Справа № 420/7140/23
Суддя: Хурса О. О.
Дата ухвалення: 2023-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7140/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хурси О.О., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Головного управління ДПС в Одеській області до фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління ДПС в Одеській області до фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 , в якому позивач просить суд стягнути з відповідача суму податкового боргу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача зазначив, що ОСОБА_1 є платником податків та зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 . Станом на 08.03.2023 року відповідно до довідки про суми податкового боргу, розрахунку заборгованості та інтегрованої картки платника (далі ІКП), податкова заборгованість відповідача перед бюджетом становить 63835,96 грн.

Позивач стверджує, що заборгованість виникла по податковим повідомленням-рішенням (далі ППР) по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, а саме: ППР №0-1502 від 12.05.2020 на суму 18089,96 грн, №0-1502 від 22.03.2021 на суму 18768,02 грн, №0-1502 від 25.07.2022 на суму 26010 грн, №1-1502 від 29.09.2022 на суму 830,68 грн, №0-1502 від 22.03.2021 на суму 78,86 грн, №1-1502 від 29.09.2022 на суму 58,44 грн.

Податковим органом направлено податкову вимогу форми «Ф» №0-1515 від 10.08.2021 року платнику, однак борг не погашено.

Ухвалою суду від 24.04.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалами суду від 08.06.2023 та від 10.07.2023 витребувано у відповідача належним чином завірені копії доказів.

Відповідач подав заперечення на позов, в якому частково визнав позовні вимоги в частині погашення заборгованості у розмірі 3233,08 грн., що передбачені податковою вимогою форми «Ф» №0-1515 від 10.08.2021 року.

Відповідач також надав докази оскарження у досудовому порядку ППР №0-1502 від 22.03.2021 на суму 18768,02 грн, №0-1502 від 25.07.2022 на суму 26010 грн, №1-1502 від 29.09.2022 на суму 830,68 грн, №0-1502 від 22.03.2021 на суму 78,86 грн, №1-1502 від 29.09.2022 на суму 58,44 грн. шляхом звернення зі скаргами до ДПС України.

Проте, ДПС України надіслало вмотивоване рішення платнику податків з пропуском 20-денного строку, встановленого п.56.9 ст.56 ПК України, а тому відповідно до положень цього пункту такі скарги вважаються повністю задоволеними на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків.

Судом встановлено, що фізична особа платник податків ОСОБА_1 є платником податків та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

ГУ ДПС звернулось до суду з приводу стягнення заборгованості відповідача перед бюджетом по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості в сумі 63835,96 грн, яка виникла в результаті винесення ППР №0-1502 від 12.05.2020 на суму 18089,96 грн, №0-1502 від 22.03.2021 на суму 18768,02 грн, №0-1502 від 25.07.2022 на суму 26010 грн, №1-1502 від 29.09.2022 на суму 830,68 грн, №0-1502 від 22.03.2021 на суму 78,86 грн, №1-1502 від 29.09.2022 на суму 58,44 грн.

Вказані ППР направлені відповідачу на його податкову адресу та були вручені відповідачу, що підтверджено матеріалами справи.

Не погодившись з ППР №0-1502 від 22.03.2021 на суму 18768,02 грн, №0-1502 від 25.07.2022 на суму 26010 грн, №1-1502 від 29.09.2022 на суму 830,68 грн, №0-1502 від 22.03.2021 на суму 78,86 грн, №1-1502 від 29.09.2022 на суму 58,44 грн., відповідач оскаржив їх у досудовому порядку шляхом звернення до Державної податкової служби України зі скаргами, проте рішеннями ДПС України скарги залишені без задоволення, а ППР без змін.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Податковий кодекс України (далі ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Пунктом 58.3 статті 58 ПК України визначено, що податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Відповідно до статті 42 ПК України, податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата.

Відповідно до 42.4. статті 42 ПК України платники податків, які подають звітність в електронній формі та/або пройшли електронну ідентифікацію онлайн в електронному кабінеті, можуть здійснювати листування з контролюючими органами засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги".

Пунктом 42.5. статті 42 ПК України передбачено, що у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Отже, податкові повідомлення-рішення №0-1502 від 12.05.2020 на суму 18089,96 грн, №0-1502 від 22.03.2021 на суму 18768,02 грн, №0-1502 від 25.07.2022 на суму 26010 грн, №1-1502 від 29.09.2022 на суму 830,68 грн, №0-1502 від 22.03.2021 на суму 78,86 грн, №1-1502 від 29.09.2022 на суму 58,44 грн. вважаються належним чином врученими відповідачу.

Стосовно доводів відповідача про те, що його скарги до ДПС України на ППР №0-1502 від 22.03.2021 на суму 18768,02 грн, №0-1502 від 25.07.2022 на суму 26010 грн, №1-1502 від 29.09.2022 на суму 830,68 грн, №0-1502 від 22.03.2021 на суму 78,86 грн, №1-1502 від 29.09.2022 на суму 58,44 грн. вважаються задоволеними, оскільки ДПС України надіслало вмотивоване рішення платнику податків з пропуском 20-денного строку, встановленого п.56.9 ст.56 ПК України, а тому відповідно до положень цього пункту такі скарги вважаються повністю задоволеними на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків, суд зазначає наступне.

Пунктом 56.1 статті 56 ПК України передбачено, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

За змістом пункту 56.2 статті 56 ПК України у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Відповідно до пункту 56.3 статті 56 ПК України скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

В силу вимог пункту 56.7. статті 56 ПК України у разі прийняття контролюючим органом вищого рівня рішення про відмову платнику податків у поновленні пропущеного строку на подання скарги в адміністративному порядку або порушення платником податків вимог пункту 56.3 цієї статті (крім випадків, коли платником податків було подано клопотання про поновлення пропущеного строку на подання скарги в адміністративному порядку), подані платником податків скарги не розглядаються та повертаються йому із зазначенням причин повернення».

Контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку (пункт 56.8 статті 56 ПК України).

Згідно з пунктом 56.9 статті 56 ПК України керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк, визначений у пункті 56.8 цієї статті, але не більше 60 календарних днів, та письмово повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного у пункті 56.8 цієї статті.

Якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків.

Скарга вважається також повністю задоволеною на користь платника податків, якщо рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу про продовження строків її розгляду не було надіслано платнику податків до закінчення 20-денного строку, зазначеного в абзаці першому цього пункту.

На виконання ухвал суду від 08.06.2023 та від 10.07.2023 відповідачем надано належним чином завірені копії доказів оскарження відповідачем податкових повідомлень-рішень №0-1502 від 22.03.2021 на суму 18768,02 грн, №0-1502 від 25.07.2022 на суму 26010 грн, №1-1502 від 29.09.2022 на суму 830,68 грн, №0-1502 від 22.03.2021 на суму 78,86 грн, №1-1502 від 29.09.2022 на суму 58,44 грн. та відповіді Державної податкової служби України на вказані скарги.

З наданих відповідачем доказів вбачається наступне:

-скарга на ППР №1-1502 від 29.09.2022 на суму 58,44 грн. та №1-1502 від 29.09.2022 на суму 830,68 грн. була отримана Державною податковою службою України 21.10.2022 за вх. ДПС №17410/6, однак вмотивоване рішення на вказану скаргу було прийнято лише 23.11.2022 за №15176/Б/99-00-06-01-04-06.

-скарга на ППР №0-1502 від 22.03.2021 на суму 18768,02 грн., №0-1502 від 22.03.2021 на суму 78,86 грн. була отримана Державною податковою службою України 26.04.2021 за вх. ДПС № Б/837/ ДЗН та № 12034/6, однак вмотивоване рішення на вказану скаргу було прийнято лише 12.07.2021 за №5646/Б/99-00-06-01-04-09.

-скарга на ППР №0-1502 від 25.07.2022 на суму 26010 грн. була отримана Державною податковою службою України 20.09.2022 за вх. ДПС № Б/1119/ДЗН, однак вмотивоване рішення на вказану скаргу було прийнято лише 08.11.2022 за №14119/Б/99-00-06-01-04-06.

Аналіз вищевказаних доказів свідчить про недотримання податковим органом 20-денного строку розгляду скарг відповідача, що встановлено п.56.9 ст.56 ПК України.

Водночас суд звертає увагу, що п.52.8 Підрозділу 10 «Інші перехідні положення» ПК України в редакції, чинній на момент отримання Державною податковою службою України вищевказаних скарг, тобто в редакції станом на 26.04.2021, 21.10.2022, 08.11.2022, вказано, що тимчасово, на період по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків, встановлених статтею 56 цього Кодексу (в частині процедури адміністративного оскарження) щодо скарг платників податків (крім скарг щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість), що надійшли (надійдуть) по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), та/або які не розглянуті станом на 18 березня 2020 року. Таке зупинення не породжує будь-яких наслідків, передбачених статтею 56 цього Кодексу.

Таким чином, суд не вбачає підстав для застосування положень ст.56 ПК України в межах спірних правовідносин, а тому доводи відповідача в частині застосування до спірних правовідносин положень ст.56 ПК України є безпідставними.

Крім того, суд зауважує, що матеріали справи не містять доказів скасування ППР №0-1502 від 22.03.2021 на суму 18768,02 грн, №0-1502 від 25.07.2022 на суму 26010 грн, №1-1502 від 29.09.2022 на суму 830,68 грн, №0-1502 від 22.03.2021 на суму 78,86 грн, №1-1502 від 29.09.2022 на суму 58,44 грн.

Згідно з розрахунком податкового боргу та інтегрованою карткою, вбачається, що станом на 08.03.2023 року відповідач має податкову заборгованість по земельному податку з фізичних осіб на загальну суму 63835,96 грн.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається) (п. 59.5 ст. 59 ПК України).

У зв`язку з чим, податковим органом направлено на адресу платника рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення податкову вимогу форми «Ф» №0-1515 від 10.08.2021 року, яку було вручено відповідачу.

Згідно з п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до підпункту е пункту 176.1 статті 176 ПК платники податку зобов`язані своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов`язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих контролюючим органом, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку.

Аналіз зазначених норм закону свідчить, що у платника податку виникає безумовний обов`язок зі сплати узгодженого грошового зобов`язання. Несплачена сума грошового зобов`язання у встановлений законом строк є податковим боргом. Доказів, які б свідчили про погашення заборгованості відповідачем суду не надано.

Відповідно до пунктів 95.1, 95.2 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 12, 242-246 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління ДПС в Одеській області (ЄДРПОУ ВП 44069166, адреса: вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044) до фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) про стягнення податкового боргу задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 на користь держави податковий борг у сумі 63835,96 грн.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя О.О. Хурса