Справа № 260/2007/23
Суддя: Гебеш С.А.
Дата ухвалення: 2023-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

26 вересня 2023 рокум. Ужгород№ 260/2007/23

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гебеш С.А.

при секретарі судових засідань - Романець Е.М.

та осіб, які беруть участь у судовому засіданні:

позивач - не з`явився;

представник позивача - Рішко С.І.;

представник відповідача - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Колочавської сільської ради Хустського району Закарпатської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Колочавської сільської ради Хустського району Закарпатської області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, а саме:

визнати незаконним та скасувати рішення Колочавської сільської ради Хустського району Закарпатської області від 31.01.2023 року №13 "Про відмову у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) зе6мельної ділянки в натурі (на місцевості)";

зобов`язати Колочавську сільську раду Хустського району Закарпатської області затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0144 загальною площею 0,1600 га, яка розташована в с. Горб Хустського району Закарпатської області та призначена для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та передати ОСОБА_1 безоплатно у приватну власність земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0144.

стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі.

Позовні вимоги мотивовані тим, що рішення Колочавської сільської ради від 31.01.2023 року №13 "Про відмову у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)", за результатами розгляду заяви від 27.01.2022 року відмовлено у затвердженні технічної документації із землеустрою документації на земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0144. При цьому, вказує, що у змісті даного рішення відсутні причини відмови у затвердженні технічної документації. Вважає, що вказане рішення від 31.01.2023 року протиправним та незаконним, а отже підлягає скасуванню.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 29.03.2023 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.

26.04.2023 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що такий проти позову заперечує та просить суд відмовити у задоволенні позову. Заперечуючи проти позову зазначає про те, що до Колочавської сільської ради неодноразово надходили численні заяви щодо порушення меж земельних ділянок суміжними землекористувачами за адресою АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , тому і депутатам ради було відомо про неприязні відносини власників вказаних дворогосподарств, результатом чого стало прийняття депутатами рішення про направлення заяви ОСОБА_1 від 27.01.2022 року №3415/184/01.2022 року на додатковий розгляд депутатської комісії. Комісія рекомендувала відмовити у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі в зв`язку невідповідністю конфігурації даної земельної ділянки в частині під`їзду до дворогосподарства гр. ОСОБА_2

04.05.2023 року представником позивача подано відповідь на відзив, в якому зазначено про те, що в с. Горб є діючий генеральний план населеного пункту, який є основним і єдиним видом містобудівної документації, на якому відсутня будь-яка дорога та/або проїзд в місці розташування земельної з кадастровим номером :03:002:0144, а відповідачем не розроблялася проектна документація на будівництво дороги та /або проїзду в місці розташування земельної ділянки. Загалом у відповідача відсутня будь-яка визначена законом документація, яка б свідчила про розташування проїзду межах земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0144.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 13.06.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, з мотивів викладених у позовній заяві та відповіді та відзиві, просив позов задоволити.

Будучи належним чином повідомленим про день, час та місце судового розгляду справи, представник відповідача у судове засідання не з`явився, однак 25.09.2023 року подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Заслухавши представника позивача, розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

27.01.2022 року ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Колочавської сільської ради із заявою про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,1600 га (за кадастровим номером :03:002:0144), що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . До вказаної заяви позивачем додано технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки; копію витягу з ДЗК про земельну ділянку (а.с. 40).

14.02.2022 року Колочавська сільська рада листом № 01-10/103 повідомила ОСОБА_1 , що заява за реєстраційним № 3415/184/01.2022 від 27.01.2022 року направлена на розгляд постійної депутатської комісії з питань земельних відносин, природокористування, планування території, будівництва, житлово-комунального господарства, архітектури, транспорту та благоустрою (а.с.41).

04.04.2022 року представник позивача звернувся до Колочавської сільської ради із запитом в порядку ст. 6, 20, 24 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" щодо надання інформації про результати розгляду заяви позивача від 27.01.2022 року.

08.04.2022 року відповідач надав відповідь на запит та вказав на те, що листом від 14.02.2022 року була надана інформація щодо розгляду його заяви (а.с. 43).

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Колочавської сільської ради Хустського району Закарпатської області (далі відповідач, Колочавська сільська рада), яким просив: 1. Визнати протиправною бездіяльність Колочавської сільської ради Хустського району Закарпатської області щодо нерозгляду заяви ОСОБА_1 від 27.01.2022 року № 3415/184/01.2022; 2. Зобов`язати Колочавську сільську раду Хустського району Закарпатської області розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.01.2022 року № 3415/184/01.2022, затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0144 загальною площею 0,1600 га, яка розташована в АДРЕСА_3 та призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), та передати ОСОБА_1 безоплатно у приватну власність земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0144.

18.10.2022 року, Закарпатським окружним адміністративним судом винесено рішення, яким визнано протиправною бездіяльність Колочавської сільської ради Хустського району Закарпатської області, що полягає у неприйнятті рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 27 січня 2022 року № 3415/184/01.2022 та зобов`язано Колочавську сільську раду Хустського району Закарпатської області розглянути заяву ОСОБА_1 від 27 січня 2022 року № 3415/184/01.2022 та вирішити її в порядку та у спосіб, передбачений нормами Земельного кодексу України та Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" з урахуванням висновків суду.

На виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 31.010.2023 року, 31.01.2023 року Колочавською сільською радою прийнято рішення №13 "Про відмову в затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що стало предметом розгляду даної адміністративної справи.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Земельні відносини в Україні відповідно до статті 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) регулюються Конституцією України, ЗК України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актам.

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ст. 40 ЗК України громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель в межах норм, визначених цим Кодексом.

Статтею 81 ЗК України передбачено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Частинами першою і другою статті 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність чи надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 ЗК України громадянин, заінтересований у приватизації земельної ділянки у межах норм безоплатної приватизації, що перебуває у його користуванні, у тому числі земельної ділянки, на якій розташовані жилий будинок, господарські будівлі, споруди, що перебувають у його власності, подає клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. До клопотання додається розроблена відповідно до Закону України «Про землеустрій» технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що замовляється громадянином без надання дозволу на її розроблення.

У випадку, визначеному ч. 1 ст. 118 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у місячний строк з дня отримання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) приймає рішення про її затвердження та передачу земельної ділянки у власність або вмотивоване рішення про відмову (ч. 2 ст. 118 ЗК України).

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду (ч. 10 ст. 118 ЗК України).

У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду питання вирішується в судовому порядку (ч. 11 ст. 118 ЗК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення.

У випадках та порядку, визначених частинами першою і другою, абзацами першим і другим частини третьої, частиною четвертою, абзацами першим і другим частини п`ятої цієї статті, документи, що підтверджують набуття права власності, права оперативного управління, господарського відання на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду, об`єкт незавершеного будівництва чи частку у праві спільної власності на такий об`єкт), є підставою для державної реєстрації переходу до набувача права власності або права користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт (ч. 7 ст. 120 ЗК України).

За змістом частини 1 статті 122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 186 ЗК України технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) затверджується: у разі передачі на підставі такої документації земельної ділянки у власність та користування Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування - рішенням таких органів; в інших випадках - власником (розпорядником) земельної ділянки, а щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, що перебуває у користуванні, - землекористувачем.

Відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 186 ЗК України Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування, інші суб`єкти, визначені цією статтею, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання документації із землеустрою безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про її погодження або про відмову в погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері. Строк дії таких висновків є необмеженим.

Підставою для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

Згідно ч. 10 ст. 186 ЗК України висновок (рішення) органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, іншого суб`єкта, визначеного цією статтею, щодо відмови у погодженні або затвердженні документації із землеустрою має містити вичерпний перелік недоліків документації із землеустрою з описом змісту недоліку та посиланням на відповідні норми законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, затверджену документацію із землеустрою або містобудівну документацію. Повторна відмова у погодженні або затвердженні документації із землеустрою допускається лише у разі, якщо розробник не усунув недоліки, зазначені у попередньому висновку (рішенні), а також якщо підстава для відмови виникла після надання попереднього висновку (рішення). Повторна відмова у погодженні або затвердженні не позбавляє розробника документації із землеустрою права усунути недоліки такої документації та подати її на погодження або затвердження.

Як встановлено судом, рішенням від 31 січня 2023 року № 13 Колочавською сільською радою Хустського району Закарпатської області відмовлено ОСОБА_1 у затверджені технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Однак, всупереч наведеним вище норм ЗК України, відповідачем в оскаржуваному рішенні не зазначено, в чому полягає невідповідність положень поданої позивачем технічної документації вимогам законів та прийнятих нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

Відповідач, відмовляючи позивачу у затверджені технічної документації у спірному рішення лише формально послався на норми ЗК України, а також на рекомендацію постійної депутатської комісії з питань земельних відносин, природокористування. планування території, будівництва, житлово-комунального господарства, архітектури, транспорту та благоустрою про відмову.

Як вбачається із протоколу №1 засідання постійної комісії з питань земельних відносин, природокористування, планування території, будівництва, житлово-комунального господарства, архітектури, транспорту та благоустрою від 30.01.2023 року вказана комісія прийняла рішення: ОСОБА_1 відмовити у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в зв`язку із невідповідністю конфігурації даної земельної ділянки в частині під`їзду до дворогосподарства гр. ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2 відповідно до п. 5.1.1 таблиці 5.1 та 5.2 ДБН В 2.3-5:2018 "Вулиці та дороги населених пунктів" статус дороги - проїзд мінімальною шириною - 2,75 м.

Суд вказує на те, що Державні будівельні норми В.2.3-5:2018 "Вулиці та дороги населених пунктів" було затверджено наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24.04.2018 року №103 та набули чинності з 01.09.2018 року.

Представник позивача у судовому засіданні вказав на те, що будинок АДРЕСА_1 , який належить позивачу побудований у 1990 році на виділеній йому для цього земельній ділянці площею 0,16 га., тобто задовго до набуття чинності вказаних будівельних норм.

Як вбачається із розділу І БДН В.2.3-5:2018 вказані будівельні норми встановлюють будівельні норми на проектування та будівництво вулиць і доріг населених пунктів. Ці будівельні норми не поширюються на автомобільні дороги загального користування, відомчі (технологічні) автомобільні дороги на приватних територіях.

Так, згідно п. 4.1 ДБН В.2.3-5:2018 склад та зміст проектної документації, зая якою здійснюється будівництво вулиць і доріг, визначаються відповідно до ДБН А.2.2-3:2014 "Склад та зміст проектної документації на будівництво" та іншими будівельними нормами та нормативними документами.

Крім того, суд вказує на те, що п. 4.2 ДБН В.2.3-5:2018, проектні рішення будівництва вулиць і доріг повинні прийматися на основі генерального плану населеного пункту, комплексних схем транспорту та організації дорожнього руху, детальних планів території, планів червоних ліній з урахуванням прироодно-кліматичних і містобудівних особливостей населеного пункту, планів жовтих лінів, розроблених відповідно до БДН В 1.2-4 категорії вулиці (дороги), експлуатаційних і екологічних вимог, розрахункової інтенсивності та умов безпеки руху транспорту та пішоходів, черговості будівництва.

Представник позивача у відповіді на відзив на позовну заяву вказав на те, що в с. Горб є діючий Генеральний план населеного пункту, який є основним і єдиним видом містобудівною документації, на якому відсутня будь-яка дорога та/або проїзд в місці розташування земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0144, що не спростовано відповідачем.

Відтак, відповідачем не розроблялася проектна документація на будівництво чи проїзду в місці розташування земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0144, доказів зворотнього відповідачем до суду не надано.

Крім того, про відсутність дороги у місці розташування земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0144 свідчить і те, що в Акті №6 мова йде про те, що комісія рекомендує виділити ОСОБА_2 проїзд шириною 2,75 м, тобто станом на момент звернення позивача із заявою 27.01.2022 року жодної дороги в цьому місці не існувало та були відсутні будь-які документи на таку дорогу.

Однак, вказані обставини не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що рішення Колочавської сільської ради Хустського району Закарпатської області від 31 січня 2023 року №13, всупереч наведених вище норм ЗК України не містить обґрунтованих підстав для відмови позивачу у затвердженні технічної документації, оскільки висновок (рішення) органу місцевого самоврядування, щодо відмови у погодженні або затвердженні документації із землеустрою має містити вичерпний перелік недоліків документації із землеустрою з описом змісту недоліку та посиланням на відповідні норми законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, затверджену документацію із землеустрою або містобудівну документацію.

Таким чином, суд приходить до висновку про визнання протиправним і скасування рішення Колочавської сільської ради Хустського району Закарпатської області від 31 січня 2023 року №13 "Про відмову у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)".

Разом з тим, суд зауважує, що такий спосіб захисту, як зобов`язання відповідача прийняти конкретне рішення, як і будь-які інші способи захисту застосовується лише за наявності необхідних підстав, з урахуванням фактичних обставин справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зі змісту вказаної норми, можна зробити висновок, що при розгляді справи суд обмежений предметом та обсягом заявлених позовних вимог та не може застосовувати інший спосіб захисту ніж той, що зазначив позивач у позовній заяві. Водночас, суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного у позовній заяві, якщо вбачає порушення інших приписів ніж ті, про які йдеться у позовній заяві.

Вихід за межі позовних вимог можливий у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, при цьому вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна вимога.

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що такий спосіб захисту, як зобов`язання відповідача прийняти конкретне рішення, як і будь-які інші способи захисту застосовується лише за наявності необхідних підстав, з урахуванням фактичних обставин справи. У цій справі з метою захисту порушеного права позивача ефективним та належним, за встановлених обставин, є такий спосіб захисту порушених прав, як зобов`язання відповідача повторно розглянути по суті заяву ОСОБА_1 щодо погодження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, розташованої в АДРЕСА_3 в межах населеного пункту і за наслідком її розгляду прийняти рішення про затвердження технічної документації або вмотивоване рішення про відмову у затвердженні останньої, з урахуванням висновків суду.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 6, 9, 72-76, 242 -246, Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Колочавської сільської ради Хустського району Закарпатської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Колочавської сільської ради Хустського району Закарпатської області від 31.01.2023 року №13 "Про відмову у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Зобов`язати Колочавську сільську раду Хустського району Закарпатської області (вул. Шевченка, буд. 78, с. Колочава, Хустський район, Закарпатська область, 90043, код ЄДРПОУ - 04350777) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо погодження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, розташованої в АДРЕСА_3 в межах населеного пункту, з урахуванням висновків суду.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 06.10.2023 року.

СуддяС.А. Гебеш