Справа № 380/19634/23
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2023 рокусправа № 380/19634/23
Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Братичак У.В., розглянувши в письмовому провадженні, у м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Пустомитівського районного суду Львівської області про визнання незаконними та протиправними дій, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Пустомитівського районного суду Львівської області (місцезнаходження: вул. Грушевського, 35, м. Пустомити, 81100; ), в якій просить:

- визнати дії відповідача незаконними та протиправними, щодо не реєстрації та не розгляду запиту №ВСП001/30/05/23 від 30.05.2023 року у встановлений Законом строк.

Обґрунтовуючи позові вимоги позивач посилається на те, що 30.05.2023 він звернувся до Пустомитівського районного суду Львівської області з журналістським запитом на отримання публічної інформації. Вказує, що в подальшому, 30.05.2023 на електронну пошту запитувача інформації надійшов лист від розпорядника інформації із відмовою у реєстрації та розгляді запиту на публічну інформацію, через неможливість ідентифікації автора електронного документа. Повідомлено, що для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис.

При цьому, позивач зазначає, що його журналістський запит був скерований до відповідача через Інтернет у вигляді сканованої копії оригінального письмового запиту з його власноручним підписом, який фактично мав вигляд фотографічного зображення письмового документа, тому у нього не було необхідності використовувати ЕЦП.

Також зауважує, що 27.06.2023, відповідач все ж таки скерував на електронну пошту ОСОБА_1 відповідь на запит від 27.06.2023, в якій містилася інформація по суті запиту від 30.05.2023, вхідний номер та дату, коли інформаційний запит був зареєстрований. Зі змісту вказаної відповіді слідує, що документ, який надійшов на адресу суду від позивача був зареєстрований, не одразу, а через 22 дні, відповідно і відповідь на інформаційний запит надано із пропуском 5-денного строку, встановленого Законом.

З урахуванням вищенаведеного, просить позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою судді від 28.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

15.09.2023 та 19.09.2023 на адресу суду від відповідача надійшли відзиви на позовну заяву однакового змісту. В обґрунтування заперечень проти задоволення позову відповідач зазначає, що позивач звернувся 30 травня 2023 року до Пустомитівського районного суду Львівської області із журналістським запитом в письмовій формі електронною поштою. Отже, вказаний запит надісланий позивачем у вигляді електронного документа. Обов?язковим реквізитом запитів, поданих в письмовій формі, згідно п. 3 ч. 5 ст. 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації», є підпис запитувача. Подані в електронній формі процесуальні заяви вважаються належним чином підписані, у разі їх скріпленням електронним цифровим підписом.

Крім того, відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 лютого 2021 року у справі №9901/335/20, альтернативою звернення учасників справи до суду із позовними заявами, скаргами та іншими визначеними законом процесуальними документами, оформленими в паперовій формі та підписаними безпосередньо учасником справи або його представником, є звернення з процесуальними документами в електронній формі з обов?язковим їх скріпленням власним електронним підписом учасника справи та подання такого документу через електронний кабінет.

Зазначає, що відповідна перевірка була зроблена щодо журналістського запиту ОСОБА_1 від 30 травня 2023 року та виявлено відсутність електронного цифрового підпису, що і не заперечується позивачем у позовній заяві. При цьому звертаємо увагу суду, що позивачу не було відмовлено в реєстрації його запиту, а повідомлено, що такий не береться до уваги та не підлягає реєстрації через неможливість ідентифікації автора.

Крім цього, покликання ОСОБА_1 на те, що відповідачем було відмовлено у доступі до запитуваної інформації, є безпідставним, виходячи з наступного. 22 червня 2023 року на адресу Пустомитівського районного суду Львівської області надійшов лист Представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у Львівській області від 21 червня 2023 року №34088.4/Ж-16824.3/23/01, яким суду надано роз?яснення щодо журналістського запиту ОСОБА_1 від 29 травня 2023 року №ВСПО01/29/05/23-1. Схожий за змістом запит ОСОБА_1 від 30.05.2023 був зареєстрований цього ж дня за вхідним №Ж-16/23. На вказаний запит відповідачем надано відповідь 27 червня 2023 року за вихідним №Ж-16/01-07/18/2023 і скеровано на електронну адресу позивача у межах строку розгляду запитів на інформацію, передбаченого ч. 1 ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Підсумовуючи вищевикладене, вважає, що позивачем не наведено жодних доводів і не надано жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували незаконність та протиправність дій Пустомитівського районного суду Львівської області щодо не реєстрації та не розгляду його запиту, тому просить відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 30.05.2023 надіслав на офіційну електронну адресу Пустомитівського районного суду Львівської області «» скан-копію журналістського запиту №ВСП001/30/05/23, відповідно до якого в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації» просив надати наступну інформацію:

- про посадову (посадових осіб) особу суду, що порушили вимоги п.2 ст. 2 та п.3 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» і з порушенням, встановлених строків направила судове рішення від 11.01.2023 у справі №450/4151/22 до адміністратора реєстру 27.02.2023;

- про перебування судді Пустомитівського районного суду Львівської області Кукси Д.А. та особи, відповідальної за направлення до реєстру згаданого судового рішення, у відпустках, на лікарняних, у відрядженні, тощо, протягом 11.01.2023 - 27.02.2023.

- про посадову особу суду, за підписом якої 27.02.2023 до реєстру була скерована електронна копія постанови суду від 11.01.2023 у справі № 450/4151/22.

Відповідь просив надати на його електронну адресу « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

30.05.2023 позивач отримав на свою електронну пошту повідомлення від відповідача про те, що враховуючи Інструкцію з діловодства в місцевих та апеляційних судах України та неможливість ідентифікації автора електронного документа, надісланий ним електронний лист не береться до уваги та не підлягає реєстрації. Вказаних висновків відповідач дійшов у зв`язку з тим, що документ не було підписано електронним підписом.

22.06.2023 відповідач все ж зареєстрував журналістський запит ОСОБА_1 №ВСП001/30/05/23 від 30.05.2023 та 27.06.2023 скерував на електронну адресу позивача відповідь по суті такого запиту за вихідним №Ж-16/01-07/18/2023, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами. Такі дії відповідач обґрунтував тим, що 22.06.2023 на адресу Пустомитівського районного суду Львівської області надійшов лист представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, яким надано роз`яснення щодо необхідності реєстрації схожого за змістом запиту позивача від 29.05.2023 №ВСП001/29/05/23-1.

Позивач, вважаючи дії відповідача щодо не реєстрації та не розгляду запиту №ВСП001/30/05/23 від 30.05.2023 у встановлений Законом строк незаконними та протиправними, звернувся до суду з цим позовом.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до положень абз. 1, 2 п. 2, абз. 3 п. 7, п. 10, п. 11 розділу ІІ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої Наказом Державної судової адміністрації від 20.08.2019 №814 (далі - Інструкція), реєстрації підлягають вхідні, вихідні та внутрішні документи (довідки, доповідні записки, заяви, протоколи засідань зборів суддів, тощо); реєстрація в АСДС здійснюється відповідно до вимог Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 №30, із змінами, (далі - Положення про АСДС); не підлягають реєстрації рекламні повідомлення, плакати тощо, прейскуранти, вітальні листи і запрошення, друковані видання (книги, журнали, газети, бюлетені), документи особистого характеру, а також забруднені та пошкоджені документи, зміст та реквізити яких неможливо встановити; приймання та передавання документів електронними засобами зв`язку здійснюється відповідно до Положення про порядок використання ресурсів локальної обчислювальної мережі в Державній судовій адміністрації України, територіальних управліннях Державної судової адміністрації України, місцевих та апеляційних судах загальної юрисдикції, затвердженого наказом ДСА України від 04.12.2013 № 164, та Тимчасового порядку обміну офіційними електронними документами, затвердженого наказом ДСА України від 15.11.2016 № 231; при роботі з документами, що приймаються або передаються електронною поштою судами, застосовуються офіційні електронні адреси цих судів, визначені Положенням про порядок використання ресурсів мережі Інтернет в ДСА України, територіальних управліннях ДСА України, підприємствах, що належать до сфери управління ДСА України, місцевих та апеляційних судах, затвердженим наказом ДСА України від 15.11.2016 № 230; судові справи, а також інші документи і матеріали, що стосуються розгляду судових справ у суді, приймає та реєструє в АСДС канцелярія відповідно до Положення про АСДС.

Відповідно до абз. 3,4 п. 2 розділу ІІ Інструкції кожен документ реєструється в суді лише один раз: вхідні - у день надходження або не пізніше наступного робочого дня, якщо документ надійшов у неробочий час, створювані - у день підписання або затвердження.

У разі неможливості з об`єктивних причин (кінець робочого дня, тощо) здійснити реєстрацію вхідної кореспонденції в день її надходження така кореспонденція реєструється в автоматизованій системі в термін, визначений у розпорядженні керівника апарату суду, із зазначенням причин встановлення такого терміну.

Згідно з положеннями пункту 1 Розділу VI «Реєстрація вхідної і вихідної кореспонденції та етапів її руху» Положення про АСДС, вхідна кореспонденція, в тому числі процесуальні документи, приймається і опрацьовується користувачами АСДС відповідно до їх функціональних обов`язків та реєструється в АСДС в день її надходження.

Пунктом 1 Інструкції визначено, що: вхідна кореспонденція - документи, а також судові справи й матеріали, що надходять до суду; документ - створена або отримана судом у процесі його діяльності інформація, зафіксована на матеріальному носії, основною функцією якого є зберігання і передача її у часі й просторі.

За змістом пп.14 п.1 Розділу II «Визначення термінів та скорочення» Положення про АСДС зазначено, що електронний документ - оригінал електронного документу з обов`язковими реквізитами, що надають йому юридичної сили, в тому числі з електронним цифровим підписом автора.

Згідно з абз.2 ч.8 ст. 14 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, можуть подати процесуальні, інші документи, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», якщо інше не передбачено цим Кодексом.

У відповідності до ч.ч.5,6,8 ст. 43 ЦПК України, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника). Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Таким чином, ця Інструкція визначає імперативний обов`язок суду, у разі надходження кореспонденції, здійснити її реєстрацію в цей же день в АСДС та, якщо цей документ є процесуальним, передати судді для розгляду.

При цьому, Інструкцією чітко передбачено перелік документів, які не підлягають реєстрації, до якого водночас не входять запити на публічну інформацію.

У свою чергу, порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначено Законом України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 №2939-VI (далі - Закон №2939-VI).

Відповідно до ст.1 Закону №2939-УІ публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з п.п.1,3 ч.1 ст.3 Закону №2939-VI право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом та максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.5 Закону №2939-VI доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Статтею 12 Закону №2939-VI визначено, що суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є:

1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень;

2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону;

3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Положенням п.1 ч.1 ст.13 Закону №2939-VI встановлено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом (ч.4 ст. 13 Закону №2939-VI).

Статтею 14 Закону №2939-VI передбачено, що розпорядники інформації зобов`язані: 1)оприлюднювати інформацію, передбачену цим та іншими законами; 2) систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні; 3) вести облік запитів на інформацію; 4)визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо; 5) мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації та оприлюднення інформації; 6) надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Згідно з ч.ч.1-4 ст. 19 Закону №2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Письмовий запит подається в довільній формі.

Суд звертає увагу, що частиною 5 статті 19 Закону №2939-VI встановлено, що запит на інформацію має містити:

1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є;

2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо;

3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

Таким чином, з аналізу частини 5 Закону №2939-VI випливає, що підпис є обов`язковим реквізитом запиту на отримання публічної інформації, якщо такий запит подано виключно в письмовій формі.

Відповідно до частин 1, 4 статті 20 Закону №2939-VI, розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно з ч.1 ст.22 Закону №2939-VI, розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках:

1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;

2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону;

3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком;

4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Вказаний перелік підстав для відмови у задоволенні запиту на отримання інформації є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

При цьому, відмова в задоволенні запиту з підстав недотримання вимог до запиту, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону, а саме не підписання такого, буде правомірною лише за умови подання запиту в письмовій формі, а не у будь-якій іншій.

Статтею 23 Закону №2939-VI передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.

Запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до КАС України.

Отже, право особи на доступ до публічної інформації включає в себе не тільки право на отримання відповідної інформації, а й право на своєчасність її отримання.

Так, як встановлено судом вище з матеріалів справи, позивачем на електронну пошту відповідача (розпорядника інформації) 30.05.2023 було скеровано запит на публічну інформацію у вигляді письмово підписаної скан-копії документа. Згодом на електронну пошту запитувача надійшов лист від розпорядника інформації із відмовою у реєстрації та розгляді запиту на публічну інформацію у зв`язку із неможливістю ідентифікації автора електронного документа.

З даного приводу, суд зазначає, що відповідно до положень ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Тобто, електронний підпис може використовуватися для ідентифікації автора електронного документа.

В свою чергу, Пленумом Вищого адміністративного суду України від 29.09.2016 №10 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації» (пункт 9.6 розділу 9 «Порядок та строки надання відповіді на запит») роз`яснено, що: «Вимога зазначати у запиті ім`я (найменування) запитувача є для розпорядника інформативною та не впливає на умови виконання ним вимог Закону. Обов`язок розпорядника надати інформацію (документи) на запит не змінюється залежно від особи запитувача та зазначення у запиті його імені, якщо підстави для обмеження доступу до такої інформації відсутні (стаття 19 Закону № 2939-VI).

Контактна інформація (поштова адреса чи адреса електронної пошти, а також номер засобу зв`язку) необхідна для того, щоб розпорядник інформації мав змогу надіслати запитувачу відповідь на актуальну адресу, а також для зворотного зв`язку із запитувачем (наприклад, для уточнення запитуваної інформації, повідомлення про відправлення відповіді тощо).

Якщо у запиті вказано контактну інформацію, якої достатньо для належного виконання розпорядником свого обов`язку, а саме надання відповіді на запит, то встановлення особи запитувача не має суттєвого значення для прийняття розпорядником рішення про надання інформації.

При вирішенні питання щодо того, чи надавати інформацію у відповідь на запит, будь-який розпорядник інформації повинен акцентувати увагу не на особі запитувача чи обставинах його життя, а виходити з того, що така інформація розкривається необмеженому колу осіб.

Більше того, законодавством у сфері доступу до публічної інформації не передбачено обов`язку розпорядника інформації ідентифікувати особу запитувача. Тобто запитувачу не потрібно додавати до запиту документи, що посвідчують особу (копію паспорта, ідентифікаційного коду), а розпорядник інформації не здійснює жодних дій з перевірки особи запитувача, наприклад звірення підпису із зразком, надсилання уточнюючих запитань тощо. Тобто запитувач може вказати будь-яке прізвище, ім`я, по батькові, і розпорядник не може і не повинен його перевіряти».

Суд також звертає увагу, що Закон №2939-VI не вимагає від запитувача інформації проставляння в запиті свого електронного цифрового підпису, в разі його направлення розпоряднику інформації в електронному вигляді.

Крім того, положення частини 1 Закону №2939-VI не містять такої причини для відмови розпорядника інформації у задоволенні запиту та наданні запитуваної інформації, як відсутність електронного підпису на запиті, поданому шляхом надсилання такого на електронну пошту розпорядника інформації.

При цьому, як вже вказувалося вище, Інструкція з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затверджена Наказом Державної судової адміністрації від 20.08.2019 №814 чітко передбачає перелік документів, які не підлягають реєстрації, до якого водночас не входять запити на публічну інформацію. Та, крім того, встановлює імперативний обов`язок суду, у разі надходження кореспонденції, здійснити її реєстрацію в цей же день в АСДС а, якщо цей документ є процесуальним, передати судді для розгляду.

Так, судом встановлено, що запит ОСОБА_1 від 30.05.2023 надісланий до Пустомитівського районного суду Львівської області електронною поштою, а не у письмовій формі, при цьому містить відомості про ім`я запитувача, поштову адресу, адресу електронної пошти, номер засобу зв`язку, загальний опис запитуваної інформації, письмовий підпис заявника. Отже, відповідає вимогам статті 19 Закону № 2939-VI щодо оформлення запитів.

Відтак, відповідачем первинно протиправно було відмовлено в реєстрації та наданні відповіді на запит, оскільки не наведено обґрунтованих підстав для такої відмови, передбачених частиною 1 статті 22 Закону № 2939-VI.

Однак, як слідує з матеріалів справи, згодом розпорядник інформації все ж зареєстрував інформаційний запит та надав відповідь на нього. Тобто, як реєстрація, так і надання відповіді на запит позивача відбулися не у встановлені Інструкцією з діловодства в місцевих та апеляційних судах України та Законом №2939-VI строки.

Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону №2939-УІ, розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту, а згідно з абз. 3 п. 2 розділу ІІ Інструкції вхідні документи реєструється в суді у день надходження або не пізніше наступного робочого дня, якщо документ надійшов у неробочий час.

Водночас, відповідно до висновків, викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду України від 19 березня 2019 року у справі №800/369/17 право особи на доступ до публічної інформації включає в себе не тільки право на отримання відповідної інформації, а й право на своєчасність її отримання.

В силу приписів пункту 5 частини другої статті 23 Закону № 2939-VI позивач як запитувач інформації, попри фактичне надання відповіді на запит відповідачем, має право на оскарження несвоєчасного надання інформації, і, звертаючись до суду із цим позовом, позивач вважає порушеними свої права внаслідок недотримання встановленого законом строку надання інформації на запит.

У частині реалізації права особи на отримання інформації суб`єкт владних повноважень має можливість виправити допущене порушення шляхом надання запитуваної інформації. Водночас, порушення суб`єктом владних повноважень права на своєчасність доступу до публічної інформації є невідновлювальним, тобто суд може лише констатувати порушення, а сам суб`єкт владних повноважень пропуск строку виправити не може, оскільки перебіг часу не залежить від волі будь-яких осіб. Тому порушення строків вчинення передбачених законом дій суб`єктом владних повноважень не може бути виправлено навіть після вчинення юридично значимих дій на виконання своїх обов`язків.

За таких обставин, враховуючи, що Пустомитівський районний суд Львівської області самостійно виправив оскаржуване порушення, шляхом надання позивачу запитуваної інформації та обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії відповідача щодо не реєстрації та не розгляду запиту №ВСП001/30/05/23 від 30.05.2023 у встановлений Законом строк.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих позивачем доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Щодо судового збору, то згідно ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України такий відшкодовується позивачу в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 132, 159, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Пустомитівського районного суду Львівської області щодо не реєстрації та не розгляду запиту №ВСП001/30/05/23 від 30.05.2023 у встановлений Законом строк.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Пустомитівського районного суду Львівської області (місцезнаходження: вул. Грушевського, 35, м. Пустомити, 81100; ) сплачений судовий збір в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяБратичак Уляна Володимирівна