Справа № 945/2368/21
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2023-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2023 р.м. ОдесаСправа № 945/2368/21

Перша інстанція: суддя Шаронова Н.О.,

повний текст судового рішення

складено 12.06.2023, м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Танасогло Т.М.,

суддів: Димерлія О.О., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції в особі управління патрульної поліції в Миколаївській області на рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 12 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2021 року ОСОБА_1 (позивач) звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до Управління патрульної поліції в Миколаївській області (відповідач), в якому просив:

визнати протиправною та скасувати постанову від 02.12.2021 р. серії БАБ №126881 складену заступником командира взводу 2 роти 2 батальйону УПП в Миколаївській області старшим лейтенантом поліції Канавцевим Сергієм Вячеславовичем;

стягнути на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в загальному розмірі 454,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань УПП у Миколаївській області ;

стягнути з УПП у Миколаївській області на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 18000,00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги вказував, що оскаржувана постанова не відповідає дійсним обставинам справи та вимогам закону. Також, у позові позивач вказував, що попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом цієї справи зокрема в частині витрат на професійну правничу допомогу становить 18000 грн.

Рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 126881 від 02грудня 2021 року, яка винесена заступником командира взводу 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області старшим лейтенантом поліції Канавцевим Сергієм Вячеславовичем про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ленінабад, Таджикистан, до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень, - скасовано і закрито справу про адміністративне правопорушення.

Стягнуто з Управління патрульної поліції в Миколаївській області (адреса: вулиця Новозаводська, 1Б, Миколаїв, Миколаївська область, 54056), за рахунок бюджетних асигнувань, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ленінабад, Таджикистан, судовий збір у розмірі 454 грн. 00 коп., сплачений позивачем за квитанцією № 0.3.1 від 06 грудня 2021 року.

Стягнуто з Управління патрульної поліції в Миколаївській області, за рахунок бюджетних асигнувань, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ленінабад, Таджикистан, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 18000 грн. 00 коп.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням в частині відшкодування витрат на правничу допомогу, Департаментом патрульної поліції в особі УПП в Миколаївській області подано на зазначене рішення суду у вказаній частині апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове судове рішення, яким визнати відшкодування правничої допомоги неспівмірною.

В обґрунтування скарги апелянт вказує, що вимога позивача ОСОБА_1 в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 18000,00 грн. яка була задоволена судом першої інстанції, - є неспівмірною з реальним обсягом такої допомоги у суді першої інстанції, часом, витраченим на надання таких послуг (незначний обсяг юридичної та технічної роботи щодо підготовки справи до розгляду у суді першої інстанції та тривалість судових засідань), критерію реальності таких витрат. Надані до матеріалів справи докази, на підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу у вказаному вище розмірі, не є належними та допустимими доказами. Підготовка цієї справи в суді першої інстанції не вимагала великого обсягу юридичної та технічної роботи.

На підставі ст. 311 КАС України, справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

За приписами ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість додаткового судового рішення в межах вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Ухвалюючи судове рішення у справі в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції проаналізувавши приписи ст.ст.132, 134, 139 КАС України, прийнявши до уваги надані позивачем письмові докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, вважав, що з відповідача належить стягнути на користь позивача також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 18000,00 грн.

Надаючи оцінку обґрунтованості висновку суду першої інстанції в межах вимог і доводів апеляційної скарги, а саме в частині відшкодування на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 18000,00 грн., колегія суддів виходить з наступного.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Як визначено ч.1, п.1 ч.3 ст.132 КАС України, судові витрати складаються також із витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Приписи ч. 1 ст. 139 КАС України визначають, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Колегія суддів враховує, що вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції задовольнив позов ОСОБА_1 , відтак позивач має право на відшкодування понесених ним судових витрат, пов`язаних із розглядом справи у розумінні приписів ч.1 ст.139 КАС України.

Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому ст.134 КАС України.

В силу приписів ч.ч. 1, 2 ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Колегія суддів також приймає до уваги, що згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року 5076-VI (далі - Закон 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Водночас, апеляційний суд звертає увагу, що в силу вимог ч.ч. 3-5 ст. 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Також, приписами ст.30 Закону № 5076-VI визначено, що при встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як свідчать матеріали справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, представником позивача на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу надано копію Договору про надання правничої (правової) допомоги від 03 грудня 2021 року (далі - Договір), укладеного між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Саченком Андрієм Павловичем, що діє на підставі Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 001427, виданого на підставі рішення Ради Адвокатів Миколаївської області 03 серпня 2018 року.

У п.п. 3.1 п. 3 вказаного вище Договору, як свідчить його зміст, сторони угоди погодили, що надання професійної правничої (правової) допомоги виконавцем (адвокатом Саченком Андрієм Павловичем) відповідно до цього Договору здійснюється оплатно та складає 18000 грн. 00 коп. (а. с. 9 зворотній бік).

З викладеного слідує, що розмір витрат на правничу допомогу, який позивач просив стягнути з суб`єкта владних повноважень у сумі 18000,00 грн. був узгоджений умовами відповідного договору у фіксованій сумі.

Також, зі змісту пп. 3.1 п. 3 Договору слідує, що сторони підтвердили, що кошти за цим договором сплачені у повному обсязі після його підписання.

В контексті викладеного, проаналізувавши надані позивачем документи, враховуючи правові висновки Верховного суду, викладені у постанові від 28.12.2020р. у справі №640/18402/19 та ВП ВС у постанові від 16.11.2022р. по справі №922/1964/21, колегія суддів також враховує, що оскільки в даному випадку розмір винагороди за надання правової допомоги був визначений у Договорі у вигляді фіксованої суми, отже є визначеним, то такий не змінюється в залежності (не залежить) від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу, у зв`язку із цим колегія суддів не зважає на відсутність детального опису робіт, тощо.

Тобто, наявними у справі документами позивачем доведено факт надання йому правової допомоги, пов`язаної із представництвом інтересів позивача ОСОБА_1 , адвокатом Саченко А.П. щодо розгляду цієї справи в суді першої інстанції (зокрема у вигляді складання заяв, процесуальних документів), понесення витрат на правову допомогу адвоката в розглядуваній справі, розкривають зміст та обсяг наданих послуг (обсяг виконаних робіт/наданих послуг).

Відтак, наявні підстави для відшкодування позивачу понесених ним у зв`язку із розглядом цієї справи в суді першої інстанції витрат на правничу допомогу.

Однак, перевіривши доводи апеляційної скарги з приводу розміру судових витрат, які були стягнуті з відповідача на користь позивача в якості відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів зауважує, що за вимогами процесуального закону суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.

Визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Розглядаючи заяву про розподіл судових витрат, та вирішуючи її по суті, суд має детально визначити чи підтверджуються вони документально (реально понесені) чи заявлених розмір відповідає визначеним приписами КАС України критеріям та чи є такі витрати співмірними зі складністю справи та здійсненими стороною діями під час розгляду спору, а не автоматично стягувати увесь заявлений стороною до відшкодування розмір витрат на професійну правничу допомогу.

Аналізуючи надані представником позивача докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, застосовуючи вищенаведені критерії, колегія суддів приходить до висновку, що заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції загальною вартістю 18000,00 грн є неспівмірними зі складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг позивачу та часом, об`єктивно необхідним адвокату для виконання відповідних робіт (послуг), а також ціною позову.

Таким чином, сума судових витрат на правничу допомогу, яку представник позивача просив стягнути за рахунок відповідача, підлягає зменшенню у зв`язку з відсутністю ознак співмірності, визначених частиною п`ятою статті 134 КАС України.

Проте, стягуючи за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача у даній справі витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 18 000,00 грн. суд першої інстанції не врахував вищенаведених критеріїв, що призвело до ухвалення необґрунтованого судового рішення в оскаржуваній частині.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини застосовують, як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Підсумовуючи викладене у сукупності, оцінивши рівень заявлених до відшкодування витрат позивача на правничу допомогу під час розгляду справи в суді першої інстанції, з урахуванням того, що такі витрати понесені фактично, враховуючи складність справи, характер спірних правовідносин, виходячи з принципу обґрунтованості та пропорційності розміру судових витрат до предмета спору, співмірності послуг категорії складності справи та пропорційності наданих послуг, часом, витраченим адвокатом на надання відповідних послуг, обсягом наданих послуг, їх необхідності, ціною позову та значенням справи для сторони, колегія суддів прийшла висновку про необхідність зменшення розміру заявлених позивачем до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції з 18000,00 грн. до 3000,00 грн.

Ураховуючи викладене, а також фактичний обсяг виконаної адвокатом роботи та її незначну складність, проаналізувавши предмет розглядуваного спору, обсяг наданих послуг адвокатом, виходячи з критерію розумності, пропорційності, співмірності розподілу витрат на професійну правничу допомогу, суд апеляційної інстанції вважає, розумно обґрунтованими заявлені витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають компенсації позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - у розмірі 3000,00 грн.

Відтак, доводи апеляційної скарги Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Миколаївській області є обґрунтованими.

Згідно приписів п. 1-4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 134, 139, 241-243, 250, 252, 308, 311, 315-317, 321, 322, 325, 326, 328 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Миколаївській області задовольнити.

Рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 12.06.2023р. у справі №945/2368/21 скасувати в частині стягнення з УПП у Миколаївській області на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 18000,00 грн.

Ухвалити у скасованій частині нове рішення, яким стягнути з Управління патрульної поліції в Миколаївській області (адреса: вулиця Новозаводська, 1Б, Миколаїв, Миколаївська область, 54056), за рахунок бюджетних асигнувань, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , уродженця м.Ленінабад, Таджикистан витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 (три тисячі) гривень 00 коп.

У іншій частині рішення рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 12.06.2023р. у справі №945/2368/21 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач Т.М. Танасогло
Судді О.О. Димерлій А.В. Крусян