Справа № ЗПП/320/123/23
Суддя: Марич Є.В.
Дата ухвалення: 2023-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про забезпечення позову

05 жовтня 2023 року № ЗПП/320/123/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Марич Є.В., розглянувши заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мельник Ірини Леонідівни до Міністерства юстиції України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ТОВ "Оболоньторгстандарт", про визнання протиправним та скасування наказу,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мельник Ірина Леонідівна (далі - заявник, приватний нотаріус) із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви до Міністерства юстиції України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ТОВ "Оболоньторгстандарт", про визнання протиправними та скасування наказу МЮ України від 25.09.2023р. №3405/5, яким визнано прийнятими з порушенням ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та анульовано рішення приватного нотаріуса Мельник І.Л. від 01.07.2022р. №64049508, від 08.12.2022р. №65707308, від 16.01.2023р. №66104870 (п. 2 ); тимчасово блоковано доступ заявнику до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 2 (два) місяці (п. 3); виконання п. 2 наказу покладено на Офіс протидії рейдерству (п. 4); виконання п. 3 наказу покласти на ДП "Національні інформаційні системи" (п. 5).

У заяві представник нотаріуса просить вжити заходів забезпечення позову до його подання, шляхом зупинення дії спірного наказу МЮ України в частині пунктів 3, 5.

Розглянувши заяву про забезпечення адміністративного позову та додані до неї матеріали, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.152 КАС України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити: 1) найменування суду; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності; або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Судом встановлено, що подана приватним нотаріусом заява про забезпечення позову відповідає встановленим вимогам КАС України щодо її форми та змісту, та за її подання позивачем сплачено судовий збір.

Вирішуючи питання про необхідність та доцільність вжиття заходів забезпечення позову, суд оцінює наявність обставин, що зумовлюють винесення відповідної ухвали, з урахуванням доказів, що додані до заяви про забезпечення позову до його подання, та керуючись законом.

Згідно з частиною 1 статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення адміністративного позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог. Вжиття заходів забезпечення адміністративного позову нерозривно пов`язано з підставами та предметом адміністративного позову і ними обумовлюється.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має надати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У частині 2 ст. 151 КАС України передбачено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмету позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого адміністративного Суду України від 06 березня 2008 року №2 Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно з Рекомендаціями №R(89)8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Міністрів Ради Європи від 13.09.1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами.

Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 року у справі «Пантелеєнко проти України (Заява № 11901/02) зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Суд також враховує висновки Європейського Суду з прав людини, викладені в рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії (Doran v. Ireland), відповідно до яких поняття «ефективний засіб передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

При цьому суд зазначає, що правовий інститут забезпечення адміністративного позову має застосовуватися лише у виключних випадках та за умови існування обґрунтованої небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам особи до ухвалення рішення в адміністративній справі, або у випадках, якщо захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 5 ст. 242 КАС України).

Так, при вирішенні поданої заяви позивача суд враховує постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19 жовтня 2021 року по справі №ЗД/380/67/20 (провадження № К/9901/5891/21), в якій колегія суддів вказує "... безумовно рішення чи дії суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на суб`єктів господарювання і такі рішення можуть завдавати шкоди і мати негативні наслідки. При цьому суд погоджується з позивачем стосовно того, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам, оскільки дії по демонтажу літнього майданчику кафе призведуть до значних фінансових витрат позивача. Зазначені обставини суттєво ускладнюють відновлення прав позивача та вказують на загрозу унеможливлення захисту його прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів до ухвалення рішення у справі. Колегія суддів зазначає, що забезпечення позову у цій справі було направлено на захист права власності та було єдиним дієвим засобом для збереження майна до вирішення в судовому порядку питання щодо законності демонтажу такого майна. Суди дійшли законного та обґрунтованого висновку про те, що побоювання позивача про можливість завдання шкоди та невідворотних наслідків його правам є об`єктивними, і суд не знайшов беззаперечного висновку про відсутність небезпеки порушених прав позивача.

Аналогічна правова позиція щодо доцільності забезпечення позову у справі про демонтаж тимчасових споруд була висловлена Верховним Судом у постанові від 23.01.2020р. у справі №1840/2909/18.

Суд зауважує, що заявник звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до його подання про визнання протиправним та скасування наказу МЮ України від 25.09.2023р. №3405/5, яким визнано прийнятими з порушенням ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та анульовано рішення приватного нотаріуса Мельник І.Л. від 01.07.2022р. №64049508, від 08.12.2022р. №65707308, від 16.01.2023р. №66104870 (п. 2 ); тимчасово блоковано доступ заявнику до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 2 (два) місяці (п. 3); виконання п. 2 наказу покладено на Офіс протидії рейдерству (п. 4); виконання п. 3 наказу покласти на ДП "Національні інформаційні системи" (п. 5).

З наведеного слідує, що керуючись приписами наведеного наказу, зокрема пунктами 3, 5, діями ДП "Національні інформаційні системи" буде заблоковано доступ заявнику до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 2 (два) місяці.

Суд враховує посилання заявника у заяві про забезпечення позову до його подання на те, що спірний наказ прийнятий відповідачем за результатами скарги ТОВ "Оболоньторгстандарт", у зв`язку із чим наказ має очевидні ознаки протиправності, адже не відповідає приписам ч. 6 ст. 37 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень", якими передбачено недопустимість адміністративного оскарження рішень державного реєстратора до МЮ України за умови наявності судового провадження, предметом якого є оскарження тих самих рішень.

Водночас, не надаючи попередньої оцінки щодо законності спірного наказу у відповідній частині та дій відповідача за позовом, який у подальшому має бути поданий заявником, на переконання суду реалізація спірного наказу в частині пунктів 3 і 5 призведе до порушення конституційного права заявника на працю, так як згідно приписів ЗУ "Про нотаріат" від 02.09.1993р. №3425-12, професійна діяльність нотаріуса є неможливою без використання відомостей, зокрема Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у зв`язку із чим відповідна реалізація завдасть приватному нотаріусу матеріальних збитків, які до того ж не підлягатимуть компенсації відповідачем в подальшому, що у свою чергу унеможливить поновлення порушених прав заявника після прийняття рішення за результатами розгляду справи за майбутнім позовом приватного нотаріуса Мельник І.Л. до Міністерства юстиції України.

При цьому, суд зазначає, що вжиття запитуваних заходів забезпечення позову приватного нотаріуса до його подання не вирішує питання про правомірність спірного наказу та дій МЮ України, а є лише тимчасовим заходом, спрямованим на уникнення порушення конституційного права заявника.

За таких умов заява приватного нотаріуса про забезпечення позову підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись приписами ст. ст. 2, 5-11, 150-154, 156, 241, 243, 248, 256, 293-295 КАС України, суд

у х в а л и в:

1. Заяву Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мельник Ірини Леонідівни (рнокпп НОМЕР_1 ) про забезпечення позову до його подання, - задовольнити.

2. Зупинити дію пунктів 3, 5 наказу Міністерства юстиції України від 25.09.2023р. за №3405/5 до набрання законної сили рішенням, яке буде прийнято за результатами розгляду справи за позовом Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мельник Ірини Леонідівни до Міністерства юстиції України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ТОВ "Оболоньторгстандарт", про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 25.09.2023р. за №3405/5.

3. Копії ухвали направити учасникам справи.

4. Ухвалу суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені статтями 293, 295 та пп. 15.5 п.15 ч.1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

5. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання набирає законної сили з моменту її підписання.

6. Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

7. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя Марич Є.В.