Справа № 380/17070/23
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2023-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2023 рокусправа №380/17070/23
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Кухар Н.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

До Львівського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ) Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Управління пенсійне забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг, прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області 16.03.2023 року №91, рішення про відмову у призначені пенсії прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України у Сумській області від 16.05.2023 р. № 91 та рішення про відмову у призначені пенсії прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду у Закарпатській області від 13.04.2023 р. №91 про відмову у призначені пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області та Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи згідно із записами у трудовій книжці, а саме:

- період з 10.09.1998 року по 14.11.2002 року у ДП «Буський цегольний завод «Надбужжя» ВАТ Буська ПМК-183»;

- період отримання допомоги по безробіттю періоди з 06.01.1997 по 06.07.1997, з 06.12.1997 по 26.03.1998 та з 15.04.1998 року по 10.09.1998 року у Буському районному центрі зайнятості відповідно до ст.ст. 29, 30 Закону України «Про зайнятість населення»;

- період роботи з 01.06.1985 по 25.08.1992 на заводі Глобус ДВО «Полярон»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити пенсію за віком ОСОБА_1 згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 09.03.2023 року (тобто з часу звернення із заявою про призначення пенсії).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09 березня 2023 року позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про призначення пенсії за віком. Дану заяву було передано на розгляд Головному управлінню Пенсійного фонду України у Харківській області, яке рішенням від 16.03.2023 року №91 відмовило позивачу у призначенні пенсії з підстав відсутності необхідного страхового стажу.

В подальшому позивач повторно зверталась за призначенням пенсії, проте рішенням Головного управління ПФУ у Сумській області від 16.05.2023 р. № 91 та рішення Головного управління ПФУ у Закарпатській області від 13.04.2023 р. №91 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком з аналогічних підстав.

Вище вказані рішення позивач вважає протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки необхідний страховий стаж для призначення пенсії вона набула.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 25 липня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Ухвалою про відкриття провадження запропоновано відповідачам протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву, а також роз`яснено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин справа буде вирішена за наявними матеріалами.

Представник відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, подав відзив на позовну заяву (вх. №16685ел від 09.08.2023 року), в якому просив у задоволенні позову відмовити з огляду на наступне. Згідно поданих документів, наявний страховий стаж заявниці склав 25 років 03 місяці 19 днів. За результатами розгляду документів, поданих Позивачкою, до страхового стажу не зараховано наступні періоди:

з 01.06.1985 по 25.08.1992 - оскільки, в трудовій книжці запис про звільнення з роботи скріплений печаткою, яку неможливо ідентифікувати.

з 01.02.1995 по 25.11.1996 - не зазначено в яку організацію прийнято на роботу.

з 06.01.1997 по 06.07.1997 - дату наказу про отримання допомоги дописано іншим чорнилом.

з 06.12.1997 по 26.03.1998 та з 15.04.1998 по 10.09.1998 відсутні номери наказів про припинення виплати допомоги.

Для зарахування даних періодів необхідно надати уточнюючі довідки.

Згідно ч. 4 ст. 2 4 Закону №1058 періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно абзацу 36 частини 1 статті 1 Закону 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Відповідно до абзацу 9 частини 3 статті 24 Закону 1058 страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 62 Закону України від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок 637).

Отже, за період роботи до 01.01.2004 року стаж підтверджується згідно з Порядком 637.

Згідно з пунктом першим Порядку 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 2.12. Інструкції №58 після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

У разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу (пункт 2.6. Інструкції № 58).

Якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності - вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності - облархівом, держархівом м. Києва, держархівом м. Севастополя і держархівом при Раді Міністрів Криму.

Відтак, відповідачем правомірно відмовлено позивачу у зарахуванні вказаних періодів роботи до страхового стажу, оскільки наявні помилки при оформленні в трудовій книжці.

Представник відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області, подав відзив на позовну заяву (вх. №17076ел від 16.08.2023 року), в якому просив у задоволенні позову відмовити з огляду на наступне. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - від 23 до 33 років. У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2019 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 65 роки мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2028- від 15 до 25 років.

На підставі наданих документів та враховуючи індивідуальні відомості про застраховану особу, страховий стаж ОСОБА_1 склав 13 років 06 місяців 03 дні, що є не достатнім для призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що є не достатнім для призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Представник відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області подав відзив на позовну заяву (вх. №15393ел від 19.07.2023 року), в якому просив у задоволенні позову відмовити з огляду на наступне. За доданими документами Відповідачами до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 13.08.1982, оскільки на титульній сторінці трудової книжки дата народження заявниці не відповідає паспортним даним.

Крім того, в записах про відповідні періоди роботи виявлено наступні помилки:

- з 01.06.1985 по 25.08.1992 запис про звільнення скріплений печаткою, яку неможливо ідентифікувати;

- з 01.02.1995 по 25.11.1996 не зазначено в яку організацію прийнято на роботу;

- 06.01.1997 по 06.07.1997 дату наказу про початок виплати допомоги дописано іншим чорнило

- з 06.12.1997 по 26.03.1998 таз 15.04.1998 по 10.09.1998 відсутні номери наказів про припинення виплати допомоги.

Позивачці було роз`яснено її право повторного звернення з заявою про призначення пенсії та необхідність надати уточнюючі довідки для зарахування даних періодів.

Таким чином, Відповідачі діяли законно та відповідно до норм чинного законодавства їх рішення про відмову відповідають фактичним обставинам справи.

Копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками було надіслано одержувачу - Головному управлінню ПФУ в Сумській області в його електронний кабінет 25.07.2023 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Станом на дату винесення судом рішення відзиву на позовну заяву або заяви про визнання позову від відповідача - Головного управління ПФУ в Сумській області не надходило.

Частиною 1 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до ч. 2 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.

ОСОБА_1 09 березня 2023 року звернулася з заявою про призначення пенсії до Головного управління ПФУ у Львівській області.

За принципом екстериторіальності, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 16.03.2023 №91, було відмовлено в призначенні пенсії за віком з підстав того, що страховий стаж ОСОБА_1 склав 13 років 06 місяців 03 дні, що є недостатнім для призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України №1058.

05.04.2023 року позивач повторно звернулася з заявою про призначення пенсії. За принципом екстериторіальності зазначену заяву розглянуло Головне управління ПФУ в Закарпатській області та винесло рішення про відмову від 13.04.2023 року №91, оскільки в порушення вимог статті 26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої право призначення пенсії за віком мають особи за наявності не менше 30 років, страховий стаж ОСОБА_1 склав лише 25 років 3 місяці 19 днів.

08.05.2023 ОСОБА_2 втретє звернулася з заявою про призначення пенсії, та рішенням Головного управління ПФУ в Сумській області від 16.05.2023 року №91 позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за віком з підстав того, що наданих документів та враховуючи індивідуальні відомості про застраховану особу, страховий стаж ОСОБА_1 склав 13 років 06 місяців 03 дні, що є не достатнім для призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого статтею 26Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

До страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 13.08.1982, оскільки на титульній сторінці трудової книжки дата народження заявниці не відповідає паспортним даним.

Крім того, в записах про відповідні періоди роботи виявлено наступні помилки:

- з 01.06.1985 по 25.08.1992 запис про звільнення скріплений печаткою, яку неможливо ідентифікувати;

- з 01.02.1995 по 25.11.1996 не зазначено в яку організацію прийнято на роботу;

- 06.01.1997 по 06.07.1997 дату наказу про початок виплати допомоги дописано іншим чорнило

- з 06.12.1997 по 26.03.1998 таз 15.04.1998 по 10.09.1998 відсутні номери наказів про припинення виплати допомоги.

Вважаючи оскаржувані рішення протиправними, позивач звернулася до суду з даною позовною заявою.

При вирішення вказаного спору суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон №1058-ІV від 09.07.2003 року «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058).

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2 ст. 24 Закону № 1058).

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону №1058 періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 26 Закону № 105, починаючи з 01 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 01 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року не менше 30 років.

У відповідності до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 із змінами (далі Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до ч.1 ст.56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області 16.03.2023 року №91 про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком не враховано до стажу період роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 13.08.1982:

- з 01.06.1985 по 25.08.1992 запис про звільнення скріплений печаткою, яку неможливо ідентифікувати;

- з 01.02.1995 по 25.11.1996 не зазначено в яку організацію прийнято на роботу;

- 06.01.1997 по 06.07.1997 дату наказу про початок виплати допомоги дописано іншим чорнилом;

- з 06.12.1997 по 26.03.1998 та з 15.04.1998 по 10.09.1998 відсутні номери наказів про припинення виплати допомоги.

На титульній сторінці трудової книжки дата народження заявниці не відповідає паспортним даним.

05.04.2023 року позивач повторно звернулася з заявою про призначення пенсії.

За принципом екстериторіальності зазначену заяву розглянуло Головне управління ПФУ в Закарпатській області та винесло рішення про відмову від 13.04.2023 року №91, оскільки в порушення вимог статті 26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої право призначення пенсії за віком мають особи за наявності не менше 30 років, страховий стаж ОСОБА_1 склав лише 25 років 3 місяці 19 днів.

За доданими документами до страхового стажу не зараховано наступні періоди роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 13.08.1982:

- з 15.04.1998 по 10.09.1998, оскільки відсутній номер наказу про припинення виплати допомоги по безробіттю;

- з 10.09.1998 року по 14.11.2002, оскільки запис про звільнення скріплений печаткою, яку неможливо ідентифікувати.

08.05.2023 ОСОБА_1 втретє звернулася з заявою про призначення пенсії, та рішенням Головного управління ПФУ в Сумській області від 16.05.2023 року №91 позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за віком з підстав того, що необхідний страховий стаж становить 25 років 03 місяці 19 днів при необхідному 30 років.

Відповідно до наданих документів до страхового стажу не зараховано наступні періоди роботи:

- з 10.09.1998 року по 14.11.2022, оскільки на записі про звільнення нечитабельна печатка;

- період отримання допомоги по безробіттю з 10.04.1998 по 10.09.1998 по довідці №1355.07-702/23 від 08.05.2023, оскільки в довідці відсутня печатка підприємства.

Суд звертає увагу, що записи про періоди роботи у трудової книжці містять:

- назву підприємства на якому працював позивач;

- відомості про підставу прийняття/звільнення позивача (номер, дата наказу);

- посилання на відповідну статтю, пункт закону при звільненні;

- підписи уповноважених осіб, які вносили записи у трудову книжку;

- печатки підприємств.

Тобто, трудова книжка позивача серії НОМЕР_1 від 13.08.1982 містить усі необхідні відомості, що передбачені «Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162 (далі Інструкція № 162) та «Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників», яка затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58.

Відповідно до Інструкції № 162, яка діяла під час первісного заповнення трудової книжки до якої, зокрема, були внесені відомості щодо прізвища, ім`я та по батькові позивача:

- бланки трудових книжок і вкладишів до них зберігаються в бухгалтерії підприємства як документи суворої звітності і видаються за заявкою у підзвіт особі, відповідальній за ведення трудових книжок.

За приписами постанови Ради Міністрів Української РСР і Всесоюзної Центральної Ради професійних спілок «Про трудові книжки робітників і службовців» від 06.09.1973 №656:

- пункт 5: заповнення трудової книжки вперше провадиться адміністрацією підприємства, установи, організації у присутності працівника. Відомості про працівника засвідчуються підписом спеціально уповноваженої особи та печаткою;

- пункт 18: відповідальність за організацію робіт з ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

З урахуванням викладеного, на особу не може перекладатись тягар доведення повноти та чіткості даних, що зазначені у його трудовій книжці та особа не може і не повинна нести відповідальність за заповнення трудової книжки, оскільки запис у трудову книжку вносився відповідальним працівником підприємства, де працював позивач.

Суд зазначає, що в частині не зарахування до страхового стажу періодів роботи згідно трудової книжки відповідачем допущено надмірний формалізм, наслідком чого стало порушення прав та інтересів позивача, як пенсіонера (верстви населення, яка навпаки потребує особливої уваги з боку держави в частині дотримання конституційних гарантій)

Зазначена правова позиція узгоджується з правовою позицією, яка викладена у постановах Верховного Суду від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а, від 30.09.2019 у справі № 638/18467/15-а.

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області не зарахувало до страхового стажу періоди роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 13.08.1982, оскільки на титульній сторінці трудової книжки дата народження заявниці не відповідає паспортним даним.

При цьому, суд звертає увагу, що всі інші відомості про позивача, зазначені на другій сторінці паспортної книжечки, зокрема, прізвище, ім`я, дата народження відповідають відомостям, що вказані на титульному аркуші трудової книжки.

Крім того, датою заповнення трудової книжки серії НОМЕР_1 від 13.08.1982 є дата « 13.08.19812», проте паспорт виданий датою « 15.10.2014», а отже посилання органу Пенсійного фонду на невідповідність дата народження в трудовій книжці даті народження в паспорті заявниці є безпідставним, оскільки відомості у трудову книжку вносилися не на підставі зазначеного паспорту.

Розглядаючи заяву позивача та додані до неї документи, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області не взяло до уваги виправлення, які було внесено до трудової книжки згідно паспортними даними.

При вирішенні даного спору суд враховує правову позицію Верховного Суду у постановах від 24.05.2018 року у справі №490/12392/16-а, відповідно до якої, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

Верховним Судом у постанові від 21 лютого 2018 року у справі №687/975/17 зроблений висновок про те, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці чи інших офіційних документах. Неточні записи у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи на підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не можуть бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу, що дає право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві. У свою чергу, недоліки ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не можуть бути підставою для позбавлення особи її права на соціальний захист.

У постанові по справі від 06 березня 2018 року №754/14898/15-а Верховний Суд стосовно аналогічних правовідносин зазначає, що підставою для призначення пенсії на пільгових умовах є відповідний підтверджений стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки чи інших документів (довідок, наказів), оскільки визначальним є саме підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах.

Також Верховний Суд у постановах від 24 травня 2018 року у справі №490/12392/16- а та від 04 вересня 2018 року у справі № 423/1881/17 висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року у справі №638/18467/15-а.

Також, суд зазначає, що Верховний Суд у постанові від 19.12.2019 у справі №307/541/17 зазначив, що підставою для призначення пенсії за віком є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Управління ПФУ не врахувало, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Суд вважає за необхідне зазначити, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Однак, відповідачами не здійснено жодних дій, спрямованих на отримання відомостей, додаткових документів, на підставі яких можна було б додатково підтвердити страховий стаж позивача.

Таким чином, згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_1 від 13.08.1982 періоди роботи ОСОБА_1 з 01.06.1985 по 25.08.1992; з 01.02.1995 по 25.11.1996; - 06.01.1997 по 06.07.1997; з 06.12.1997 по 26.03.1998 та з 15.04.1998 по 10.09.1998; - з 10.09.1998 року по 14.11.2002, підлягають зарахуванню до загального страхового стажу.

З огляду на встановлені судом обставини, на переконання суду, Головне управління ПФУ в Харківській області приймаючи оскаржене рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії від 16.03.2023 року №91, Головне управлінням Пенсійного фонду України у Сумській області приймаючи оскаржене рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії від 16.05.2023 р. № 91 та Головне управлінням Пенсійного фонду у Закарпатській області приймаючи оскаржене рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії від 13.04.2023 р. №91 про відмову у призначені пенсії ОСОБА_1 діяли всупереч вимог вказаних вище норм законів, що спричинило порушення права позивача на соціальний захист та отримання пенсійних виплат. Відтак, вказані рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо позовних вимог зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області та Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи згідно із записами у трудовій книжці, а саме:- період з 10.09.1998 року по 14.11.2002 року у ДП «Буський цегольний завод «Надбужжя» ВАТ Буська ПМК-183»; - період отримання допомоги по безробіттю періоди з 06.01.1997 по 06.07.1997, з 06.12.1997 по 26.03.1998 та з 15.04.1998 року по 10.09.1998 року у Буському районному центрі зайнятості відповідно до ст.ст. 29, 30 Закону України «Про зайнятість населення»; - період роботи з 01.06.1985 по 25.08.1992 на заводі Глобус ДВО «Полярон» та призначити пенсію за віком ОСОБА_1 згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 09.03.2023 року, суд зазначає наступне.

Згідно частини першої статті 44 Закону №1058 заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1).

При цьому, 30 березня 2021 року набрала чинності постанова правління Пенсійного фонду України від 16 грудня 2020 року №25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 16 березня 2021 року за №339/35961 (далі - Постанова правління ПФУ №25-1).

Зміни, внесені до Порядку №22-1 на підставі Постанови правління ПФУ №25-1, передбачали застосування органами Пенсійного фонду України принципу екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії з 01 квітня 2021 року.

Запроваджена у зв`язку із змінами, внесеними до Порядку №22-1, процедура передбачає опрацювання заяв про призначення/перерахунок пенсії бек-офісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяви та де проживає пенсіонер.

Запровадження принципу екстериторіальності мало на меті досягнення таких результатів: єдиний підхід до застосування пенсійного законодавства; централізована прозора система контролю за діями фахівців, процесів призначення та перерахунку пенсій; мінімізація особистих контактів з громадянами; відв`язка звернень та їх опрацювання від територіального принципу; попередження можливих випадків зволікань у прийнятті рішення, а також оптимізація навантаження на працівників.

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку №22-1, заява про призначення (перерахунок) пенсії, подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Згідно пункту 4.2 розділу ІV Порядку №22-1, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.3. розділу ІV Порядку №22-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

За приписами пункту 4.10 розділу ІV Порядку №22-1, після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Аналіз наведених вище положень Порядку №22-1 свідчить про наступне:

- сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення (перерахунок) пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території;

- після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, (тобто територіального органу Пенсійного фонду України), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію, (тобто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (п. 4.10);

- виплату пенсії проводить орган, що призначає пенсію, (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України) за місцем фактичного проживання/перебування особи.

Враховуючи вимоги Порядку №22-1, органом, що приймав рішення за первісною заявою позивача про призначення пенсії визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Отже, з огляду на приписи пунктів 4.2, 4.10 розділу ІV Порядку №22-1, належним відповідачем у правовідносинах щодо розгляду заяви позивача про перерахунок пенсії є Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, структурний підрозділ якого, визначений за принципом екстериторіальності, розглядав заяву про переведення (перерахунок) пенсії та прийняв рішення про відмову.

З урахуванням такого вимога позивача зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи згідно із записами у трудовій книжці, а саме:- період з 10.09.1998 року по 14.11.2002 року у ДП «Буський цегольний завод «Надбужжя» ВАТ Буська ПМК-183»; - період отримання допомоги по безробіттю періоди з 06.01.1997 по 06.07.1997, з 06.12.1997 по 26.03.1998 та з 15.04.1998 року по 10.09.1998 року у Буському районному центрі зайнятості відповідно до ст.ст. 29, 30 Закону України «Про зайнятість населення»; - період роботи з 01.06.1985 по 25.08.1992 на заводі Глобус ДВО «Полярон» та призначити пенсію за віком ОСОБА_1 згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 09.03.2023 року (тобто з часу звернення із заявою про призначення пенсії) , не може бути задоволена, оскільки саме на пенсійний орган покладено обов`язок розглянути відповідну заяву і при дотриманні відповідних умов призначити (перерахувати) пенсію. У даному випадку суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з призначення пенсій громадянам.

Наразі, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області не здійснювало розгляд заяви позивача, не приймало рішення про відмову в призначенні пенсії, а тому відсутні правові підстави для покладання на нього такого обов`язку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання саме Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.03.2023 про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням роботи позивача з 10.09.1998 року по 14.11.2002 року у ДП «Буський цегольний завод «Надбужжя» ВАТ Буська ПМК-183»; - період отримання допомоги по безробіттю періоди з 06.01.1997 по 06.07.1997, з 06.12.1997 по 26.03.1998 та з 15.04.1998 року по 10.09.1998 року у Буському районному центрі зайнятості відповідно до ст.ст. 29, 30 Закону України «Про зайнятість населення»; - період роботи з 01.06.1985 по 25.08.1992 на заводі Глобус ДВО «Полярон», який належить зарахувати до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності своїх дій та рішення. Натомість, позивачем доведено та підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Виходячи із меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд робить висновок, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню частково.

Щодо питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

При зверненні до суду позивачем сплачено суму судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Отже, відповідно до положень ст. 139 КАС України сплачений позивачем судовий збір за подання позову до суду в сумі 1073,60 грн. підлягає стягненню на її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 94, 139, 241 -246, 262, 295 КАС України , суд

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задоволити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 16.03.2023 року №91 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 13.04.2023 р. №91 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 13.04.2023 р. №91 про відмову у призначені пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.03.2023 року про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із зарахуванням до стажу роботи періодів роботи з 10.09.1998 року по 14.11.2002 року у ДП «Буський цегольний завод «Надбужжя» ВАТ Буська ПМК-183»; - період отримання допомоги по безробіттю періоди з 06.01.1997 по 06.07.1997, з 06.12.1997 по 26.03.1998 та з 15.04.1998 року по 10.09.1998 року у Буському районному центрі зайнятості; - період роботи з 01.06.1985 по 25.08.1992 на заводі Глобус ДВО «Полярон».

У задоволенні решта позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 357 (триста п`ятдесят сім) гривень 87 коп.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 357 (триста п`ятдесят сім) гривень 87 коп.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Сумській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 357 (триста п`ятдесят сім) гривень 87 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяКухар Наталія Андріївна