Справа № 420/26968/23
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2023-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

06 жовтня 2023 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Дубровна В.А., перевіривши виконання вимог статей 160-161 КАС України за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління державний виконавець Мазур Наталія Русланівна, за участю третьої особи Головне управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування постанов та зобов`язання вчинити певні дії,

встановила:

04.10.2023 року ОСОБА_1 ( далі - позивачка, ОСОБА_1 ) звернулась до суду з позовною заявою до Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління - державний виконавець Мазур Наталія Русланівна ( далі - відповідач), за участю третьої особи Головне управління ДПС в Одеській області ( третя особа), в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову від 20.09.2023року про відкриття виконавчого провадження № 72811532 Державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Мазур Наталією Русланівною;

- визнати протиправною та скасувати постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження на суму 369,00 грн (триста шістдесят дев`ять грн 00 коп)

- визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору на суму 2 445,59 грн (дві тисячі чотириста сорок п`ять грн 59 коп);

- згідно ст. 444 ЦПК України зробити поворот виконання на суму 17323,73 грн. (сімнадцять тисяч триста двадцять три грн 73 коп), які були списані з рахунку ОСОБА_1 (виписка з банку додається) на наступні реквізити: отримувач ОСОБА_1 ФОП НОМЕР_1 ЄДРПОУ НОМЕР_2 АТ КБ ПРИВАТБАНК. (У рішенні Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року по справі №13-рп/2011 роз`яснено, що інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала. Поворот виконання рішення є гарантією відновлення прав учасників процесу, та за відсутності обмежень, встановлених статтею 445 ЦПК України, яка визначає особливості повороту виконання в окремих категоріях справ).

Відповідно до ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, серед іншого, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними), чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху.

По-перше, відповідно до пункту 2 частини 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

При цьому, учасниками справи є сторони, треті особи. ( частина 1 статті 46 КАС України).

Сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач ( частина 1 статті 46 КАС України).

Зокрема, відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача. ( пункт 9 частини першої статті 4 КАС України).

При цьому, суд звертає увагу, що особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця врегульовано ст. 287 КАС України, якою серед іншого визначено, що відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця - приватний виконавець. ( частина 3 цієї статі КАС України).

Відтак, належними відповідачами у даній категорії справ є безпосередньо органи державної виконавчої служби, до яких повинна бути звернена вимога позивача, а не до їх посадової особи.

По-друге, у вступній частині позову позивачкою визначено третю особу- Головне управління ДПС в Одеській області.

Відповідно до вимог частин 2 та 4 ст. 49 КАС України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи.

У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

Згідно ч. 5 цієї статті про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

Суддя зазначає, що інститут третьої особи спрямований на створення умов для захисту прав, свобод та інтересів такої особи, які можуть бути порушені при вирішенні спору між позивачем і відповідачем за відсутності третьої особи. Участь третьої особи сприяє всебічному розгляду справи, зібранню більшої кількості доказів, правильному вирішенню справи, запобігає ситуації, коли у справах з одних правовідносин ухвалюються протилежні за змістом рішення.

Інтерес третьої особи щодо задоволення позову (якщо вона бере участь на стороні позивача) або щодо відмови у задоволенні позову (якщо вона бере участь на стороні відповідача) збігається з інтересами відповідно позивача або відповідача. Це відрізняє третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, від третьої особи, яка заявляє такі вимоги.

Даний висновок судді узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові 04 лютого 2020 року справа №826/15786/16, адміністративне провадження №К/9901/12767/19.

Проте, позов не містить заяви про залучення третьої особи до участі у справі із зазначенням на стороні якої саме особи та на яких підставах третю особу належить залучити до участі у справі та на які права, свободи, інтереси або обов`язки цієї особи може вплинути рішення у справі.

Отже, наведене вище свідчить про недотримання вимог КАС України та є недоліками позовної заяви, що в свою чергу створює перешкоди для вирішення питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі.

По-третє, за приписами пунктів 4, 5 частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Під змістом позовних вимог (предмет позову) слід розуміти як дію суду, про вчинення якої позивач вимагає ухвалити судове рішення, що спрямована на задоволення певної матеріально-правової вимоги. Ця вимога повинна носити правовий характер і бути підвідомчою суду.

Підставами позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Підстави позову як елемент його змісту, повинні пояснювати, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм якого закону позивач просить про захист свого права.

Зважаючи на те, що рішення суду завжди спрямоване на захист конкретного суб`єктивного права, зміст позовних вимог не може бути абстрактним чи містити певні умовні категорії і повинен формулюватись максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильного змісту позовних вимог, зазначення способу судового захисту залежить швидкий і ефективний розгляд справи.

Обов`язок щодо визначення (формулювання) позовних вимог, з якими особа звертається до суду за захистом своїх прав, на етапі подання позовної заяви процесуальним законодавством покладено саме на позивача і задля цього законодавцем визначені вимоги до позовної заяви, що містяться в статті 160 КАС України.

Відповідно до пунктів 2-4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист, зокрема, шляхом

- визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

- визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

- визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

За приписами пункту 23 частини 1 статті 4 КАС України похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Отже, вимога про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності ( основна вимога) є передумовою для застосування інших способів захисту порушеного права (зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо) ( похідні вимоги), як наслідок протиправності рішень, дії чи бездіяльності.

Як зазначалось вище, позивачка у прохальній частині позову просить згідно ст. 444 ЦПК України зробити поворот виконання на суму 17 323,73 грн. (сімнадцять тисяч триста двадцять три грн 73 коп), які були списані з рахунку ОСОБА_1 , проте у змісті позову відсутнє будь-яке обґрунтування вказаної вимоги, тобто відсутні посилання на підставі яких фактів (обставин) і норм якого закону позивачка просить зробити поворот виконання.

При цьому, суддя звертає увагу, що порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Кодексом адміністративного судочинства, зокрема поворот виконання судових рішень врегульований статтею 380 КАС України, а тому посилання на ст. 444 ЦПК України є помилковим.

По-четверте, згідно з частинами 1, 3 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця встановлені статтею 287 КАС України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду: 1) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів; 2) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Отже, для вирішення питання про наявність або відсутність пропуску строку звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи необхідно з`ясувати, коли розпочався перебіг цього строку.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, предметом оскарження у даній справі є постанови про відкриття виконавчого провадження, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження на суму 369,00 грн., про стягнення виконавчого збору на суму 2 445,59 грн., які датовані 20.09.2023 р.

При цьому, у змісті позову позивачка вказує, що з оскаржуваними постановами вона ознайомилась 21.09.2023 року після отримання копії провадження у ПДФ форматі з ідентифікатором доступу на електрону пошту.

Відтак, датою початку перебігу 10-денного строку звернення до адміністративного суду з даним позовом є 22.09.2023 року, проте до суду позивачка звернулась 04.10.2023 року ( вх. № 28086/23), що свідчить про недотримання спеціального десятиденного строку на звернення до суду із даними вимогами.

Частиною 6 статті 161 КАС України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Поважними за змістом вказаної норми визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій. Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

По-п`яте, відповідно до частини 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України " Про судовий збір " від 08.07.2011 року № 3674-VI ( далі - Закон №3674-VI).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 цього Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Пунктом 3 частини другої статті 4 Закону №3674-VI встановлено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою сплачується 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою сплачується 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону № 3674-VI за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" встановлено, що в 2023 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2022 року становить 2684,00 гривні.

Таким чином, за подання позову фізичною особою до адміністративного суду позову, який містить кілька вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу в розмірі 1073,60 грн., а за вимоги майнового характеру у розмірі, обчисленому у відсотковому відношенні до ціни таких вимог.

При цьому, суддя зауважує, що кожна з оскаржуваних постанов є окремим рішенням суб`єкта владних повноважень в розумінні п. 19 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідність якого вимогам ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України має бути перевірена судом під час розгляду справи по суті.

Враховуючи, що відповідно до вище перелічених позовних вимог позивачкою пред`явлено одну вимогу немайнового характеру та вимоги майнового характеру на загальну суму 20 138,32 грн., тому сума судового збору, яка підлягає сплаті за подання даного позову складає 2147,20 грн. (( загальна сума вимог майнового характеру 20138,32 * 1 % = 201,38 грн., але не менше 1 073,60 грн.) + 1073,60 грн. ( 1 вимога немайнового характеру 2684*0,4).

Натомість, позивачкою до позовної заяви додано платіжний документ від 29.09.2023, відповідно до якого позивачкою сплачено судовий збір в сумі 1073,60 грн.

Отже, наведене вище свідчить про недотримання вимог КАС України та є недоліками позовної заяви, що в свою чергу створює перешкоди для вирішення питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 2 ст. 169 КАС України встановлено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, позовна заява відповідно до ч.1 ст. 169 КАС України підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 120, 123,160-162, 187, 169, 241-243, 248 КАС України,

ухвалила:

Залишити позовну заяву без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали, а саме, шляхом надання

- позовної заяви, яка відповідає вимогам ст. ст. 5, 160 КАС України, у т.ч. щодо назви сторін, підстав та змісту заявлених вимог тощо.

- обґрунтованої заяви про залучення третіх осіб до участі у справі з визначення їх процесуального статусу

- обґрунтованої заяви про поновлення строку звернення до суду з даним позовом з доказами поважності причин пропуску такого строку, або докази того, що строк звернення до суду не є пропущеним;

- платіжного документа про доплату судового збору у розмірі 1073,60 грн. або визначитись з кількістю позовних вимог.

У разі невиконання цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала окремо не оскаржується.

Суддя В.А. Дубровна