Справа № 240/27194/23
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2023 року м. Житомир справа № 240/27194/23

категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Лавренчук О.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Коростишівського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання протиправними та скасування постанов,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Коростишівського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) у якому просить визнати протиправною та скасувати постанови заступника начальника Коростишівського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мазур Олександра Миколайовича від 31.08.2023 ВП №72653381 про стягнення виконавчого збору та від 31.08.2023 ВП №72653322 про стягнення виконавчого збору.

В обґрунтування позову вказує, що Господарський суд Житомирської області 19.05.2023 видав наказ №906/1175/18, а 31.08.2023 заступник начальника Коростишівського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мазур Олександр Миколайович прийняв постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №72653381 та ВП №72653322. Позивач у позові вказує, що підставою для стягнення виконавчого збору за примусове виконання рішення немайнового характеру є здійснення державним виконавцем дій з фактичного примусового виконання рішення. Державний виконавець Коростишівського ВДВС до прийняття постанови про стягнення виконавчого збору не здійснив жодної дії з фактичного примусового виконання рішення суду, які потребували б витрат у розмірі 26800,00 грн. (13400,00 грн. у ВП №72653322 та 13400,00 грн. у ВП №72653381). Вказує, що ФОП ОСОБА_1 ще у квітні 2023 року, в місячний строк, добровільно виконала рішення суду. Просить позов задовольнити.

Суддя своєю ухвалою від 22.09.2023 прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила провадження в адміністративній справі. Призначила відкрите судове засідання у справі з викликом сторін. Зобов`язала Коростишівський відділ державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надати до суду у термін до 28.09.2023 належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження №72653381 та виконавчого провадженні №72653222.

Відзив на позовну заяву надійшов на електронну пошту суду 27.09.2023. Заперечуючи позовні вимоги відповідач вказує, що у ч. 5 ст. 27 Закону №1404 наведені випадки, коли виконавчий збір не стягується. Зазначає, що стягнення виконавчого збору є безумовною подією, яку здійснює держаний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснення дій і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку з ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання. Тобто, фактичне виконання судового рішення, крім випадку такого виконання до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та вжиття заходів примусового виконання рішень, не є обов`язковими умовами для стягнення виконавчого збору. Просить відмовити у задоволенні позову. Розгляд справи проводити без участі представника відповідача. До відзиву додано копії матеріалів виконавчого провадження ВП №72653222 та ВП №72653381.

У судове засідання 02.10.2023 прибув представник позивача.

Протокольною ухвалою, постановленою без виходу до нарадчої кімнати та занесеної секретарем судового засідання до протоколу від 02.10.2023, задоволено клопотання представника позивача про відкладення судового засідання для надання часу для підготовки необхідних документів. Наступне судове засідання призначене на 06.10.2023.

У судове засідання прибув представник позивача, який надав суду копію договору дарування будівлі та земельної ділянки від 21.04.2023. Через відділ документального забезпечення суду після судового засідання подав клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Представник відповідача до суду не прибув. На електронну пошту суду 06.10.2023 направив заяву про розгляд справи без його участі.

Протокольною ухвалою, постановленою без виходу до нарадчої кімнати та занесеною секретарем судового засідання до протоколу від 06.10.2023, суд, за погодженням з представником позивача, перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача та врахувавши заперечення представника відповідача, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.04.2023 у справі №960/1175/18 рішення Господарського суду Житомирської області від 01.12.2022 скасовано в частині відмови у задоволенні позову.

Вирішено: Викласти резолютивну частину рішення суду в наступній редакції:

"1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 щодо порушення умов договору земельного сервітуту від 08.11.2011.

3. Визнати протиправними дії Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 щодо порушення умов договору земельного сервітуту від 28.11.2006.

4. Зобов`язати Фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 усунути перешкоди в користуванні Товариству з додатковою відповідальністю "Кортекс" частиною земельної ділянки № :01:016:0289, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом покладення обов`язку:

- демонтувати металеві ворота, які перешкоджають вільному користуванню проїздом по частині земельної ділянки №:01:016:0289, відносно якої встановлено земельний сервітут від 28.11.2006, в місячний строк з дня набрання рішенням суду законної сили;

- демонтувати чотири споруди, які розміщенні на частині земельної ділянки :01:016:0289, відносно якої встановлено земельний сервітут від 28.11.2006, в місячний строк з дня набрання рішенням суду законної сили.

5. Зобов`язати Фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 перешкоди в користуванні Товариством з додатковою відповідальністю "Кортекс" частиною земельної ділянки № :01:016:0237, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом покладення обов`язку:

- демонтувати всі незаконно побудовані та розміщені споруди на сервітутній частині земельної ділянки з кадастровим номером :01.016:0237, а саме: металеву споруду, площею близько 21,45 кв.м (на сервітуті - 16,4 кв.м), приямок, площею 2 кв.м, схованку, площею 1,1 кв.м, душову кабіну, площею 1,43 кв.м, металевий шкаф, площею 2,2 кв.м, двоповерхову добудову, площею 3,08 кв.м, сходи, площею 5,5 кв.м, квітник, площею 10 кв.м, металеву шафу, площею 0,44 кв.м, які перешкоджають доступу до інженерних мереж ТДВ "Кортекс" - водогону, каналізації, електромереж та вільному проходу по земельній ділянці №:01:016:0237, відносно якої встановлено земельний сервітут від 08.11.2011, в місячний строк з дня набрання рішенням суду законної сили.

Прийняти заяву Товариства з додатковою відповідальністю "Кортекс" про відмову від позовних вимог про заборону Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 встановлювати в подальшому будь-які обмеження у вільному користуванні позивачем частиною земельної ділянки № :01:016:0289 та №:01:016:0237 та суб`єктам господарювання, які мають господарські відносини з позивачем, відносно яких встановлено земельні сервітути від 28.11.2006 та від 08.11.2011.

Закрити провадження у справі № 906/1175/18 в цій частині позовних вимог на підставі п. 4 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

6. Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Кортекс" 12 159,80 грн витрат на правничу допомогу.

7. Стягнути Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Кортекс" - 8 810 грн судового збору за розгляд позовної заяви.

8. Повернути Товариству з додатковою відповідальністю "Кортекс" з Державного бюджету України 1 762 грн судового збору за подання позовної заяви".

4. Стягнути Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Кортекс" - 5 286 грн судового збору за розгляд апеляційної скарги.

5. Доручити видачу судових наказів Господарському суду Житомирської області

Встановлено, що 30.08.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "Кортекс" звернулось до відповідача із завою про примусове виконання рішення суду у якій просить прийняти до примусового виконання виконавчий документ - судовий наказ Господарського суду Житомирської області від 19.05.2023 у справі №906/1175/18 щодо усунення перешкод в користуванні частинами земельної ділянки :01:016:0289.

Постановою заступника начальника Коростишівського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мазур Олександра Миколайовича від 31.08.2023 відкрито виконавче провадження ВП №72653222.

У п. 3 резолютивної частини постанови від 31.08.2023 вказано: "Стягнути з боржника виконавчий збір / основну винагороду приватного виконавця у розмірі 13400 гривня" (а.с. 41 на звороті).

Заступник начальника Коростишівського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мазур Олександра Миколайовича 31.08.2023 виніс постанову про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні ВП №72653222 (а.с. 48).

Окрім того, 30.08.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "Кортекс" звернулось до відповідача із завою про примусове виконання рішення суду у якій просить прийняти до примусового виконання виконавчий документ - судовий наказ Господарського суду Житомирської області від 19.05.2023 у справі №906/1175/18 щодо усунення перешкод в користуванні частиною земельної ділянки :01:016:0237.

Постановою заступника начальника Коростишівського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мазур Олександра Миколайовича від 31.08.2023 відкрито виконавче провадження ВП №72653381 (а.с. 61).

У п. 3 резолютивної частини постанови від 31.08.2023 вказано: "Стягнути з боржника виконавчий збір / основну винагороду приватного виконавця у розмірі 13400 гривня" (а.с. 61 на звороті).

Заступник начальника Коростишівського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мазур Олександра Миколайовича 31.08.2023 виніс постанову про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні ВП №72653381 (а.с. 68).

Звертаючись до суду позивач вважає постанови про стягнення виконавчого збору у ВП №72653222 та у ВП №72653381 протиправними з тих підстав, що судове рішення нею було виконане добровільно до відкриття виконавчого провадження. Просить позов задовольнити.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ (далі - Закон № 1404-VІІІ).

Згідно з частиною першою статті 1 Закону № 1404-VІІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У частині першій статті 5 Закону № 1404-VІІІ зазначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Частиною першою статті 18 Закону № 1404-VІІІ на виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За приписами частини п`ятої статті 26 Закону № 1404-VІІІ виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Частини третьої статті 27 даного Закону за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Як встановлено частиною четвертою статті 27 Закону №1404-VIII постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження.

Тобто, виконавчий збір підлягає стягненню в порядку та розмірі, визначеному Законом № 1404-VІІІ, який в даному випадку, обумовлює можливість винесення постанови про стягнення виконавчого збору при відкритті виконавчого провадження, після закінчення виконавчого провадження в порядку статті 39 Закону чи повернення виконавчого документа згідно статті 37 Закону.

Детальний порядок стягнення виконавчого збору виконавцем визначено Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (далі - Інструкція №512/5).

Пунктом 8 Розділу ІІІ Інструкції № 512/5 визначено, що стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону.

Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження.

Виконавчий збір стягується з боржника на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, у якій зазначаються розмір та порядок стягнення нарахованого виконавчого збору.

Постанову про стягнення виконавчого збору державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) та не пізніше наступного робочого дня після її винесення надсилає сторонам виконавчого провадження.

З огляду на системний аналіз наведених норм права, стягнення виконавчого збору пов`язується з початком примусового виконання, оскільки державний виконавець одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження виносить постанову про стягнення виконавчого збору. При цьому стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження, незалежно від здійснених дій.

Положення статті 27 Закону №1404 дають підстави для висновку, що виконавчий збір стягується у всіх випадках, крім тих, які визначені у частинах п`ятій та дев`ятій вказаної статті, вже при відкритті виконавчого провадження та при цьому сам факт відкриття виконавчого провадження є тією подією, з якої розпочинається примусове виконання виконавчого документа.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 27 Закону №1404, виконавчий збір не стягується:

1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;

2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;

3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень";

4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;

5) у разі виконання рішення приватним виконавцем;

6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, яка підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" та Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності зазначеними законами;

Частиною 9 статті 27 Закону №1404 встановлено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 17 частини першої статті 39 цього Закону. Виконавчий збір не стягується із сум податкового боргу (у тому числі штрафних санкцій та пені) та недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі їх списання згідно з пунктами 23, 24 та підпункту 26.2 пункту 26 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України та пунктом 915 розділу VIII Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Правова позиція щодо застосування статті 27 Закону № 1404-VIII (у редакції Закону №2475-VIII) викладена в постановах Верховного Суду від 19 вересня 2019 року по справі №420/1373/19, від 20 листопада 2019 року по справі №480/1558/19, згідно якої фактичне виконання судового рішення, крім випадку такого виконання до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та вжиття виконавцем заходів примусового виконання рішень не є обов`язковими умовами для стягнення виконавчого збору.

Матеріали виконавчих проваджень, копії яких надано до суду, не містяться інформацію про наявність підстав, визначених ч. 5 ст. 27 Закону №1404, за яких виконавчий збір не стягується.

Окрім того, сторонами не заперечується, що в межах виконавчих проваджень ВП №72653222 та у ВП №72653381 державним виконавцем не виносились постанови про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, тобто з підстав, що рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Суд зазначає, що в межах спірних виконавчих проваджень відповідачем 12.09.2023 були винесені постанови про відстрочення виконання рішення до 20.10.2023 (а.с. 52, 73).

В межах даної адміністративної справи не надається правова оцінка тій обставині, що позивач передала безоплатно у власність третьої особи виробничий будинок "відстійник з хлоратором" та земельну ділянку кадастровий номер :01:016:0289 згідно договору дарування будівлі та земельної ділянки від 21.04.2023, оскільки спір між сторонами виник виключно щодо винесення відповідачем постанови про стягнення виконавчого збору, а не про відкриття виконавчих проваджень.

Окрім того, як зазначив представник позивача та підтверджується матеріалами виконавчих проваджень, договір дарування будівлі та земельної ділянки від 21.04.2023 відповідачу не надавався, судом при розгляду справи №906/1175/18 не досліджувався, оскільки укладений 21.04.2023, а рішення Північно-західного апеляційного господарського суду датоване 13.04.2023.

Суд звертає увагу на ту обставину, що матеріали адміністративної справи не містять доказів оскарження та скасування постанов про відкриття виконавчого провадження ВП №72653222 та виконавчого провадження ВП №72653381.

Представник позивача в судовому засіданні зазначив, що відповідно до інформації з ЄДРСР, позивачем не оскаржувались постанови про відкриття виконавчих проваджень №72653222 та у ВП №72653381.

Отже, станом на дату звернення до суду та на дату розгляду адміністративної справи, постанови державного виконавця про відкриття виконавчих проваджень ВП №72653222 та ВП №72653381 є чинними, доказів наявності підстав, визначених ч. 5 ст. 27 Закону №1404 або закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону ( рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження), матеріали адміністративної справи не містять

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, розглянувши подані документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 242-246, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

Відмовити у задоволенні позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) до Коростишівського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (вул. Шевченка, буд.1, м.Коростишів, Житомирський район, Житомирська область,12501. РНОКПП/) про визнання протиправними та скасування постанови від 31.08.2023 про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні ВП №72653381 та постанови про стягнення виконавчого збору від 31.08.2023 у виконавчому провадженні ВП №72653222.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 287, 296-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Лавренчук