпунктом "б" пункту 2.1 цього Порядку, у разі відповідності умов обслуговування, запропонованих автомобільним перевізником, який посів друге місце, умовам конкурсу. Відповідно до п. 3.3. до кожного дозволу на перевезення оформлюються витяги з нього у кількості, необхідній для виконання перевезень, обумовлених об`єктом конкурсу. До витягу з дозволу на перевезення, зокрема, вносяться назва маршруту та термін дії дозволу на перевезення (п.3.6). Відповідно до постанови КМУ від 29 квітня 2022 р. № 512, до Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 1997 р. № 176, є доповнення: п.14-1 договір про організацію перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування міському, приміському та міжміському, які не виходять за межі території області (або дозвіл на перевезення пасажирів на міжобласних маршрутах загального користування), строк дії якого закінчується у період дії воєнного стану в Україні, вважається таким, дію якого продовжено на період дії воєнного стану в Україні і протягом одного року з дня його припинення чи скасування.

VІ. ОЦІНКА СУДУ

Надаючи оцінку доказам і встановленим обставинам, суд зазначає про таке. Підставою для застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу є виявлена перевіряючим відсутність (ненадання) під час перевірки водієм оригіналу витягу з дозволу на перевезення, передбаченого ст.39 Закону України "Про автомобільний транспорт" за маршрутом "Полтава-Черкаси".

Представник відповідача повідомила, що на рейс видається витяг з дозволу, позаяк засвідчені копії уповноваженим суб`єктом не виготовлялися, а фотокопія як обов`язковий документ не передбачена іншим законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Спірним є різне тлумачення сторонами фотокопії та витягу з дозволу (оригінал документа), проте законодавець має за мету забезпеченння безпеки на транспорті під час пасажирських перевезень, тому обов`язком водія автобуса є мати оригінал витягу із дозволу та саме його, а не фотокопію пред`являти перевіояючим та за вимогою пасажирам, які мають право знати (опікуються власною безпекою).

Передача виконання рейсів, дозволу на перевезення або витягу з нього (форма наведена у додатку) іншому перевізнику не дозволяється (п.1.3 Порядку № 279 https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/z0409-10#Text). Згідно з п. 2.4 Порядку №279 дозвіл на перевезення та витяги з нього видаються протягом 30 днів з дати: проведення конкурсу (підпункт "а" пункту 2.1 цього Порядку); надходження письмової відмови перевізника-претендента, який став переможцем конкурсу, від одержання дозволу на перевезення (підпункт "б" пункту 2.1 цього Порядку); офіційного підтвердження згоди автомобільного перевізника, який за результатами конкурсу посів друге місце (підпункт "в" пункту 2.1 цього Порядку); прийняття рішення про надання права на виконання перевезень (підпункти "г" та "ґ" пункту 2.1 цього Порядку); надходження відповідного судового документа (підпункти "д" та "е" пункту 2.1 цього Порядку).

Відповідно до Конвенції Ради Європи про доступ до офіційних документів під поняттям «офіційні документи» розуміється будь-яка інформація, записана у будь-якій формі, складена або отримана, та яка перебуває у розпорядженні державних органів.

VІІ. ВИСНОВКИ

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється під час розгляду справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 12 червня 2018 року у справі № 826/4406/16, від 15 серпня 2019 року у справі № 1340/4630/18, від 23 грудня 2019 року у справі № 712/3842/17, від 27 лютого 2020 року у справі № 500/477/15-а.

За встановлених обставин, оцінених доказів, виходячи із заявлених позовних вимог, аналізу законодавства та матеріалів справи, зважаючи на принцип превалювання змісту над формою, суд не виявив ознак протиправності індивідуального акта і дійшов висновку, що порушення позивачем вимог законодавства про автомобільний транспорт є доведеними відповідачем, а висловлені в позовній заяві та додаткових поясненнях доводи представника позивача є необґрунтованими, позаяк відповідач довів правомірність вимоги про потребу мати водію під час здійснення рейсу саме витяг (не фотокопію) з дозволу на перевезення, тому вимоги визнає такими, що не належить задовольняти.

VІІІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до ст. 139 КАС України відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 2, 5-16, 19, 73-78, 90, 139, 242-246, 250, 255, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Судові витрати не розподіляються.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів ЄСІТС з урахуванням підпунктів 15.1, 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до рішення ВРП від 17.08.2021 №1845/О/15-21 «Про затвердження Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи».

Копію рішення суду направити учасникам справи.

Учасники справи:

позивач: ТОВ «Сервіс-Авто-2005» [вул. Героїв Дніпра 65 кв. 61, м. Черкаси, 18021, ];

відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті [просп. Перемоги 14, м. Київ, 01135, ];

треті особи: відділ державного нагляду (контролю) у Черкаській області Державної служби України з безпеки на транспорті [вул. Хрещатик 223, м. Черкаси, 18001], відділ державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті [вул. Єврейська 155, м. Полтава, 36008].

Рішення суду складене 06.10.2023.

Суддя Лариса ТРОФІМОВА