Справа № 400/5029/23
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2023-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2023 р.м. ОдесаСправа № 400/5029/23

Перша інстанція: суддя Брагар В. С.,

повний текст судового рішення

складено 12.06.2023, м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Димерлія О.О.,

суддів: Крусяна А.В., Танасогло Т.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.06.2023 у справі №400/5029/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії

У С Т А Н О В И В:

05.05.2023 ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій просив суд:

- визнати противоправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо зниження розміру пенсії ОСОБА_1 з 70 % до 65% грошового забезпечення, яке допущене при перерахунку пенсії з 01.01.2008 та перерахунку пенсії з 01.12.2019 на підставі довідки державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Миколаївській області про розмір грошового забезпечення від 15.06.2021 №33/35-У-01;

- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням розміру 70 % відповідної суми грошового забезпечення, починаючи з 05.11.2022 на підставі довідки державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Миколаївській області" про розмір грошового забезпечення від 15.06.2021 №33/35-У-01, з виплатою різниці між фактично отриманою та належною до сплати суми пенсії за період з 05.11.2022 до моменту здійснення перерахунку пенсії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що пенсію йому призначено з розрахунку 70% грошового забезепчення. Натомість під час здійснення перерахунку пенсії 01.01.2008 та 01.12.2019 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області безпідставно зменшено відсоткове значення розміру пенсії.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області з позовними вимогами не погоджувалось та вважало їх необґрунтованими з підстав викладених у письмовому відзиві на позовну заяву наголошуючи на тому, що на час перерахунку пенсії редакцію статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» було змінено, зокрема, виключено із вказаної норми положення стосовно збільшення розміру пенсії за вислугу років на 5% відповідних сум грошового забезпечення особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 2. З урахуванням наведеного, на думку суб`єкта владних повноважень, перерахунки пенсії позивача здійснено правильно. Крім того, відповідач вказував про необхідність закрити провадження у справі на підставі п.4 ч.1 ст.238 КАС України з огляду на наявність рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 08.12.2021 у справі №400/8063/21 стосовно проведення перерахунку пенсії з 01.12.2019 на підставі довідки державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Миколаївській області" про розмір грошового забезпечення від 15.06.2021 №33/35-У-01.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.06.2023 у справі №400/5029/23 в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Приймаючи таке рішення суд першої інстанції виходив із того, що на момент здійснення перерахунку пенсії, а саме з 01.01.2008 та з 01.12.2019, стаття 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» не передбачала 5-ти відсоткового збільшення пенсії для військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 2, а інша норма, яка б встановлювала таку доплату, в чинному законодавстві України відсутня.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції позивачем подано апеляційну скаргу у якій, з посиланням на неправильне застосування норм матеріального права, ОСОБА_1 викладено прохання скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовльнити.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що пенсію йому призначено з розрахунку 70% грошового забезепчення, який під час проведення відповідних перерахунків не змінюється.

Скориставшись наданим, приписами чинного процесуального законодавства, правом відповідачем до апеляційного суду подано відзив на апеляційну скаргу, у якому ГУ ПФУ в Миколаївській області повністю погоджується з висновками суду першої інстанції, викладеними в оскаржуваному рішенні від 12.06.2023 у справі №400/5029/23, у зв`язку з чим просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду без змін.

В силу приписів пунктів 1, 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними матеріалами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, у системному зв`язку із положеннями чинного, на момент виникнення спірних правовідносин, законодавства, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, з урахуванням такого.

Зокрема, колегією суддів установлено, що в січні 1998 року ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» призначено пенсію за вислугу років.

Основного розміру грошового забезпечення становив 70% грошового забезпечення, з яких 65 % за вислугу років та 5 % з урахуванням участі на ЧАЕС.

З 01.01.2008 на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.2008 №45, Головним управлінням ПФУ в Миколаївській області здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 .

Під час такого перерахунку органом Пенсійного фонду зменшено розмір грошового забезпечення до 65 %, виключивши зі складу останньої 5 % за участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, осіб які віднесені до ІІ-категорії постраждалих.

У подальшому, на виконання рішення Миколаївського окружного адміністратвиного суду від 08.12.2021 у справі №400/8063/21, Головним управлінням ПФУ в Миколаївській області з 01.12.2019 здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки від 15.06.2021 № 33/35-У-01, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Миколаївській області».

Розмір пенсії також розраховано виходячи із 65% грошового забезпечення.

03.04.2023 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління ПФУ в Миколаївській області із заявою щодо безпідставного зменшення відсоткого розміру грошового забезпечення.

За наслідками розгляду вказаного звернення органом Пенсійного фонду на ім`я позивача надіслано лист від 24.04.2023 №7425-7025/У-02/8-1400/23, яким адресата повідомлено, що станом на час здійснення перерахунків пенсії редакція статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» не передбачала збільшення розміру пенсії за вислугу років на 5% відповідних сум грошового забезпечення особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 2. Отже, перерахунки пенсії з урахуванням 65 % грошового забезпечення проведено правомірно.

Не погодившись із зменшенням відсоткового значення грошового забезпечення під час проведення відповідних перерахунків пенсії позивач за захистом прав, свобод та охоронюваних законом інтересів звернувся до суду з даною позовною заявою.

Здійснюючи перегляд справи в апеляційному порядку колегія суддів виходить із наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пунктів «а» та «в» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах, зокрема, особам, зазначеним у пунктах «а» і «б» цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

З набранням чинності (29.04.2006) Законом України «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців» № 3591-IV від 04.04.2006 нова редакція пункту «в» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» не передбачає указаної 5-відсоткової доплати особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і віднесені до категорії 2.

Перерахунок призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» пенсій визначено статтею 63, відповідно до частин першої, третьої та четвертої якої перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням у дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Таким чином, відсотковий розмір пенсії до відповідних сум грошового забезпечення при її призначенні установлюється статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» саме на час призначення пенсії.

Натомість, розміри складових грошового забезпечення, з яких обчислюється пенсія при її перерахунку на підставі статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб», визначаються на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Складові грошового забезпечення, з яких обчислюється та перераховується пенсія, та їх розміри, не є сталими і регулюються постановами Кабінету Міністрів України.

Водночас, відсоткове співвідношення раніше призначеної пенсії, відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб», до відповідних сум грошового забезпечення є сталим, оскільки установлюється на день призначення пенсії.

Вказані висновки сформовані Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 16.02.2022 у справі №200/7786/19-а з подібними правовідносинами.

Як установлено апеляційним судом, пенсія за вислугу років була призначена позивачу в січні 1998 року відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб», її розмір складав 70 % від грошового забезпечення, у тому числі 5 % - збільшення розміру пенсії на підставі пункту «в» частини першої статті 13 цього Закону як особі, яка брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесена до категорії 2.

На час виникнення спірних правовідносин стаття 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» була чинною у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців» № 3591-IV від 04.04.2006, яка не передбачала вказаної 5-відсоткової доплати особам, що брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і віднесені до категорії 2.

Проте, застосування органом ПФУ при перерахунку пенсії позивача положень статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців» № 3591-IV від 04.04.2006 є протиправним, оскільки ця норма стосується призначення нових, а не перерахунку раніше призначених пенсій.

До того ж, статтею 58 Конституції України закріплено принцип незворотності нормативно-правових актів у часі.

Отже, при перерахунку пенсії позивача з 01.01.2008 та з 01.12.2019 немає підстав для застосування механізму нового обчислення пенсії за нормами частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб», яка застосовується саме при першому призначенні пенсії.

При перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, з якого обчислюється розмір пенсії.

Між тим, відсоткове значення розміру основної пенсії, яке було визначене при її призначенні, є незмінним.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019 у зразковій справі № 240/5401/18, у постанові Верховного Суду від 10.05.2023 у справі №620/9370/21.

Означене спростовує висновок окружного адміністративного суду та доводи відповідача стосовно необхідності застосування до спірних правовідносин статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців» № 3591-IV від 04.04.2006.

Відтак, колегія суддів уважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_1 в частині щодо зменшення Головним управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області розміру пенсії з 70 % до 65% грошового забезпечення під час її перерахунку з 01.01.2008 та з 01.12.2019.

Відносно позовної вимоги ОСОБА_1 про проведення перерахунку пенсії на підставі довідки державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Миколаївській області про розмір грошового забезпечення від 15.06.2021 №33/35-У-01 колегія суддів зазначає таке.

Як установлено апеляційним адміністративним судом, рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 08.12.2021 у справі №400/8063/21 позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, що полягає у непроведенні з 01.12.2019 перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки від 15.06.2021 № 33/35-У-01, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Миколаївській області».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити з 01.12.2019 перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки від 15.06.2021 № 33/35-У-01, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Миколаївській області», та виплатити ОСОБА_1 перераховану пенсію, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вкащаний судовий акт набрав законної сили.

У зв`язку з чим, на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 08.12.2021 у справі №400/8063/21 органом Пенсійного фонуд здійснено ОСОБА_1 перерахунок пенсії.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Умовами за наявності яких можливе застосування вищевказаної підстави для закриття провадження є: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); остаточне вирішення тотожного спору постановою чи ухвалою, яка перешкоджає повторному зверненню до суду (про відмову у відкритті провадження чи закриття провадження у справі); набрання судовим рішенням в іншій справі законної сили.

Неможливість повторного розгляду справи за відсутності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть повторно заявляти в суді аналогічні позовні вимоги, з тих же підстав або оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.

Закриття провадження у справі у даному випадку можливе лише за умови, що постанова чи ухвала, яка набрала законної сили, постановлена за позовом, який є тотожним до позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів. Нетотожність хоча б одного елемента не перешкоджає ініціюванню заінтересованій особі у звертатися до суду з позовом за захистом прав свобод та охоронюваних законом інтересів.

Предмет позову - це частина позову, яка містить матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, щодо якої суд повинен ухвалити рішення. Вказана вимога повинна мати правовий характер, тобто бути врегульованою нормами матеріального права, а також підпадати під адміністративну юрисдикцію.

Підстава позову - це частина позову, яка відображає обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що підтверджують кожну обставину, а також наявність підстав для звільнення від доказування. Під підставою позову розуміються обставини, з яких випливає право вимоги позивача, якими позивач їх обґрунтовує.

Таким чином, позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстави і предмет спору, тобто коли позови повністю ідентичні за складом учасників справи, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

З урахуванням установлених фактичних обставин колегія суддів зазначає, що в досліджуваній ситуації новий спір не виник, а має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

За наслідком співставлення позовної вимоги даної справи та позовної вимоги, яка досліджувалась судом у межах спарви №400/8063/21, судом апеляційної інстанції з`ясовано, що вони є тотожними.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку щодо необхідності закриття провадження у справі в означеній частині позовних вимог.

Між тим, суд апеляційної інстанції вказує, що у разі якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання судового рішення у справі №400/8063/21 порушено його права, свободи чи інтереси, то він повинен звертатися до суду в порядку судового контролю за його виконанням та в жодному разі не пред`являти новий адміністративний позов.

Здійснюючи розгляд даної справи вищенаведені обставини залишились поза увагою суду першої інстанції.

Більше того, відповідне клопотання про закриття провадження у справі відповідачем заявлялось у відзиві на позовну заяву.

Однак, окружним адміністративним судом таке звернення розглянуто не було.

Установлені в межах розгляду даної справи фактичні обставини у повному обсязі спростовують наведені в оскаржуваному рішенні Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.06.2023 у справі №400/5029/23 висновки.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено апеляційним судом у даній справі.

Межі перегляду судом апеляційної інстанції справи визначено статтею 308 КАС України, відповідно до частини 2 якої суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно із п.п.2, 3 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення; скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Статтею 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Як установлено колегією суддів, викладені Миколаївським окружним адміністративним судом у рішенні від 12.06.2023 у справі №400/5029/23 висновки не відповідають обставинам справи, а тому такий судовий акт підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 238, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовльнити частково.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.06.2023 у справі №400/5029/23 скасувати.

Прийняти у справі нове судове рішення.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовльнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_1 з 70% до 65% сум грошового забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплатити пенсію, з урахуванням виплачених сум, починаючи з 01.01.2008, виходячи з 70% розміру грошового забезпечення.

Закрити провадження в справі в частині позовної вимоги щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Миколаївській області" про розмір грошового забезпечення від 15.06.2021 №33/35-У-01.

Постанова суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач О.О. Димерлій
Судді А.В. Крусян Т.М. Танасогло