Справа № 520/27980/23
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2023-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА
про залишення позову без руху
Суддя Харківського окружного адміністративного суду Сліденко А.В., розглянувши питання наявності правових підстав для прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в адміністративній справі за матеріалами позову ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач, заявник) до Військової частини НОМЕР_1 про: 1) визнанняи протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо неприйняття рішення про звільнення ОСОБА_1 за рапортом від 30.06.2023; 2) зобов`язання Військової частини НОМЕР_2 прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 за рапортом від 30.06.2023, у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворою матір`ю ОСОБА_2 , -
Перевіривши позовну заяву, суддя вважає, що вона не відповідає вимогам ст. 161 КАС України, а тому повинна бути залишена без руху для усунення недоліків, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України у позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів. Під викладом обставин розуміється обґрунтування порушених прав та інтересів позивача оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача.
Частиною четвертою статті 161 КАС України визначено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
У порушення даних норм, позивачем не додано до матеріалів позовної заяви доказів в обґрунтування позову, а саме: доказів звернення/надіслання у червні місяці 2023 року до відповідача рапорту про звільнення позивача з військової служби та доказів його отримання відповідачем.
Також, відповідно до пункту 5 частини першої статті 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).
Частиною 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Згідно із ч. 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Водночас, відповідно до ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що 30.06.2023 ним подано до відповідача рапорт про звільнення з військової служби. При цьому до теперішнього часу командування військової частини НОМЕР_1 ніяким чином не розглянуто рапорт про звільнення з військової служби та відповіді не надано.
Позивач не заперечує того, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Однак вказує, що триваюча бездіяльність - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа і далі перебуває у стані безперервного продовження цих дій та припиняється лише у випадку усунення правопорушення.
З огляду на вказане вище, зважаючи на те, що бездіяльність відповідача є триваючим явищем, строк на звернення до адміністративного суду не пропущений, а у разі якщо суд дійде про пропуск строку позивачем - просив поновити цей строк.
Надаючи оцінку доводам позивача, суд виходить з наступного.
Строк звернення до суду обчислюється за загальним правилом з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
При цьому "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали близькі їй особи.
День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.
Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргами обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Суд зазначає, що реалізація права позивача на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.
З огляду на приписи ч.5 ст.242 КАС України означена правова позиція є цілком релевантною відносно спірних правовідносин, котрі склалися з приводу проходження громадянином України публічної служби.
Згідно з п.110 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України усі військовослужбовці мають право надсилати заяви чи скарги або особисто звертатися до посадових осіб, органів військового управління, органів управління Служби правопорядку, органів, які проводять досудове слідство, та інших державних органів у разі: прийняття незаконних рішень, дій (бездіяльності) стосовно них командирами (начальниками) або іншими військовослужбовцями, порушення їх прав, законних інтересів та свобод; незаконного покладення на них обов`язків або незаконного притягнення до відповідальності.
Відповідно до п.111 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України заява чи скарга з інших питань службової діяльності подається безпосередньому командирові (начальникові) тієї особи, дії якої він оскаржує, а в разі, якщо особи, які подають скаргу, не знають, з чиєї вини порушені їх права, заява чи скарга подається в порядку підпорядкованості. У такому самому порядку подаються пропозиції.
Рапорт заявника датований - 30.06.2023р.
30.07.2023р. за цим рапортом розпочав перебіг строк існування управлінського волевиявлення суб"єкта владних повноважень у вигляді бездіяльності.
Згідно з ч.5 ст.122 КАС України ця бездіяльність суб"єкта владних повноважень підлягала оскарженню до суду до 30.08.2023р.
Достеменно знаючи і про отримання відповідачем рапорту (як зазначено заявником в позові), і про відсутність рішення суб"єкта владних повноваень про звільнення з військової служби, позивач мав змогу у строк визначений ч.5 ст. 122 КАС України звернутись до суду з цим позовом.
Неотримання відповіді на рапорт та триваюча бездіяльність суб"єкта владних повноважень з цього приводу об"єктивно не здатні змінити моменту, коли позивач дізнався про порушення власних прав (інтересів).
Доказів безпосередньої та безперервної участі заявника у веденні бойових дій або існування будь-яких інших нездоланних та непереборних факторів, котрі б унеможливлювали своєчасне звернення заявника до суду протягом місяця після збігу місячного строку розгляду рапорту про звільнення (30.07.2023р.-30.08.2023р.), текст позову не містить.
У відносинах з проходження публічної служби проміжок часу з 30.08.2023р. і до 02.10.2023р. є достатньо тривалим проміжком часу, відносно якого текст позову також не містить викладення будь-яких фактичних даних про істотні перешкоди звернення до суду.
Тому суд, застосовуючи норми процесуального закону у суворій відповідності до їх дійсного змісту, доходить до переконання про те, що поновлення строку на підставі тих причин загального і неконкретизованого характеру, які згадані у тексті позову, і є проявом надмірної гнучкості, застосування якої суду належить уникати поряд із застосуванням надмірного формалізму.
Відповідно до частини шостої статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Згідно з частиною першою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Відповідно до ч.1 ст.169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Керуючись ст.ст.8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.4, 12, 120-123, 160, 161, 169, 171, 241-243, 248, 256, 257, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -
1. Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду - залишити без задоволення.
2. Позов - залишити без руху.
3. Надати час для усунення недоліків - 10 днів від дати отримання цієї ухвали.
4. Встановити способом усунення недоліків подання до суду доказів звернення/надіслання у червні місяці 2023 року до відповідача рапорту про звільнення позивача з військової служби та доказів його отримання відповідачем; юридично умотивованої та документально доведеної заяви про поновлення пропущеного строку на звернення до суду із долученням належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів настання цього наслідку через дію поважної причини.
5. Роз`яснити, що невиправлення недоліків в оформлення позову зумовлює повернення позову.
6. Роз`яснити, що ухвала набирає законної сили з моменту підписання, оскарженню не підлягає.
Суддя А.В. Сліденко