Справа № 640/24386/21
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2023-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Міністерства економіки України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 вересня 2022 року (справу розглянуто в порядку спрощеного провадження) у справі за адміністративним позовом Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «Укрспецекспорт» до Міністерства економіки України про визнання протиправним та скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2021 року позивач, Державна компанія з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «Укрспецекспорт», звернулась до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просила:

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства економіки України від 05 серпня 2021 року № 368-21 «Про відмову у видачі висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком, Державній компанії «Укрспецекспорт»;

- зобов`язати Міністерство економіки України видати Державній компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «Укрспецекспорт» висновок щодо продовження строків розрахунків на підставі поданої нею заяви від 26 липня 2021 року про одержання висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком за контрактом від 30 липня 2019 року № USE-18.2-89-К/КЕ-19 з 18 серпня 2021 до 19 листопада 2021 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 вересня 2022 року адміністративний позов задоволено частково:

Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства економіки України від 05 серпня 2021 року № 368-21 «Про відмову у видачі висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком, Державній компанії «Укрспецекспорт».

Зобов`язано Міністерство економіки України повторно розглянути заяву та додані до неї документи Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «Укрспецекспорт» від 26 липня 2021 року про одержання висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком за контрактом від 30 липня 2019 року № USE-18.2-89-К/КЕ-19 з 18 серпня 2021 до 19 листопада 2021 року, з урахуванням висновків суду викладених у даному рішенні.

В іншій частині позову - відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідачем подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити у задоволенні позову. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, недоведеними є обставини, які суд вважав встановленими.

Зокрема, апелянт вказує про те, що у контракті, наданому позивачем, чітко не визначено з якого моменту починається строк його дії, формулювання положення в даному пункту «з дати настання останньої з подій» сторонами викладено не чітко, тому з якої саме із вказаних подій і в якому порядку їх настання ставиться в залежність набрання чинності даного контракту, встановити неможливо.

На думку апелянта, відповідно до пунктів 12.1 та 12.3 встановити строк, з якого контракт набирає чинності, неможливо, а сторони контракту його чітко не визначили, в той час як відповідно до абзацу 5 пункту 10 Порядку у видачі висновку може бути відмовлено у разі, зокрема, якщо у зовнішньоекономічному договору (контракті) відсутні істотні умови договору, передбачені законодавством, тому апелянт наполягає на законності оскаржуваного наказу Мінекономіки та його відповідності приписам Порядку.

Апелянт вказує, що суд першої інстанції, не дослідивши оригінальний зміст контракту (українською мовою) всупереч нормам законодавства самостійно визначив строк дії контракту та скасував наказ Мінекономіки № 368.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Міністерства економіки України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 вересня 2022 року у справі за адміністративним позовом Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «Укрспецекспорт» до Міністерства економіки України про визнання протиправним та скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії та призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

15 травня 2023 року до Шостого апеляційного адміністративно суду надійшов відзив позивача, в якому він підтримує висновки суду першої інстанції та просить залишити оскаржуване рішення без змін, зазначаючи, що фактичні доводи апеляційної скарги відповідача зводяться не до того, що у контракті відсутня умова «строк договору», а до того, що відповідач (представник відповідача) не може визначити момент набрання контрактом чинності.

Позивач вказує, що сторони контракту цілком логічно передбачили, що контракт набирає чинності з дати настання останньої з подій, визначених в пункту 12.1 Контракту, а також визначили що останній діє до припинення всіх обов`язків, які виникли з даного контракту, отже, сторони відповідно до положень чинного законодавства визначили умови набрання чинності контрактом та завершення строку його дії, таким чином, у контракті визначено його істотну умову - «строк контракту (строк дії контракту)». .

Відповідно до статті 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзиву, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 30 липня 2019 року між Державною компанію з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення "Укрспецекспорт" та "Bulgarian Industrial Engineering and Management JSC" було укладено експортний контракт № USE-18/2-89-K/KE-19. Предметом вказаного контракту є поставка гармат ЗТМ2 та систем постановки димової завіси 902-В. Загальна сума контракту 2 211 230,00 дол. США.

Державна компанія "Укрспецекспорт" здійснила відвантаження Виробів на суму 2 211 230,00 дол. США, що підтверджується митними деклараціями № UA100030/2020/121212 від 19 серпня 2020 року на суму 1 421 200,00 дол. США та №UA100030/2020/121213 від 19 серпня 2020 року на суму 790 030,00 дол. США.

Позивач отримав від Замовника розрахунок в розмірі 90% ціни поставлених виробів в сумі 1 990 107,00 дол. США, а саме: 10 березня 2020 року - 884 492,00 дол. США, 28 липня 2020 року - 221 123,00 дол. США, 21 вересня 2020 року - 884 492,00 дол. США., що підтверджується меморіальними ордерами № 170006 від 10 березня 2020 року, № 134852 від 28 липня 2020 року, № 92052 від 21 вересня 2020 року.

Згідно з умовами Контракту 10% за поставлені вироби в сумі 221 123,00 дол. США сплачуються замовником протягом 5 банківських днів після закінчення 14 (чотирнадцяти) місяців з дати підписання акту приймання - передачі виробів, а саме до 19 листопада 2021 року.

Листом від 26 липня 2021 року № USE-12-10241 позивач звернувся до Міністерства економіки України щодо надання висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за контрактом, в якому просила продовжити строк проведення розрахунків за експортними операціями за контрактом на суму 142 120,00 дол. США з 18 серпня 2021 року до 19 листопада 2021 року згідно з митною декларацією №UA100030/2020/121212 від 19 серпня 2020 року та на суму 79 003,00 дол. США з 18 серпня 2021 року до 19 листопада 2021 року згідно з митною декларацією №UA100030/2020/121213 від 19 серпня 2020 року.

До вказаного листа позивачем було додано наступні документи:

заяву від 26 липня 2021 року на одержання висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком 2 арк;

копію № 6 контракту від 30 липня 2019 року № USE-18.2-89-K/KE-19 на 28 арк.;

копію митної декларацій №UA100030/2020/121212 від 19 серпня 2020 року на 2 арк.;

копію митної декларацій №UA100030/2020/121213 від 19 серпня 2020 року на 2 арк.;

копію дозволу ДСЕКУ № 29311200від 20 лютого 2020 року на 1 арк.;

копії актів технічного приймання та приймання передачі на 20 арк.;

копія меморіальних ордерів та свіфт повідомлень про надходження коштів на 3 арк.;

довіреність № Д-118/2021 від 31 травня 2021 року на 1арк.

Відповідач листом від 05 серпня 2021 року № 4432-10/40120-07 повідомив позивача про те, що Міністерством наказом від 05 серпня 2021 року № 368-21 "Про відмову у видачі висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком, Державній компанії "Укрспецекспорт"" прийняло рішення про відмову у видачі висновку ДК "Укрспецекспорт" за зовнішньоекономічними операціями, що здійснюються відповідно до контракту від 30 липня 2019 року № USE-18.2-89-K/KE-19 укладеного з "Bulgarian Industrial Engineering and Management JSC".

Вважаючи відмову у видачі висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком протиправною, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Суд першої інстанції адміністративний позов задовольнив та зазначив, що підстави відмови, зазначені в оскаржуваному наказі, не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи, тому наказ Міністерства економіки України від 05 серпня 2021 року № 368-21 "Про відмову у видачі висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком, Державній компанії "Укрспецекспорт" є протиправним та підлягає скасуванню.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та встановлює відповідальність за порушення ними валютного законодавства визначає Закон України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 № 2473-VIII (далі - Закон № 2473-VIII).

Частинами 1, 2 статті 3 Закону № 2473-VIII регламентовано, що відносини, що виникають у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання і валютного нагляду, регулюються Конституцією України, цим Законом, іншими законами України, а також нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.

Питання здійснення валютних операцій, основи валютного регулювання та нагляду регулюються виключно цим Законом. Зміна положень цього Закону здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону. Зміна положень цього Закону може здійснюватися виключно окремими законами про внесення змін до цього Закону.

За правилами частин 1-4 статті 13 Закону № 2473-VIII Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Національний банк України має право встановлювати винятки та (або) особливості запровадження цього заходу захисту для окремих товарів та (або) галузей економіки за поданням Кабінету Міністрів України.

Національний банк України має право встановлювати мінімальні граничні суми операцій з експорту та імпорту товарів, на які поширюються встановлені відповідно до цього Закону граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

У разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання.

У разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).

За окремими операціями з експорту та імпорту товарів граничні строки розрахунків, встановлені Національним банком України, можуть бути подовжені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, шляхом видачі висновку.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, приймає рішення про видачу чи відмову у видачі зазначеного висновку протягом десяти робочих днів з дня отримання відповідної заяви. Інформація про виданий висновок оприлюднюється на офіційному веб-сайті цього органу не пізніше наступного робочого дня після видачі висновку.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, протягом п`яти робочих днів з дня видачі висновку, зазначеного в абзаці першому цієї частини, інформує Національний банк України та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, про видачу такого висновку.

Порядок видачі висновку, у тому числі перелік документів, які подаються для видачі висновку, підстави для відмови у видачі висновку або залишення документів без розгляду, включаючи перелік товарів, за якими документи для видачі висновку підлягають залишенню без розгляду, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Видача висновку здійснюється безоплатно.

Постановою Кабінету міністрів України від 11.09.2019 №838 затверджено Положення про Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства, у відповідності до пункту 1 якого Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (Мінекономіки) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Мінекономіки є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує: формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, державну промислову політику, державну військово-промислову політику, державну інвестиційну політику, державну зовнішньоекономічну політику, державну політику у сфері технічного регулювання, стандартизації, метрології та метрологічної діяльності, управління об`єктами державної власності, розвитку підприємництва, державно-приватного партнерства, інтелектуальної власності, інноваційної діяльності в реальному секторі економіки, туризму та курортів (крім здійснення державного нагляду (контролю) у сфері туризму та курортів), державних та публічних закупівель, а також державного замовлення на підготовку фахівців, наукових, науково-педагогічних та робітничих кадрів, підвищення кваліфікації та перепідготовку кадрів; формування та реалізацію державної політики у сфері державної статистики, державного матеріального резерву, експортного контролю; формування державної політики у сфері захисту прав споживачів, державної політики з контролю за цінами, державної регуляторної політики та державної політики з питань ліцензування, дозвільної системи, нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності; реалізацію державної політики у сфері організації та контролю за виготовленням цінних паперів, документів суворої звітності; формування та реалізує державну аграрну політику, державну політику у сфері сільського господарства та з питань продовольчої безпеки держави, охорони прав на сорти рослин, тваринництва, насінництва та розсадництва; формування та реалізацію державної політики у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, регулювання рибальства та безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства, лісового та мисливського господарства, ветеринарної медицини, безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, у сфері карантину та захисту рослин, у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів; формування державної політики у сфері нагляду (контролю) у системі інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу; формування та реалізує державну політику у сфері праці, зайнятості населення, трудової міграції, трудових відносин, соціального діалогу; формування та реалізацію державної політики у сфері промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами, здійснення державного гірничого нагляду, здійснення державного нагляду та контролю за додержанням вимог законодавства про працю та зайнятість населення.

Мінекономіки є уповноваженим органом з питань координації діяльності з реалізації державного оборонного замовлення.

Отже, Мінекономіки є суб`єктом владних повноважень, який уповноважений, з урахувань вимоги статті 13 Закону № 2473-VIII, за окремими операціями з експорту та імпорту товарів продовжувати граничні строки розрахунків, встановлені Національним банком України, шляхом видачі висновку.

У свою чергу, Постановою Кабінету міністрів України від 13.12.2019 №104 затверджено Порядок видачі висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком (далі - Порядок №104), який визначає механізм видачі висновків щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком (далі - висновки), перелік документів, які подаються для видачі висновку, підстави для відмови у видачі висновку або залишення документів без розгляду і перелік товарів, за якими документи для видачі висновку залишаються без розгляду.

У відповідності до положень пунктів 2-9 Порядку №104 висновок видається Мінекономіки за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, що здійснюються резидентами, а саме:

під час виконання зовнішньоекономічних договорів (контрактів) виробничої кооперації - операціями з постачання сировини, матеріалів, вузлів, деталей, запасних частин, заготовок напівфабрикатів, комплектувальних та інших виробів галузевого і міжгалузевого призначення, що технологічно взаємозв`язані і необхідні для виготовлення кінцевої продукції;

під час виконання зовнішньоекономічних договорів (контрактів) консигнації - операціями з реалізації товарів, відповідно до яких одна сторона (консигнатор) зобов`язується за дорученням іншої сторони (консигнанта) продати протягом визначеного часу дії угоди консигнації за обумовлену винагороду з консигнаційного складу від свого імені товари, які належать консигнанту;

під час виконання зовнішньоекономічних договорів (контрактів) у будівництві - операціями з виробництва та постачання будівельних матеріалів, конструкцій, машин і механізмів, обладнання та матеріалів для виконання необхідних робіт;

під час виконання зовнішньоекономічних договорів (контрактів) тендерної поставки - операціями з постачання товарів, замовлених за результатами міжнародних торгів (тендерів);

під час виконання зовнішньоекономічних договорів (контрактів) гарантійного обслуговування - експортними операціями з постачання товарів та проведення розрахунків частинами після підписання відповідних актів технічного приймання (випробовування, установки, монтажу, налагодження) товарів, а також проведення остаточних розрахунків після закінчення відповідного гарантійного періоду;

під час виконання зовнішньоекономічних договорів (контрактів) постачання складних технічних виробів - імпортними операціями з постачання устаткування частинами або складних технічних виробів, що потребують установки, монтажу, налагодження, гарантійного обслуговування і введення їх у дію на місці експлуатації, а також з постачання складних технічних виробів, строк виготовлення та транспортування яких перевищує 180 днів;

під час виконання зовнішньоекономічних договорів (контрактів) постачання товарів спеціального призначення - операціями з міжнародних передач товарів військового призначення та подвійного використання згідно з переліком, визначеним Кабінетом Міністрів України; операціями з постачання природного газу за контрактами з постачальниками природного газу, які здійснює Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", та з транспортування (транзиту) природного газу іноземного власника для його подачі у визначені договором місця (точки) та проведення остаточних розрахунків після підписання відповідних актів.

Для одержання висновку резидент надсилає поштою або подає особисто у паперовому вигляді чи через Єдиний державний портал адміністративних послуг Мінекономіки в електронній формі такі документи:

заяву на одержання висновку (далі - заява) за формою, затвердженою Мінекономіки, що містить відомості про стан виконання зовнішньоекономічного договору (контракту) на момент звернення та обґрунтування необхідності продовження установленого строку розрахунків на певний період;

копії зовнішньоекономічного договору (контракту), усіх специфікацій, додатків, додаткових угод та інших документів, які є невід`ємними частинами договору (контракту), засвідчені в установленому законодавством порядку. У разі коли зовнішньоекономічний договір (контракт) укладено іноземною мовою, резидент додає його переклад на українську мову;

копії документів, що підтверджують здійснення операції з експорту (імпорту) товарів, зокрема платіжних банківських документів, довідок банків, митних декларацій, коносаментів, транспортних документів, актів приймання-передачі товару (виконання робіт, надання послуг), засвідчені в установленому законодавством порядку;

копії листів, повідомлень, які обумовлюють та обґрунтовують необхідність продовження установлених строків розрахунків, засвідчені в установленому законодавством порядку.

Оформлення та подання резидентами в електронній формі для одержання висновку документів, оформлення та видача Мінекономіки в електронній формі висновку здійснюються через Єдиний державний портал адміністративних послуг згідно з вимогами законодавства у сфері електронних довірчих послуг і цього Порядку.

У разі коли документи подано резидентом в електронній формі у вихідний, святковий, інший неробочий день або в неробочий час робочого дня, днем подання таких документів вважається перший робочий день, що настає за таким днем.

Мінекономіки розглядає подані резидентом для одержання висновку документи згідно з цим Порядком і протягом 10 робочих днів з дати їх одержання приймає рішення про видачу або про відмову у видачі висновку.

Інформація про виданий висновок оприлюднюється на офіційному веб-сайті Мінекономіки не пізніше наступного робочого дня після видачі висновку.

Строк продовження розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів обчислюється не раніше одержання Мінекономіки документів.

Висновок оформлюється в електронній формі та/або паперовому вигляді в одному примірнику за формою, затвердженою Мінекономіки.

Видача висновку здійснюється безоплатно.

Висновок видається резиденту в паперовому вигляді за наявності документа, що посвідчує його особу, або уповноваженому представникові резидента за умови подання до Мінекономіки оригіналу довіреності, що засвідчує право на одержання висновку, та документа, що посвідчує особу представника.

Видача висновку, оформленого в електронній формі, здійснюється шляхом його надсилання через Єдиний державний портал адміністративних послуг до персонального кабінету резидента (за його наявності), зазначеного у заяві на одержання висновку, протягом одного робочого дня з дня видачі висновку.

У свою чергу, пунктом 10 Порядку №104 регламентовано підстави для відмови у видачі висновку.

Так, у видачі висновку може бути відмовлено у разі, коли: у поданих резидентом документах виявлено недостовірну інформацію; документи подано з порушенням вимог, зазначених у пункті 3 цього Порядку, в тому числі вимог щодо комплектності та оформлення документів; заява, додані до неї документи (документ) підписані (засвідчені) особою, яка не має на це повноважень; у зовнішньоекономічному договорі (контракті) відсутні істотні умови договору, передбачені законодавством; операція резидента з експорту (імпорту) товарів не належить до окремої операції, визначеної пунктом 2 цього Порядку; операція резидента здійснюється з товарами, що включені до переліку товарів, за якими звернення про видачу висновку залишаються без розгляду, згідно з додатком; продовження строків розрахунків виконання зовнішньоекономічного договору (контракту) за операцією з експорту (імпорту) товарів зумовлено форс-мажорними обставинами; у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні відомості про резидента або наявні відомості про його припинення.

Згідно із пунктом 12 Порядку №104 у рішенні про відмову у видачі висновку зазначаються причини відмови з посиланням на положення законодавства.

Повідомлення про відмову у видачі висновку надсилається резиденту поштою на адресу його місцезнаходження та/або в електронній формі через Єдиний державний портал адміністративних послуг до персонального кабінету резидента (за його наявності) не пізніше наступного робочого дня з дня прийняття рішення про відмову у видачі висновку. За вибором резидента повідомлення про відмову у видачі висновку може бути отримано резидентом особисто.

З системного аналізу наведених вище положень законодавства вбачається, що резидент для одержання висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком має подати поштою або особисто у паперовому вигляді чи через Єдиний державний портал адміністративних послуг Мінекономіки в електронній формі документи, визначені пунктом 3 Порядку №104.

В свою чергу, Мінекономіки розглядає подані резидентом для одержання висновку документи згідно з цим Порядком і протягом 10 робочих днів з дати їх одержання приймає рішення про видачу або про відмову у видачі висновку.

При цьому, підстави для відмови у видачі висновку регламентовані пунктом 10 Порядку №104 та є вичерпними.

Як вбачається з матеріалів справи, що підставою для прийняття відповідачем оскаржуваного наказу зазначено абзац 5 пункту 10 Порядку 104, а сааме - у зовнішньоекономічному договорі (контракті) відсутні істотні умови договору, передбачені законодавством.

У листі Мінекономіки від 05 серпня 2021 року № 4432-10/40120-07, відповідачем зазначено, що за результатами правової експертизи встановлено, у контракті, поданим позивачем, відсутня його істотна умова - строк дії контракту.

Відтак, підставою для прийняття оскаржуваного наказу та відмови у видачі висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком Державній компанії «Укрспецекспорт» стала відсутність, на думку відповідача, істотної умови в договорі, наданому позивачем, а саме відсутній строк дії контракту.

Аналізуючи положення експортного контракту № USE-18/2-89-K/KE-19 від 30 липня 2019 року між Державною компанію з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення "Укрспецекспорт" та "Bulgarian Industrial Engineering and Management JSC", колегія суддів першочергово звертає увагу на наявність в матеріалах справи нотаріально засвідченої копії контракту № USE-18/2-89-K/KE-19 від 30 липня 2019 року та його переклад з російської на українську мову, вірність якого засвідчена приватним нотаріусом Сомовим І.В., що спростовує доводи апелянта про те, що судом першої інстанції не було досліджено оригінальний зміст контракту українською мовою (т. 1 а.с. 134-146).

Пунктом 12 вказаного контракту врегульовано строк дії контракту та додаткові умови.

Відповідно до підпункту 12.1 даний контракт набирає чинності з дати настання останньої із подій:

- отримання покупцем повідомлення про видачу продавцю дозволу Державної служби експортного контроля України на експорт виробів за даним контрактом;

- отримання продавцем повідомлення про видачу покупцю дозволу державного органу експортного контроля на імпорт виробів за даним контрактом.

Сторони письмово повідомляють один одного про настання зазначених подій протягом 3 (трьох) робочих днів з дня їх настання. Даний контракт діє до завершення всіх зобов`язань, які виникли з даного контракту.

Відповідно до частини першої статті 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. А згідно з частиною другою цієї статті терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а термін - календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (стаття 252 Цивільного кодексу України).

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 Цивільного кодексу України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (частина третя цієї статті).

Поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» охарактеризовані у статті 530 Цивільного кодексу України. Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на викладене строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання.

Колегія суддів звертає увагу, що сторонами чітко визначено строк дії договору, а саме, як набрання чинності - контракт набирає чинності з дати настання останньої з подій (отримання покупцем повідомлення про видачу продавцю дозволу Державної служби експортного контроля України на експорт виробів за даним контрактом; отримання продавцем повідомлення про видачу покупцю дозволу державного органу експортного контроля на імпорт виробів за даним контрактом), так і завершення строку дії - контракт діє до завершення всіх зобов`язань, які виникли з даного контракту.

Тобто, сторони контракту передбачили, що він набирає чинності з дати настання останньої із вищезазначених подій.

Відтак, сторони контракту визначили умови набрання чинності контрактом та завершення строку його дії, таким чином, у контракті визначено його істотну умову - строк дії контракту.

Враховуючи, що відсутність в договорі строку дії контракту стала єдиною підставою для прийняття відповідачем оскаржуваного рішення, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що підстави відмови, зазначені в оскаржуваному наказі, не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи, тому наказ Міністерства економіки України від 05 серпня 2021 року № 368-21 "Про відмову у видачі висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком, Державній компанії "Укрспецекспорт" є протиправним та підлягає скасуванню.

Апеляційний суд погоджується з доводами позивача, викладеними у відзиві, про те, що твердження апелянта фактично зводяться не до відсутності у контракті істотної умови строку дії останнього, а до неможливості, на думку Мінекономіки, визначити момент набрання чинності контрактом, що спростовується викладеними вище висновками.

Доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, а відтак не є підставою для скасування рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 вересня 2022 року.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «Укрспецекспорт» до Міністерства економіки України про визнання протиправним та скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з положеннями статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзиву, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 243, 315, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Міністерства економіки України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 вересня 2022 року - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 вересня 2022 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст.328 КАС України.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді В.О. Аліменко,

Н.В. Безименна