Справа № 645/3877/23
Суддя: Ульяніч І. В.
Дата ухвалення: 2023-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 645/3877/23
Провадження № 2-а/645/25/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2023 року м. Харків Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Ульяніч І.В.,

за участі секретаря судових засідань - Циганок В.М.,

учасники справи: позивач ОСОБА_1 - не з`явився,

представник відповідача - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 7393285 від 24.07.2023 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що постановою УПП в Харківській області Департаменту патрульної поліції від 24.07.2023 р. серії ЕАС № 7393285 на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. Підставою для застосування адміністративного стягнення у постанові зазначено порушення позивачем правил проїзду перехрестя вул. Полтавський шлях та вул. Переможців (м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 173) на заборонений жовтий сигнал світлофора, що забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів, передбачених п. 8.7.3. ґ ПДР, що мало наслідком застосування до позивача ч. 2 ст. 122 КУпАП. Позивач зазначає, що йому не була вручена постанова, він не був з нею згоден та відмовився від підпису. Однак замість залучення свідків відмови позивача від підпису та вручення йому постанови без його підпису патрульний пішов та не став вручати позивачу постанови, не залучив свідків. З даною постановою про накладення адміністративного стягнення позивач не згоден, вважає її протиправною та такою, що підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі про адміністративне правопорушення за відсутності складу правопорушення та стягненням за рахунок бюджетних асигнувань ДПП на користь позивача судового збору, з наступних підстав. Позивач вказує, що він зазначив інспектору поліції, ще до винесення ним постанови, що не порушував ПДР і питання притягнення позивача до адміністративної відповідальності є спірним, щоб матеріали щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності були передані до суду. Інспектор поліції не виконав вимоги законодавства, щодо роз`яснення прав згідно ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, оскільки позивач не володіє українською мовою, не розумів, про що роз`яснює йому інспектор, а перекладу на російську чи дагестанську мову інспектор не забезпечив, хоча позивач з ним розмовляв лише російською мовою, яку він особисто розуміє, тому має місце порушення його прав, постанову складено без врахування зауважень позивача, пояснень. Крім того, відеодокази, що підтверджують провину позивача, а саме - момент, міг чи не міг він зупинитись у місці, передбаченому п. 8.10 ПДР, інспектор поліції позивачу не пред`явив. Також інспектором проігноровані вимоги позивача передати справу до суду, де з матеріалами справи може ознайомитись адвокат і надати позивачу правничу допомогу. Таким чином, право на отримання позивачем правничої допомоги адвоката до розгляду по суті справи про адміністративне правопорушення теж порушено. Позивач вважає, що належних та достовірних доказів вчинення позивачем правопорушення немає, а якщо все ж таки відповідачем будуть надані до суду відеозаписи проїзду автомобіля позивача через перехрестя, то вони лише підтвердять викладені позивачем обставини проїзду стоп-лінії на зелений миготливий сигнал світлофору та продовження руху у відповідності до п. 8.11 ПДР, що спростовує факт порушення позивачем ПДР.

Позивач зазначає, що керуючи автомобілем PEUGEOT - 301, днз НОМЕР_1 , за адресою м.Харків, вул. Полтавський Шлях, 173, зі швидкістю 40 км/год позивач побачив, що зелене світло почало мигати, при цьому автомобіль на даній швидкості вже перетнув стоп-лінію, і жовтий сигнал світлофора включився, коли автомобіль на швидкості 40 км/год виїхав на Т-образне перехрестя. За таких обставин зупинити транспортний засіб було можливо лише вдаючись до екстреного гальмування, що могло створити аварійну небезпеку, і при цьому автомобіль міг зупинитися лише на середині або в кінці перехрестя. Відповідно до п. 8.10 ПДР у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія). До виключень, які дозволяють рух на заборонений сигнал світлофору, відноситься пункт 8.11 ПДР. Водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху. Оскільки жовтий заборонений сигнал світлофору включився вже після перетину автомобілем стоп-лінії, переконавшись, що безпеці дорожнього руху ніщо не загрожує (перехрестя є Т-образним, тобто не складним для проїзду), а тим більше, рухаючись головною дорогою, і зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 ПДР, не вдаючись до екстреного гальмування, неможливо, позивач за таких обставин рухався далі і закінчив проїзд перехрестя, не створюючи аварійної ситуації. Жодних негативних наслідків при цьому не тільки не настало, а й не могло настати, бо для інших автомобілів, що чекали зеленого сигналу світлофора з вул. Переможців, станом на момент закінчення позивачем руху на перехресті, світило червоне сумісно з жовтим світло, що також забороняє початок руху.

Позивач зазначає, що він є водієм 34 роки, у 1999 році було замінено посвідчення водія, і він не був учасником жодної ДТП. Пояснюючи патрульному всі вищезазначені обставини, позивач побачив, що патрульний показує йому відеозапис, починаючи з місця знаходження автомобіля, яким він керував, на середині Т-образного перехрестя з увімкненим жовтим сигналом світлофору. Якби на швидкості 40 км/год позивач проїжджав стоп-лінію не на зелений миготливий сигнал, а на заборонений жовтий, то на середині перехрестя вже горів би червоний сигнал світлофора. Отже, єдиним доказом, що підтверджує описану дорожню ситуацію, є відеозапис, який Департамент патрульної поліції зобов`язаний надати суду. Позивач зазначає, що він одразу вказав інспектору поліції, що питання порушення з його боку правил ПДР є спірним, він виїхав на перехрестя на зелений миготливий сигнал світлофору, і, в будь-якому випадку, реально не міг зупинитися у місці, визначеному п. 8.10 ПДР. Доказів зворотного при цьому інспектор поліції позивачу не пред`явив. Рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Також, обмеження інспектором законних прав позивача, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП в частині не забезпечення позивачу перекладу на мову, яку він розуміє, підтверджується відсутністю підпису позивача в графі про роз`яснення йому прав, передбачених ст. 268 КУпАП, у відповідному розділі постанови та відсутністю відповідного акту з підписами свідків.

Також позивач зазначає, що він 30.07.2023 звернувся із електронною заявою, підписаною КЕП, до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, якою просив надіслати йому на його електронну скриньку @mail.gov.ua в електронній формі копію постанови від 24.07.2023 серії ЕАС № 7393285 та файли відеозаписів з камер, зазначених у постанові від 24.07.2023 серії ЕАС № 7393285 щодо його порушення ПДР. Заяву було отримано Управлінням патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції. Станом на час подання позовної заяви копію постанови та відеозапису позивач не отримав.

25.08.2023 р. від Департаменту патрульної поліції - представника Пилипенко О. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник вважає позов безпідставним та необгрунтованим, просить про відмову у задоволені позовних вимог у повному обсязі, в обгрунтування відзиву зазначила, що постанова про накладення адміністративного стягнення серії ЕАС № 7393285 від 24.07.2023 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі є законною та обгрунтованою. Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Відповідно до пункту 8.7.3.ґ ПДР сигнали світлофора мають такі значення: жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів. В пункті 8.10 ПДР зазначено, що у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 «Місце зупинки», якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів. Так, 24.07.2023 приблизно о 19 год. 56 хв. на перехресті вул. Полтавський Шлях та вул. Переможців неподалік будинку 173 по вул. Полтавський Шлях у місті Харкові працівниками патрульної поліції було виявлено транспортний засіб PEUGEOT 301, реєстраційний номер НОМЕР_1 , водій якого проїхав перехрестя на заборонений «жовтий» сигнал світлофора, що є порушенням пункту 8.7.3.ґ ПДР та об`єктивно вказувало на ознаки вчинення водієм адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 КУпАП. Тому вказаний транспортний засіб було зупинено на підставі пункту 3 частини першої статті 35 Закону України «Про Національну поліцію». Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Згідно з частиною п`ятою статті 258 КУпАП, оспорювання особою допущеного порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, не покладає на уповноважену особу обов`язку зі складення протоколу про таке правопорушення. Тому інспектор роти № 3 батальйону № 2 управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Каракозов А.О., підійшовши до водія, яким виявився Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , представився, пояснив підстави застосування поліцейських превентивних заходів та повідомив про початок розгляду адміністративної справи. Позивачу в повному обсязі були роз`ясненні його права, передбачені статтею 63 Конституції України та статтями 268, 287, 289, 307 та 308 КУпАП, що підтверджується відеозаписом з портативного відеореєстратора інспектора. Під час розгляду справи позивач не виявляв бажання скористатись правовою допомогою та не заявляв інспектору жодних клопотань. При цьому під час спілкування позивач розумів інспектора, на питання інспектора чи зрозумілі йому права, позивач надав позитивну відповідь (05 хв. 30 сек. Відео 2 «475021») та не заперечував факту проїзду на жовтий сигнал світлофору. Також, зі змісту Відео 2 «475021» вбачається, що позивач під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не повідомляв інспектору про те, що він не володіє українською мовою та не розуміє того, що йому повідомляв інспектор, а навпаки, як вбачається з відеозапису, позивач вів діалог з інспектором, ставив запитання, а також надавав відповіді на запитання інспектора. Отже твердження позивача про порушення інспектором під час розгляду справи вимог статті 268 КУпАП є неспроможними, та такими, що спростовуються відомостями, що містяться на відеозаписі (Додаток 1 - Відео 2 «475021»).

За результатом розгляду справи, згідно з вимогами статей 251, 252, 268, 278, 279, 280 КУпАП, інспектор, оцінивши всі докази, які були зафіксовані на відеореєстратор 70МАІ Smart Dash Cam IS (MidriveD06), що встановлений в службовому автомобілі, а також пояснення позивача, що зафіксовані на портативний відеореєстратор інспектора Video Badge VB-400 (серійний номер 475021) встановив, що позивач 24.07.2023 приблизно о 19 год. 56 хв. на перехресті вул. Полтавський Шлях та вул. Переможців неподалік будинку 173 по вул. Полтавський Шлях у місті Харкові, керуючи транспортним засобом PEUGEOT 301, реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив пункт 8.7.3.Г ПДР, а саме проїхав перехрестя вул. Полтавський Шлях та вул. Переможців на заборонений «жовтий» сигнал світлофора, що вказує на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 КУпАП. Тому інспектором було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 7393285 за частиною другою статті 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн. При винесені цієї постанови, інспектор керувався положеннями ПДР, Законом України «Про дорожній рух», КУпАП та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853. В постанові чітко описане правопорушення, яке було скоєне водієм, а тому інспектор діяв в межах своїх повноважень і не порушував норм матеріального та процесуального права. Отже, аргументи зазначені позивачем у позовній заяві, за своєю суттю спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності та не спростовують його вини.

25.09.2023 р. від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач зазначає, що він своєї вини не визнає. Відзивом відповідача не спростовано обставини неможливості зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія) після ввімкнення жовтого сигналу світлофора, не вдаючись до екстреного гальмування, яке могло спровокувати аварійну ситуацію та ДТП з автомобілем, що рухався позаду автомобіля позивача. Тим більше, що позивач рухався з прискоренням (але в межах допустимої швидкості), і екстрене гальмування при русі у крайньому лівому ряду геть небезпечне. Оскільки позивач набирав швидкість, рухаючись у третьому (самому лівому) ряду, зупинитись на ввімкнений жовтий сигнал світлофору без екстреного гальмування не вбачалось можливим, бо він загорівся лише при перетині позивачем стоп-лінії, що унеможливлює виконання п. 8.10 апріорі. Враховуючи, що перехрестя Т-образне, тобто не складне для проїзду, не тяжко було переконатись у безпеці дорожнього руху, що ніщо не загрожує його проїзду і позивач не створює своїм рухом будь-якої небезпеки. Отже, рухаючись головною дорогою, зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 ПДР, не вдаючись до екстреного гальмування, було неможливо, і він за таких обставин рухався далі і закінчив проїзд перехрестя, не створюючи аварійної ситуації. Жодних негативних наслідків при цьому не тільки не настало, а й не могло настати, бо для інших автомобілів, що чекали зеленого сигналу світлофора з вул. Переможців, станом на момент закінчення позивачем руху на перехресті, світило червоне сумісно з жовтим світло, що також забороняє початок руху. В КУпАП немає поділу на незначні або малозначні порушення. Але таке порушення ПДР, за яке на позивача накладене адміністративне стягнення, не створило небезпеки на дорозі або аварійної ситуації. Навпаки, екстрене гальмування у лівому ряду могло створити небезпеку. При цьому найсуперечливішою обставиною є саме визначення правильності чи неправильності застосування позивачем п.8.11.ПДР, який дозволяє подальший рух і свідчить про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення. Отже, якщо позивач дійсно допустив порушення, воно по суті виявилось малозначним. У КУпАП передбачена можливість при малозначних порушеннях адміністративного характеру звільнити водія від адміністративної відповідальності та обмежитися усним зауваженням - стаття 22 КУпАП. Також, можливість зупинитися перед стоп-лінією при ввімкненні жовтого сигналу світлофора у даному випадку є лише припущенням. Достовірно цього встановити неможливо, бо відсутні відповідні заміри та дані з місця слідування його автомобіля, а відео з камери 475021 не містить відеофіксації порушення.

Крім того, при перегляді відео з даної камери 475021 його автомобіль зафіксовано значно далі за перехрестям, а тому яким чином поліцейський встановив, що перетнув перехрестя на жовтий сигнал світлофора, невідомо. Інших відео до постанови не додано, а тому будь-які файли з невідомих джерел походження мають бути визнані судом незаконними як такі, що добуті незаконним шляхом і суперечать ст. 62 Конституції України. Надані позивачем в УПП DVD-диск з копію відео з камери 475021, а також відеофайл невідомого походження з невідомого (за відсутності сертифікату та посилання у оскаржуваній постанові) пристрою, можливо з елементами монтажу, на якому вбачається перетин вказаного перехрестя моїм автомобілем. Однак такого файлу при розгляді поліцейським справи про адміністративне правопорушення не існувало, і будь-якого іншого відеопристрою, окрім камери 475021, в оскаржуваній постанові в якості доказу не зазначено. Таким чином, не існує законного доказу (відео), яке було би долучено до постанови від 24 липня 2023 р. серії ЕАС № 7393285 при розгляді поліцейським справи про адміністративне правопорушення, на якому був би зафіксований факт перетину позивачем перехрестя на жовтий заборонений сигнал світлофора. А, навіть, якщо би такі й існували, сумніви у тому, чи зупинився би автомобіль без екстреного гальмування у місці, передбаченому п. 8.10 ПДР, після ввімкнення жовтого сигналу світлофору, мають тлумачитися на користь позивача відповідно до ст. 62 Конституції України. У зв`язку з наведеним просить суд задовільнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою суду від 09.08.2023 р. відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні з викликом сторін по справі.

28.09.2023 від позивача надійшла заява, в якій він просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Згідно ч.1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувається за відсутності учасників справи, на підставі ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

За таких обставин суд вважає можливим розгляд справи у відсутності позивача та представника відповідача за наявними матеріалами, та ухвалює рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Так судом встановлено, що 24 липня 2023 року інспектором роти №3 батальйону №2 УПП в Харківській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Каракозовим А.О. у відношенні ОСОБА_1 винесено постанову серії ЕАР №7393285 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у розмірі 510 гривень.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом статті 31 Закону України "Про Національну поліцію", поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Згідно зі ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення як, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, в тому числі за частиною 2 статті 122 КУпАП.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі встановлено Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції No1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП, відповідальність за цією частиною передбачена, зокрема за проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника і тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з нормами п.8.7.3.ПДД України сигнали світлофору мають значення - жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів, червоний сигнал, у тому числі миготливий, взагалі забороняє рух.

Відповідно ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Водночас, згідно із п. п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням. виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи. яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно ст. 252 КУпАП та п.10 "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі" затвердженої наказом МВС №1395 від 07.11.2015 року, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 2 розділу III Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені частиною другою статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 5 розділу III Інструкції, поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно зі ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

З відтвореного в судовому засіданні відеозапису події, який був наданий Департаментом патрульної поліції, вбачається, що водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом PEUGEOT 301, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під`їхав на перехрестя, перетнув "стоп-лінію" та здійснив рух на жовтий сигнал світлофору. Після чого патрульні зафіксували дане правопорушення та зупинили автомобіль PEUGEOT 301, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 .

Таким чином, судом встановлено, що 24.07.2023 року о 20 год. 03 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом PEUGEOT 301, реєстраційний номер НОМЕР_1 , проїхав перехрестя, при цьому пересік "стоп-лінію", на заборонений жовтий сигнал світлофору, чим порушив п.8.7.3.г ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП. Будь-яких перешкод, які б заважали позивачу зупинитись, на відео не зафіксовано.

Доводи позивача, який є громадянином України, відносно того, що він не володіє українською мовою, суд розцінює, як спосіб захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності, так як вони спростовуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, на який зафіксовано спілкування водія ОСОБА_1 з працівниками поліції. Як вбачається з змісту відео 2 «475021», що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не повідомляв інспектору про те, що він не володіє українською мовою та не розуміє того, що йому повідомляв інспектор, а навпаки, як вбачається з відеозапису, ОСОБА_1 вів діалог з інспектором, ставив запитання, а також надавав відповіді на запитання інспектора, що спростовує доводи позивача щодо не володінням ним української мови. Позивачу були роз`ясненні його процесуальні права згідно ст. 268 КУпАП, будь-яких клопотань позивач не заявляв, про необхідність отримання правової допомоги не повідомляв, що зафіксовано на відеозаписі.

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення, у ньому міститься відмітка про те, що ОСОБА_1 були роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП та строк оскарження з ст. 289 КУпАП, але ОСОБА_1 відмовився від підпису у постанові та отримані на пропозицію інспектора УПП.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що вказані обставини не спростовують факт, того що ОСОБА_1 проїхав перехрестя на заборонений сигнал світлофору, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

У постанові по справі № 357/10134/17 від 23.10.2019 Верховний Суд звернув увагу на приписи статті 251 КУпАП, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Наявність в матеріалах справи відеозапису, здійсненого на технічному пристрої № 475021, зазначеному в постанові, який підтверджує факт порушення позивачем правил дорожнього руху, свідчить про доведеність суб`єктом владних повноважень правомірності прийнятої ним постанови.

Таким чином твердження позивача про порушення поліцейським його прав та вимог КУпАП при складанні постанови про накладення на нього адміністративного стягнення, є необґрунтованими та не підтверджені доказами.

Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції ( 995_004 ) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909

Отже з підстав норм права, вбачається, що поліцейським як посадовою особою, що наділена дискреційними повноваженнями, оцінюючи, за своїм внутрішнім переконанням, докази порушення позивачем ПДР, маючи відповідні повноваження, зробив вірний висновок про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Таким чином, враховуючи те, що постанова поліцейського від 24.07.2023 серії ЕАС №7393285 винесена на підставі та в межах повноважень, наданих інспектору, у спосіб, що передбачені Конституцію України та чинним законодавством України, суд приходить до висновку про те, що позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.2, 5, 8, 9, 12, 77, 241-243, 246, 255, 268, 269, 286 КАС України, ст. 7, 9, 222, 247, 251, 258, 268, 276, 280, 283, 287, 288 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлено 06.10.2023 року.

Суддя - І. В. Ульяніч