Справа № 196/837/23
Суддя: Бабічева Л. П.
Дата ухвалення: 2023-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 196/837/23
№ провадження 2-а/196/16/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2023 року смт. Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Бабічевої Л.П.,

за участю секретаря судового засідання Шевченко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт. Царичанка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, третя особа інспектор СРПП ВП №10 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції Баранчик Олексій Вікторович, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом та в обґрунтування позовних вимог вказав, що постановою серії БАД №270255 від 13.07.2023 р. про адміністративне правопорушення його було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510,00 грн. за правопорушення, передбачені ч.1 ст. 126 та ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Позивач вважає, що постанова є необґрунтованою, незаконною та складена з порушенням норм КУпАП, оскільки не відповідає вимогам законодавства та фактичним обставинам справи. Відповідач не ознайомив та не дав можливості скористатись у повному обсязі правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, зокрема скористатися правовою допомогою, порушив вимоги законодавства щодо всебічного, повного з`ясування обставин справи, зокрема, вимоги ст. 251 КУпАП. Інспектор не вислухав його клопотання про перенесення розгляду справи та про залучення адвоката. Йому не було інспектором роз`яснено, за які саме дії, та вчинення якого саме правопорушення, його притягнуто до адміністративної відповідальності. Він розписався лише за отримання копії оскаржуваної постанови.

Позивач просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії БАД №270255 від 13.07.2023 р. про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510,00 грн., а справу закрити.

Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2023 року адміністративний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с. 9).

Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2023 року витребувано від Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області належним чином завірену копію оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення серії БАД № 270255 від 13.07.2023 року відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст. 121, ч.1 ст.126 КУпАП та відеозапис подій за участі водія ОСОБА_1 , які мали місце 13.07.2023 року по вул.Центральній в с. Хутірське Дніпровського району (а.с. 47).

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, також просить стягнути з відповідача судовий збір (а.с. 45, 51-52).

Представник відповідача - Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області у судове засідання не з`явився, відповідач про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У відзиві на позов представник відповідача зазначив, що вважає оскаржувану позивачем постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 та ч. 5 ст. 121 КУпАП такою, що відповідає фактичним обставинам та вимогам законодавства. Крім того, факт скоєння позивачем правопорушення підтверджується постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАД №270255 від 13.07.2023 р., яка є законною та складеною з урахуванням норм діючого законодавства. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі та розглянути справу за відсутності представника (а.с. 37-41).

Третя особа інспектор СРПП ВП №10 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції Баранчик О.В. у судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги не визнає, просить у задоволенні позову відмовити (а.с. 56).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД № 270255 від 13.07.2023 року, винесену третьою особою у справі, позивач визнаний винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст. 126 та ч.5 ст. 121 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. (а.с. 54).

У постанові вказано, що 13.07.2023 року о 08 год. 00 хв. в с. Хутірське, вул. Центральна, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Форд Транзит, номерний знак НОМЕР_1 з не пристебнутим ременем безпеки та не мав при собі полісу обов`язкового страхування транспортного засобу, чим порушив п.2.1.ґ, п.2.3.в ПДР України та скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 126 та ч.5 ст. 121 КУпАП.

Позивач ОСОБА_1 не погодився з даною постановою і оскаржив її до суду.

Наведене свідчить про наявність публічно-правового спору з приводу рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення була винесена без складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно ч.1 ст.126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса.

Згідно ч. 5 ст. 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема, за порушення правил користування ременями безпеки .

Згідно п.п.2.1.ґ ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно п.2.3.в ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними та не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача суб`єкта владних повноважень, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Вказаний висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною у Постанові ВС від 27 червня 2019 у справі № 560/751/17, згідно якої визначення доказів в справах про адміністративне правопорушення та їх перелік регламентований статтею 251 КУпАП. Обов`язок ж доказування правомірності накладення адміністративного стягнення на позивача покладений на відповідача - суб`єкта владних повноважень.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, посилається на ту обставину, що третьою особою складено оскаржувану постанову без урахування його клопотань про перенесення розгляду справи і про залучення адвоката. Крім того, при розгляді справи, позивачу не було роз`яснено його прав, передбачених ст.268 КУпАП, не було повідомлено за вчинення якого саме правопорушення він притягається до адміністративної відповідальності.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до ч.2 ст.279 КУпАП посадова особа, що розглядає справу, зокрема оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки, вирішує клопотання.

Згідно ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Право на захист особи, що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, гарантоване пунктом 3 (с) статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що включає право захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя. Відповідно до усталеної практики у справах щодо України, поняття «кримінальне правопорушення» в практиці ЄСПЛ має автономне тлумачення, та кримінально-правова суть визнається не лише стосовно Кримінального кодексу, а й Кодексу про адміністративні правопорушення (Рішення від 6 вересня 2005 року у справі «Гурепка проти України» (Gurepka v. Ukraine), заява № 61406/00, п. 53 та від 21 жовтня 2010 року у справі «Корнєв і Карпенко проти України» (Kornev and Karpenko v. Ukraine).

З копії оскаржуваної постанови, наданої суду, неможливо встановити наявність підпису ОСОБА_1 у графі 8 про роз`яснення прав за ст. 268 КУпАП.

Доказів дотримання поліцейським вимог ст.268 КУпАП під час складання оскаржуваної постанови, відповідач не надав.

У зв`язку із зазначеним, суд доходить висновку про те, що поліцейський порушив права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, відповідно порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Вказаний висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною у Постанові ВС від 18 лютого 2020 у справі № 524/9827/16-а, згідно якої порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Крім того докази, отримані поліцейським на підтвердження скоєння ОСОБА_1 правопорушення, у зв`язку з не роз`ясненням водію прав, передбачених ст. 268 КУпАП та порушенням права особи на захист, є недопустимими.

Єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення, на який посилається відповідач, є сама оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом оскарження та не може розглядатися як доказ, за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Відповідно до ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач у відзиві на позовну заяву доводи позивача не спростував, доказів вчинення ним адміністративних правопорушень надано не було.

Верховний Суд у своїй постанові від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17 зазначив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Водночас будь-яких належних доказів, які б свідчили про порушення позивачем правил дорожнього руху України, відповідачем суду не надано, у матеріалах справи як доказ наявна лише копія постанови, яка є предметом оскарження.

Таким чином, всупереч вимогам ст.77 КАС України суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин порушення позивачем Правил дорожнього руху, зокрема у матеріалах відсутні матеріали фото - чи відео зйомки вчиненого порушення або інші докази, якими суб`єкт владних повноважень обґрунтовує правомірність прийнятого ним рішення.

Вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121 та ч.1 ст. 126 КУпАП, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, зафіксовано лише у постанові від 13.07.2023 року та не підтверджується жодними іншими доказами. Зазначена постанова є саме предметом оскарження та не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

У постанові Верховного Суду від 15.05.2019 року у справі № 537/2088/17 викладено правову позицію, згідно якої правомірність постанови має ґрунтуватися на тому, що факт правопорушення є доведеним і при її ухваленні процедура була дотримана.

Відповідач відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України не надав суду доказів правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності та не довів законності прийнятого рішення.

За таких обставин, відповідачем не доведено, що в діях позивача 13.07.2023 року був наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 126 та ч.5 ст. 121 КУпАП та подія правопорушення.

Суд доходить висновку, що відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення не дотримано вимоги ст.ст. 245, 280, 283 КУпАП.

Встановлені судом обставини є свідченням того, що оскаржуване рішення не відповідає критеріям, встановленим п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України, оскільки обов`язок доказування в даних справах покладається на відповідача, суд вважає, що саме відповідачем не надано суду безспірних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача виконані вимоги ст.268 КУпАП, у зв`язку з чим доходить до висновку, що оскаржувана постанова прийнята не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для її скасування.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Сукупність викладеного в цілому не дає можливості суду зробити висновок про обґрунтованість притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

У зв`язку з вищевикладеним, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є такою, що не відповідає закону, постановленою на підставі неналежних доказів вини позивача, порушує його права, а тому підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

Згідно із ч. 1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач ОСОБА_1 сплатив судовий збір у розмірі 536,80 грн., а тому з відповідача Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь позивача необхідно стягнути витрати понесені на його сплату у розмірі 536,80 грн. (а.с. 1).

Керуючись ст. ст. 2, 77, 90, 139, 241-246, 255, 286, 295, 297 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД №270255 від 13.07.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 126, ч.5 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 510 грн., провадження по справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 витрати, понесені на сплату судового збору у розмірі 536 грн. 80 коп. (п`ятсот тридцять шість грн. вісімдесят коп.).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області (49101, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вул. Троїцька, будинок 20-а, ).

Третя особа: інспектор СРПП ВП №10 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції Баранчик Олексій Вікторович (робоча адреса: 51800, Дніпропетровська область, Дніпровський р-н, смт.Петриківка, вул. Петра Калнишевського, 16а).

Суддя Л.П. Бабічева