Справа № 140/14535/23
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2023 року ЛуцькСправа № 140/14535/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Димарчук Т.М.,

розглянувши у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕЙЛОР ХОЛД» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕЙЛОР ХОЛД» (далі ТОВ «ТЕЙЛОР ХОЛД», позивач, товариство) звернулося в суд з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області, відповідач, контролюючий орган) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 17.04.2023.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що ГУ ДПС у Волинській області проведено фактичну перевірку з питань додержання суб`єктами господарювання вимог встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах та пальним, про що складений акт від 15.03.2023 №03/09-02/3420/40638748 (бланк №006873). На підставі акта перевірки винесено податкове повідомлення-рішення № від 17.04.2023.

Позивач вважає, що наказ ГУ ДПС у Волинській області №392-п від 06.03.2023 «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «ТЕЙЛОР ХОЛД»» не відповідає положенням Податкового кодексу України (далі - ПК України), а фактична перевірка проведена з порушенням вимог ПК України за відсутності законодавчо визначених підстав. Окрім того, є безпідставними висновки контролюючого органу в частині порушення товариством пп. 230.1.3, п. 230.1, ст. 230 ПК України, а саме незабезпечення з вини розпорядника акцизного складу своєчасного подання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового. На спростування таких висновків надані відповідні докази, що не були враховані відповідачем. Зокрема, довідки по АЗС №27 (акцизний склад №1000512) за 31.12.2020, 01.01.2021, 02.01.2021 сформовано та подано контролюючому органу відповідно до вимог абз. 5 пп. 230.1.3 н.230.1 ст. 230 ПК України. При цьому, роздруківки скріншотів файлів спеціалізованого програмного забезпечення - комп`ютерної програми «M.E.Doc» є належними та допустимими доказами на підтвердження факту направлення на реєстрацію електронного документа.

Водночас, на веб-порталі ДПС було розміщено повідомлення про тимчасове обмеження роботи електронних сервісів та інформаційно-телекомунікаційних систем ДПС у зв`язку з необхідністю проведення технічних та регламентних робіт з 31.12.2020 по 03.01.2021 та обмеження можливості реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування 1, 2, 3 та 7, 8, 9, 10 січня 2021 року.

У даному випадку, виключається вина позивача у неподанні електронного документа, так як товариством були вжиті всі необхідні дії для забезпечення своєчасного подання довідок. Однак, через неналежну роботу чи тимчасове обмеження роботи електронних серверів та інформаційно-телекомунікаційних систем, ДПС України здійснено несвоєчасне прийняття довідок, що не залежить від волі ТОВ «ТЕЙЛОР ХОЛД».

З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 19.06.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

20.09.2023 за вх.№78149/23 до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник відповідача проти позову заперечила, посилаючись на правомірність оспорюваного податкового повідомлення-рішення та обґрунтованість висновків акта перевірки про порушення позивачем пп. 230.1.3 п. 230.1 ст. 230 ПК України.

Суд, перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

Працівниками ГУ ДПС у Волинській області на підставі пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України, наказу від 06.03.2023 № 392, направлень на проведення фактичних перевірок №585, 586 від 06.03.2023 у межах повноважень проведено фактичну перевірку господарської одиниці АЗС №27 з магазином, розташованої у Луцькому районі, с. Чаруків, вул. Вокзальна, 146, за результатами якої складено акт від 15.03.2023 №03/09-02/3420/40638748 «Про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог і встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, то використовуються в електронних сигаретах та пальним».

Як вбачається з акта від 15.03.2023 №03/09-02/3420/40638748 за результатами фактичної перевірки встановлено порушення вимог пп.230.1.3 п. 230.1 ст. 231 ПК України від 12.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями), а саме товариством не забезпечено з вини розпорядника акцизного складу своєчасного подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального за добу в кількості 5 звітів, а саме за 01.12.2020, 31.12.2020, 01.01.2021, 02.01.2021 та 09.02.2022 (а.с.9-11).

Позивач 27.03.2023 подав заперечення на акт фактичної перевірки, за результатами розгляду яких 12.04.2023 контролюючим органом висновки акта перевірки від 15.03.2023 №03/09-02/3420/40638748 залишено без змін (а.с.12-16).

На підставі акта перевірки від 15.03.2023 №03/09-02/3420/40638748 відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення № від 17.04.2023, яким за порушення пп.230.1.3 п. 230.1 ст. 231 ПК України згідно з пунктом 128.3 пункту 128.3 статті 128 ПК України застосував до позивача штрафні санкції у розмірі 5000 грн (а.с.7).

Не погодившись з податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1.1 статті 1 ПК України визначено, що Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 21.1.1 пункту 21.1 статті 21 ПК України посадові особи контролюючих органів зобов`язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

За приписами п. 61.1 ст. 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Податковий контроль здійснюється органами, зазначеними у статті 41 цього Кодексу, в межах їх повноважень, встановлених цим Кодексом (п.61.2 ст.61 ПК України).

Відповідно до пп.62.1.3 п.62.1 ст.62 ПК України податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Згідно із підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п 191.1 ст. 191 ПК України, контролюючі органи виконують такі функції, як зокрема: здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері (пп. 191.1.14 п.191.1 ст. 191), здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів (пп. 191.1.16 п.191.1 ст.191), проводять роботу щодо боротьби з незаконним виробництвом, переміщенням, обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів (пп 191.1. 17 п. 191.1 ст. 191): забезпечують визначення в установлених цим Кодексом, іншими законами України випадках сум податкових та грошових зобов`язань платників податків, застосування і своєчасне стягнення сум передбачених законом штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, (пп 191.1 34 п. 191.1 ст. 191).

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до підпункту 75.1.3. пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно пункту 80.1 статті 80 ПК України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Відповідно до п.81.1 ст.81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи-платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи-платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/гпозапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

З матеріалів справи слідує, що керуючись підпунктами 20.1.9, 20.1.10, 20.1.11 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75, підпунктами 80.2.2 пункту 80.2 статті 80, пп.69.2 п. 69 підрозділу 10 Розділу ХХ ПК України ГУ ДПС у Волинській області було видано наказ про проведення фактичної перевірки ТОВ «ТЕЙЛОР ХОЛД» () з питань дотримання вимог Податкового кодексу України, вимог Закону України від 19.12.1995 №481/95-РВ «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального», Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та інших нормативно-правових актів, які регулюють ліцензування, виробництво, обіг, зберігання спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального.

При цьому, твердження позивача про невідповідність наказу ГУ ДПС у Волинській області №392-п від 06.03.2023 положенням ПК України є необгрунтованим, так як вказаний наказ містить усі реквізити, передбачені нормами чинного законодавства (зокрема, у ньому зазначені дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи-платника податку, який перевіряється), мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися).

Наказ про проведення перевірки містить підпис керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплений печаткою контролюючого органу.

За правовим висновком Великої Палати Верховного Суду у постанові від 08.09.2021 у справі №816/228/17 у разі якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права. Неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки. При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

Отже, у питаннях дотримання контролюючими органами процедури проведення перевірки істотне значення має встановлення обставин забезпечення платникам податків можливості реалізувати їх права, передбачені ПК України, а у разі їх порушення - чи могло це істотно вплинути на правильність та обґрунтованість висновків контролюючого органу, здійснених за результатами такої перевірки, на підставі яких прийняті рішення.

У свою чергу, перевірка проведена та щодо її проведення позивач ТОВ «ТЕЙЛОР ХОЛД» не заперечував (акт недопуску до перевірки не складався) й за наслідками цієї перевірки прийняте податкове повідомлення-рішення, що є предметом оскарження.

У цій справі позивачем не доведено, а судом не встановлено обставин, які б свідчили про такі порушення з боку ГУ ДПС у Волинській області норм ПК України при проведенні перевірки, які вплинули на реалізацію позивачем його прав, як-от ненадання можливості надати необхідні для перевірки документи чи пояснення, що мають вплив на висновки контролюючого органу та прийняте ним рішення за наслідками перевірки.

Оскільки підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення стали висновки акта перевірки від 15.03.2023 №03/09-02/3420/40638748, то для вирішення позовних вимог суд вважає необхідним надати оцінку обґрунтованості таких висновків контролюючого органу в контексті наявності підстав накладення на позивача штрафних санкцій за незабезпечення з вини розпорядника акцизного складу своєчасного подання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового.

Згідно п.86.8 ст. 86 ПК України, податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Спірні правовідносини врегульовані ПК України, Порядком ведення Єдиного державного реєстру витратомірів - лічильників і рівнемірів - лічильників рівня пального у резервуарі, передачі даних з них електронними засобами зв`язку до контролюючих органів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 22.11.2017 року N 891.

Відповідно до п. 230.1 ст. 230 ПК України акцизні склади та акцизні склади пересувні утворюються з метою підвищення ефективності роботи із запобігання та боротьби з незаконним виробництвом і обігом спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, пального, посилення контролю за повнотою та своєчасністю надходження до бюджету акцизного податку.

За приписами п. 14.1.6 ст. 14 ПК України 14.1.6. акцизний склад - це:

а) спеціально обладнані приміщення на обмеженій території (далі - приміщення), розташовані на митній території України, де під контролем постійних представників контролюючого органу розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі, а також реалізації спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів;

б) приміщення або територія на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального.

Відповідно до п.230.1 ст.230 ПК України акцизні склади та акцизні склади пересувні утворюються з метою підвищення ефективності роботи із запобігання та боротьби з незаконним виробництвом і обігом спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, пального, посилення контролю за повнотою та своєчасністю надходження до бюджету акцизного податку.

Згідно п. п. 230.1.3 п. 230.1 ст. 230 ПК України, розпорядники акцизних складів зобов`язані на кожному акцизному складі щоденно (крім днів, в які акцизний склад не працює) формувати дані про фактичні залишки пального на початок та кінець звітної доби та про добові фактичні обсяги отриманого та реалізованого пального (далі у цьому розділі - обсяг обігу пального) у розрізі кодів товарних підкатегорій згідно з УКТ ЗЕД у літрах, приведених до температури 15° С.

Дані про фактичні залишки пального та про обсяг обігу пального формуються після проведення останньої операції з обігу пального у звітній добі, але не пізніше 23 години 59 хвилин цієї доби, до початку здійснення операцій з обігу пального у добу, що настає за звітною добою, та подаються до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, не пізніше 23 години 59 хвилин доби, що настає за звітною добою.

Дані про залишки пального та про обсяг обігу пального подаються електронними засобами зв`язку у формі електронних документів, яка затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Електронні документи заповнюються автоматично шляхом передачі до них даних з витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників (під час виходу з ладу, проведення повірки або калібрування рівнеміра-лічильника або витратоміра-лічильника - заповнюються відповідальною особою розпорядника акцизного складу).

В електронних документах також зазначаються відповідальною особою розпорядника акцизного складу дані про обсяги залишків пального, що знаходяться на акцизному складі в тарі, балонах, упаковці, про добовий обсяг реалізованого пального в тарі, балонах, упаковці, а також інформація про дні, в які акцизний склад не працює.

Процедуру створення та ведення Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів - лічильників рівня пального у резервуарі, а також порядок передачі облікових даних (обсягу обігу та залишку пального) з них електронними засобами зв`язку до контролюючих органів врегульовано Порядком ведення Єдиного державного реєстру витратомірів - лічильників і рівнемірів - лічильників рівня пального у резервуарі, передачі даних з них електронними засобами зв`язку до контролюючих органів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 22.11.2017 N 891 (далі Порядок N891).

Пунктами 5, 6 Порядку N 891 передбачено, що електронні документи для наповнення Реєстру, які формуються розпорядниками акцизних складів та надсилаються до Реєстру за кожним місцем розташування акцизного складу, містять, зокрема: зведені за добу підсумкові облікові дані щодо обсягів фактичних залишків пального на початок та кінець звітної доби та добового обсягу обігу пального за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД у літрах, приведених до температури 15 °С, у розрізі всіх наявних у розпорядника акцизного складу акцизних складів з уніфікованою нумерацією - для усіх розпорядників акцизних складів, крім зазначених в абзаці третьому цього підпункту.

Електронні документи для наповнення Реєстру, що містять інформацію, зазначену в підпунктах 5 і 6 пункту 5 цього Порядку, формуються та надсилаються розпорядниками акцизних складів щодня (крім днів, у які акцизний склад не працює). На кожному акцизному складі за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД формуються показники про обсяги залишків пального на початок та кінець звітної доби, що визначаються шляхом підсумовування обсягів залишків пального в кожному резервуарі на підставі показань рівнемірів, установлених на таких резервуарах. Підтвердженням розпоряднику акцизного складу прийняття/неприйняття його електронного документа для наповнення Реєстру / коригуючого електронного документа для наповнення Реєстру є квитанції в електронному вигляді у текстовому форматі, які надсилаються йому держателем Реєстру протягом операційного дня. Якщо протягом операційного дня держателем Реєстру не надіслано квитанції про прийняття/неприйняття електронного документа для наповнення Реєстру / коригуючого електронного документа для наповнення Реєстру, такий електронний документ вважається прийнятим.

Відповідно до п. 128-1.3 ст. 128-1 ПК України незабезпечення з вини розпорядника акцизного складу своєчасного подання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі 1000 гривень за кожний неподаний електронний документ.

Враховуючи вищевикладене чинним законодавством України передбачено обов`язок розпорядника акцизного складу вчасно направляти в електронному вигляді дані про фактичні залишки пального на початок та кінець звітної доби та про добові фактичні обсяги отриманого та реалізованого пального. Невиконання цього обов`язку тягне за собою відповідальність у вигляді накладення штрафу за кожний неподаний електронний документ.

При цьому, відповідальність розпорядника складу настає у випадку порушення останнім строку направлення даних про фактичні залишки пального на початок та кінець звітної доби та про добові фактичні обсяги отриманого та реалізованого пального. Останній не несе відповідальності за належну роботу Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів - лічильників рівня пального у резервуарі, зокрема щодо своєчасності доставлення таких даних до контролюючого органу.

Як встановлено судом, з матеріалів справи вбачається наступне:

- довідку за 31.12.2020 сформовано позивачем 01.01.2021, накладено електронний цифровий підпис директора і печатку, 01.01.2021 о 13:57 год. відправлено до ДПС України, що підтверджується протоколом перевірки електронного документу, скріншот (знімок екрану) з програми «M.E.DOC». Згідно з повідомленням про отримання звітності 02.01.2021 звіт доставлено в поштову скриньку ДПС України. Однак, квитанція №1 надійшла лише 04.01.2021 та відповідно до квитанції №2 звіт прийнятий контролюючим органом 05.01.2021;

- довідку за 01.01.2021 сформовано позивачем 02.01.2021, накладено електронний цифровий підпис директора і печатку, 02.01.2021 о 11:22 год. відправлено до ДПС України, що підтверджується протоколом перевірки електронного документу, скріншот (знімок екрану) з програми «M.E.DOC». Згідно з повідомленням про отримання звітності 02.01.2021 звіт доставлено в поштову і скриньку ДПС України. Однак, квитанція №1 надійшла лише 04.01.2021 та відповідно до квитанції №2 звіт прийнятий контролюючим органом 05.01.2021;

- довідку за 02.01.2021 сформовано позивачем 03.01.2021, накладено електронний цифровий підпис директора і печатку, 03.01.2021 о 09:32 год. відправлено до ДПС України, що підтверджується протоколом перевірки електронного документу, скріншот (знімок екрану) з програми «М. E.DOC». Згідно з повідомленням про отримання звітності 03.01.2021 звіт доставлено в поштову скриньку ДПС України. Однак, квитанція №1 надійшла лише 04.01.2021 та відповідно до квитанції №2 звіт прийнятий контролюючим органом 05.01.2021 (а.с.17-28).

Окремо суд звертає увагу, що в повідомленнях, отриманих позивачем у програмному забезпеченні М.Е.DOC після підписання директором, скріпленням печаткою вказаних довідок та їх направленням на електронну адресу ДПС України, зазначено, що відповідні 3 звіти (файли у форматі .XML) доставлено в поштову скриньку ДПС України та зазначено відповідну дату та час (01.01.2021, 02.01.2021, 03.01.2021). Вказані обставини свідчать, що позивачем здійсненні залежні від нього дії в частині своєчасного направлення відповідної звітності (а.с.18, 22, 26).

В той же час, працівниками контролюючого органу в акті перевірки, на підставі висновків яких відповідачем прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення не зазначено в чому полягає вина позивача, як того вимагає пп. 230.1.3, п. 230.1, ст. 230 ПК України, а саме незабезпечення з вини розпорядника акцизного складу своєчасного подання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового.

Відтак, позивач направив три спірні довідки (звіти, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального) у строки, визначені п. п. 230.1.3 п. 230.1 ст. 230 ПК України, а саме не пізніше наступної доби за звітною.

Однак, як вбачається з квитанцій №2 від 05.01.2021 у кількості трьох штук (а.с.20, 24, 38) зазначені довідки про зведені дані (обсяги пального) ТОВ «ТЕЙЛОР ХОЛД» доставлені до Державної податкової служби України поза встановленими вище строками.

Тобто перевіряючими помилково ототожнено поняття «подання» та «отримання» (доставлення) електронних документів.

Несвоєчасна доставка спірних довідок (звітів, що містять дані про фактичні залишки пального) у кількості трьох штук до ДПС України відбулась не з вини платника податку, що виключає протиправність діянь платника податку, та як наслідок, притягнення його до відповідальності. Відсутність вини платника податків, як необхідної складової податкового правопорушення, обумовлює протиправність застосування штрафних (фінансових) санкцій за спірним податковим повідомленням-рішенням у розмірі 3000 грн.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові по справі №520/7343/2020 від 19.04.2022.

Окрім того, суд враховує ту обставину, що на веб-порталі ДПС було розміщено повідомлення про тимчасове обмеження роботи електронних сервісів та інформаційно-телекомунікаційних систем ДПС у зв`язку з необхідністю проведення технічних та регламентних робіт 31.12.2020 та обмеження можливості реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування 1, 2, 3 та 7, 8, 9, 10 січня 2021 року (а.с.29).

Тобто, за інформацією, яка надана безпосередньо ДПС надсилання податкової звітності у період з 31.12.2020 по 03.01.2021 та протягом 07.-10.01.2021 була обмежена.

Відтак суд дійшов висновку, що позивач у частині, що стосується направлення трьох електронних документів, що містять дані про залишки пального в кількості трьох звітів (за 31.12.2020, 01.01.2021, 02.01.2021) не допустив порушення вимог п. п. 230.1.3 п. 230.1 ст. 230 ПК України, за яке п. 128-1.3 ст. 128-1 цього Кодексу передбачена відповідальність.

Разом з тим, згідно з актом про результати фактичної перевірки від 15.03.2023 №03/09-02/3420/40638748 та додатком №2 до нього ТОВ «ТЕЙЛОР ХОЛД» як розпорядник акцизного складу не забезпечило своєчасне подання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального за 01.12.2020 та 09.02.2022, у зв`язку із чим податковим повідомленням-рішенням № від 17.04.2023 правомірно застосовано до позивача штраф у сумі 2000 грн.

Так довідки про зведені за добу підсумкові облікові дані щодо обсягів обігу (отримання/відпуску) та залишків пального за звітні доби 01.12.2020 та 09.02.2022 були фактично подані згідно квитанцій №1 і №2 03.12.2020 та 11.02.2022 (додаток №2 до акта перевірки від 15.03.2023 №03/09-02/3420/40638748), тобто пізніше 23 години 59 хвилин доби, що настає за звітною добою.

Будь-яких спростувань щодо невчасного подання вкзаних звітів позивач не наводить, а матеріали справи таких не містить.

Вказані докази свідчать, що позивачем допущено порушення строків подання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, електронних документів у кількості двох штук, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального, тому штрафні санкції встановлені пунктом 128-1.3 ст. 128-1 ПК України, застосовані до позивача у сумі 2000 грн на законних підставах, а податкове повідомлення-рішення № від 17.04.2023 про накладення штрафу у сумі 2000 грн є законним і скасуванню не підлягає.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Частиною першою статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частина друга статті 77 КАС України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вищезазначені висновки суду відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів у повній мірі правомірності свого рішення, що є підставою для часткового задоволення позову.

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 2684, 00 грн (а.с.6).

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Відповідно до ч.3 вказаної статті при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на ухвалення судом у цій справі рішення про часткове задоволення позовних вимог на користь позивача з ГУ ДПС у Волинській області належить стягнути судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1610, 40 грн.

Керуючись статтями 243-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕЙЛОР ХОЛД» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області № від 17.04.2023 у частині застосування штрафних санкцій до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕЙЛОР ХОЛД» у розмірі 3000,00 грн (три тисячі гривень).

У задоволенні решти позовних вимоги відмовити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕЙЛОР ХОЛД» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області судові витрати у сумі 1610, 40 грн (одну тисячу шістсот десять гривень 40 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕЙЛОР ХОЛД» ( 45653, Волинська область, Луцький район, с. Чаруків, вул. Вокзальна, 146, код ЄДРПОУ 45653).

Відповідач: Головне управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 4, код ЄДРПОУ 44106679)

Суддя Т.М. Димарчук