Справа № 440/9004/23
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2023-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
03 жовтня 2023 року м. ПолтаваСправа №440/9004/23
Полтавський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кукоби О.О.,
секретаря судового засідання Лазебної А.В.
та представника відповідача Чічіль А.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1 про вирішення питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області про визнання протиправним та скасування наказу,
У провадженні Полтавського окружного адміністративного суду перебувала справа №440/9004/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області про визнання протиправним та скасування наказу.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 21.09.2023 позовні вимоги задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області від 22.06.2023 №670-ОД "Про накладення дисциплінарного стягнення". Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн.

25.09.2023 до суду надійшла заява позивача про стягнення з Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн; розгляд заяви просила здійснити без її участі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 26.09.2023 заяву призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні з викликом учасників справи.

Представник відповідача надала заперечення на подану заяву, у яких зазначила, що визначена адвокатом вартість послуг з надання правничої допомоги у розмірі 15000,00 грн є неспівмірною зі складністю справи та виконаною адвокатом роботою, а тому просила відмовити у задоволенні такої заяви або ж зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 0,00 грн.

У судовому засіданні 03.10.2023 представник Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області наполягала на відмові у задоволенні заяви.

Заслухавши доводи представника відповідача, розглянувши подану заяву та матеріали адміністративної справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Порядок розподілу судових витрат регламентований статтею 139 КАС України.

Згідно із частиною сьомою цієї статті, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Позовна заява ОСОБА_1 містила застереження про понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу із зазначенням, що докази понесення таких витрат будуть надані після розгляду справи по суті.

У судовому засіданні 21.09.2023 представник позивача зазначив про подання доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення рішення суду.

Заяву про розподіл цих втрат подано до суду у п`ятиденний строк з дня ухвалення рішення.

Суд у рішенні від 21.09.2023 у цій справі не вирішував питання про розподіл судових витрат на правничу допомогу, що є підставою для розгляду питання про ухвалення додаткового рішення.

Питання, що стосуються витрат на професійну правничу допомогу, регулюються статтею 134 КАС України, у силу положень якої за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Крім того, як визначено частиною дев`ятою статті 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Отже, документально підтверджені судові витрати належить компенсувати стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21.03.2018 у справі №815/4300/17, від 04.08.2020 у справі №810/3213/16.

На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу у цій справі позивач надала копії: договору від 28.06.2023 про надання правничої допомоги з додатками, акта приймання-передачі від 22.09.2023, квитанції до прибуткового касового ордера від 22.09.2023 №22/09-03.

Зі змісту залучених до матеріалів справи документів слідує, що адвокатом надано клієнту правничу допомогу у цій справі, вартість якої визначена у розмірі 20800,00 грн, що включала: опрацювання матеріалів справи (тривалість - дві години, вартість - 4000,00 грн), підготовка та написання позову (тривалість - три години, вартість 6000,00 грн), підготовка та написання відповіді на відзив (тривалість - дві години, вартість - 4000,00 грн), підготовка та написання заяви з процесуальних питань 9 тривалість - одна година, вартість - 2000,00 грн), участь у судових засіданнях - 4800,00 грн.

До відшкодування позивач заявила витрати на правничу допомогу розмірі 15000,00 грн.

Статтею 19 Закону України від 05.07.2012 №5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон №5076-VI) визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Відповідно до статті 30 Закону №5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Велика Палата Верховного Суду вказує на те, що при визначенні суми судових витрат, на відшкодування якої має право позивач, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України" (заява №19336/04) підкреслено, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (пункт 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Таким чином, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 01.02.2023 у справі №160/19098/21.

Оцінюючи надані заявником документи у взаємозв`язку з фактичними обставинами цієї справи, суд враховує, що опрацювання матеріалів справи безпосередньо пов`язане з підготовкою позовної заяви, а тому не підлягає врахуванню як окремий вид правничої допомоги.

Позовна заява не містить значного обсягу фактичних даних, а відповідь на відзив за змістом фактично дублює позовну заяву, з урахуванням чого посилання адвоката на те, що підготовка позовної заяви зайняла шість годин, а відповіді на відзив - дві години суд визнає необґрунтованими.

У справі фактично проведено два судові засідання: 15.08.2023 - тривалістю з 11:29:34 до 12:11:39 та 21.09.2023 - тривалістю з 11:28:21 до 12:49:18.

А тому, виходячи з вищеописаних обставин справи, зважаючи на те, що підготовлені адвокатом у цій справі процесуальні документи не потребують значних затрат часу для їх складення, суд, оцінивши надані заявником докази у їх сукупності, зважаючи на заперечення представником відповідача розміру витрат Ситнік Н.І. на професійну правничу допомогу, враховуючи принципи обґрунтованості, співмірності та пропорційності судових витрат, дійшов висновку про необхідність зменшення витрат на професійну правничу допомогу у цій справі до 12000,00 грн.

Керуючись статтями 134, 139, 143, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про вирішення питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення, яким стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12000,00 грн (дванадцять тисяч гривень).

Позивач: ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Головне управління Держпродспоживслужби в Полтавській області (унікальний ідентифікаційний номер юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України 40358617; вул. Воскресенський узвіз, 7, м. Полтава, Полтавська область, 36020).

Рішення набирає законної сили у порядку та строки, визначені статтями 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів після складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст додаткового рішення складено 09 жовтня 2023 року.

Суддя О.О. Кукоба