Справа № 276/1879/23
Суддя: Бобер Д. О.
Дата ухвалення: 2023-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 276/1879/23
Провадження по справі №2-а/276/30/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2023 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинський районний суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Бобра Д.О.;

за участю секретаря судового засідання Свиридок А.В.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, відповідно до якого просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 05.07.2023 року серії БАБ №160874 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.10 ст. 121, ч.1, 2 ст. 122, ч.1, 2 ст. 126 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

В позовній заяві зазначає, що 5 липня 2023 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.10 ст. 121, ч.1, 2 ст. 122, ч.1, 2 ст. 126 КУпАП. Вказану постанову вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки вона винесена без будь-яких доказів його винуватості, справа про адміністративне правопорушення в його присутності не розглядалася, про розгляд справи він не повідомлявся, відеозапис не проводився, передбачені законом права не роз`яснювались, копія постанови не вручалася. Позивач взагалі не знав, що відносно нього винесена зазначена постанова та лише після ознайомлення з нею, в межах виконавчого провадження, дізнався за які адміністративні правопорушення на нього було накладено відповідні стягнення.

Ухвалою судді від 22.09.2023 відкрито спрощене позовне провадження у адміністративній справі без повідомлення сторін, встановлено відповідачу строк для подачі відзиву.

Від відповідача, Головного управління Національної поліції в Житомирській області, 04.10.2023 надійшов відзив на позовну заяву, де останній просить суд в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити. На обґрунтування заперечень зазначено, що у зв`язку з порушенням п. 2.1а, 21.11б, 15.9г, 9.2б, 2.1г ПДР поліцейським СРПП Відділення поліції №4 Житомирського районного управління поліції ГУ НП в Житомирській області Паламарчуком В.В. винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч.10 ст. 121, ч.1, 2 ст. 122, ч.1, 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20400 грн. З відзиву на позов вбачається, що доказом встановлення вини позивача у порушенні ПДР є винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та відеозапис, зафіксований на нагрудну камеру поліцейського та відеореєстратор, а тому твердження позивача спростовується матеріалами справи, які підтверджують порушення позивачем Правил дорожнього руху. Також, позивачем не надано будь-яких доказів, які б спростовували факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами.

Суд, розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Згідно статті 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Реалізуючи свої повноваження у сфері безпеки дорожнього руху, суб`єкти владних повноважень повинні діяти добросовісно та на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Суд при вирішенні справи відповідно до ст. 6 КАС України, керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Виходячи зі змісту наведеної норми, саме на суб`єкта владних повноважень покладається обов`язок довести правомірність свого рішення з використанням доказів, які були покладені в основу оскаржуваного рішення з обґрунтуванням висновків про правомірність своїх дій та порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху.

Встановлено, що 05.07.2023 поліцейським сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №4 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області Паламарчуком В.В. винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.10 ст. 121, ч.1, 2 ст. 122, ч.1, 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20400 грн.

3i змісту копії постанови, наданої позивачем, вбачається, що 05.07.2023 року о 12 год. 02 хв. в с.Рижани по вул. Кутузова водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Шевроле Авео, перевозив на передньому сидінні дитину віком менше 14 років та зростом менше 144 см, при цьому не подав світловими покажчиками поворот відповідного напрямку, при цьому здійснив зупинку ближче 10 м від перехрестя, при цьому не було поліса, при цьому керував ТЗ без права керування ТЗ, а саме був позбавлений права керування Вол-Волинським судом за №10 (дата не розбірливо) строком на 1 рік.

Також зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що до неї додається відео з портативного відео-реєстратора.

Разом з тим, оскаржувана постанова не містить підпису позивача про отримання її копії, а також відповідачем не надано доказів отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення позивачу, що свідчить про те, що строк оскарження постанови від 05.07.2023 року серії БАБ №160874 позивачем не пропущено.

Не погоджуючись з діями відповідача, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-XII, учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306.

Відповідно до п. 22.11.б ПДР України забороняється перевозити: дітей, зріст яких менше ніж 145 см, у транспортних засобах без використання дитячих утримуючих систем, що дають змогу пристебнути дитину за допомогою ременів безпеки, передбачених конструкцією цього транспортного засобу.

Згідно з п. 15.9г ПДР України зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу.

Вимогами п. 9.2б ПДР України водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відповідно до п. 2.1г ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно з п. 2.1а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Стаття 7 КУпАП визначає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення та переглядом доказів відеозаписів з портативних реєстраторів, долучених відповідачем до відзиву, вбачається факт порушення позивачем пунктів 22.11.б та п. 2.1г ПДР України, а саме ОСОБА_1 керуючи 05.07.2023 близько 12 год 02 хв. в с. Рижани автомобілем Шевроле Авео, перевозив на передньому сидінні дитину, зріст якої менше ніж 145 см, без використання дитячих утримуючих систем, при цьому не мав поліса про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що спростовує доводи позивача про те, що постанова винесена без будь-яких доказів його вини та справа у його присутності не розглядалася та свідчить про вчинення позивачем правопорушень, передбачених ч.10 ст. 121 та ч.1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Разом з тим, щодо вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст. 122 КУпАП, за що останній був притягнутий оскаржуваною постановою, то відповідачем не надано належних і допустимих доказів, які підтверджують їх вчинення, зокрема, з долученого до відзиву відеозапису вбачається, що під час рух і зміни його напрямку водій автомобіля Шевроле Авео НОМЕР_1 подавав сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку та був зупинений примусово шляхом блокування його транспортного засобу поліцейським автомобілем.

Більше того, про вчинення вказаних порушень позивач після його зупинки працівниками поліції не повідомлявся, з доказами їх вчинення не ознайомлювався. Так, працівником поліції вказувалось позивачу, що ним порушено правила дорожнього руху в частині перевезення дитини на передньому пасажирському сидінні, відсутність полісу, а також проводилась процедура огляду водія на стан алкогольного сп`яніння.

З приводу вчинення позивачем порушення, передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Виходячи зі змісту наведеної норми, саме на суб`єкта владних повноважень покладається обов`язок довести правомірність свого рішення з використанням доказів, які були покладені в основу оскаржуваного рішення з обґрунтуванням висновків про правомірність своїх дій та порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху.

Згідно ч.3 ст.79 КАС України відповідач повинен подати суду докази разом із поданням відзиву.

Разом з тим, в порушення наведених норм права, відповідач не спростував доводи позивача та не надав доказів правомірності покладення в основу оскаржуваної постанови посилання на позбавлення ОСОБА_1 права керування Вол-Волинським судом за №10 (дата не розбірливо) строком на 1 рік, вказаного рішення суду до відзиву не долучено.

Попри те, що відзив на позов містить посилання на іншу постанову, а саме постанову Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 22.08.2022 №276/73/22, копію вказаної постанови, як і належної копії оскаржуваної постанови від 05.07.2023 року серії БАБ №160874 до відзиву також не долучено, а тому відповідачем не доведено, що вона стосується безпосередньо позивача та підтверджує факт позбавлення його права керування.

Перекладення обов`язку збирання та подання доказів на суд, який розглядає справу, не передбачено нормами Кодексу адміністративного судочинства України та суперечить положенням ст. 6 Європейської конвенції з прав людини.

Згідно із ч.2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що поліцейським накладено стягнення на позивача із застосуванням ч.2 ст. 36 КУпАП в межах санкції, передбаченої частиною 4 статті 126 КУпАП.

Таким чином, висновки відповідача про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбачених ч.1, 2 ст. 122 та ч.4 ст. 126 КУпАП є необгрунтованими, а оскаржувана постанова від 05.07.2023 року серії БАБ №160874 незаконною та такою що підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Разом з тим, підстави для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення визначені ч.1 ст. 247 КУпАП.

Враховуючи те, що відповідачем не доведено, що в діях позивача наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст. 122 та ч.4 ст. 126 КУпАП, а строки притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ч.10 ст. 121 та ч.1 ст. 126 КУпАП закінчилися, тому суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення відповідно до пунктів 1, 7 ст. 247 КУпАП.

На підставі ст. 19 Конституції України, керуючись ст.ст.7, 9, 23, 213, 251, 274, 280 КУпАП, ст. ст.2, 77, 241-246, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 05.07.2023 року серії БАБ №160874 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.10 ст. 121, ч.1, 2 ст. 122, ч.1, 4 ст. 126 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.10 ст. 121, ч.1, 2 ст. 122, ч.1, 4 ст. 126 КУпАП - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Житомирській області, адреса місцезнаходження: 10001, Старий бульвар, 5/37, Житомир, Житомирська область; .

Головуючий суддя Д.О. Бобер