Справа № 260/7653/23
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2023-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2023 року м. Ужгород№ 260/7653/23
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Рейті С.І.

при секретарі судових засідань Гавій Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Хустського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Закарпатської області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 28 вересня 2023 року проголошено вступну та резолютивну частини Рішення. Рішення в повному обсязі складено 09 жовтня 2023 року.

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Хустського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Закарпатської області (далі відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_1 ), яким просить: визнати відмову керівництва Хустського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки задовольнити мою заяву від 09.08.2023 про виплату одноразової грошової допомоги - незаконною; зобов`язати керівництво Хустського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки повторно розглянути мою заяву від 09.08.2023 про виплату одноразової грошової допомоги з урахуванням висновків суду; стягнути з Державного бюджету України 100000 (сто тисяч) грн. в якості компенсації моральної шкоди нанесеної мені незаконними діями керівництва Хустського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 09.08.2023 року на ім`я начальника Хустського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки позивач направив поштою заяву на виплату одноразової грошової допомоги відповідно Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Постанови Кабінету Міністрів "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві" від 25.12.2013 року № 975 у зв`язку із встановленням йому інвалідності ІІІ групи. До вказаної заяви позивачем додано ряд документів, зокрема, довідку до акта огляду МСЕК № 466 від 16.01.2023 року, в якій вказано про встановлена ІІІ групи інвалідності і що травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби.

30.08.2023 року позивач на електронну пошту отримав відповідь на свою заяву про повернення документів на доопрацювання, оскільки, позивачем не надано копію документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії травми або каліцтва) зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення дій у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

Позивач не згоден з відмовою у задоволенні його заяви про виплату одноразової грошової допомоги та поверненням документів на доопрацювання, що фактично вказує на відмову у виплаті одноразової грошової допомоги так як ніяких других документів надати не може.

Ухвалою судді від 04.09.2023 року відкрито провадження у адміністративній справі та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

13.09.2023 року представником відповідача до суду надано відзив, зі змісту якого, позовні вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню з огляду на наступне: 28.08.2023 року в Хустському РТЦК та СП була зареєстрована за вх. №7553 заява командира відділення 2 відділення охорони 2 взводу охорони роти охорони другого відділу Хустського РТЦК та СП (смт Міжгір`я) старшого сержанта ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 року.

30.08.2023 року Хустським РТЦК та СП надано відповідь за вих. №10523 від 29.08.2023 року на електронну адресу Позивача про те, що заява та додатки до неї повертаються Позивачеві на доопрацювання, оскільки Позивачем додано до заяви неналежний «документ, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не с наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження».

Зазначає, що Хустський РТЦК та СП не приймає жодних рішень про виплату одноразової грошової допомоги у разі інвалідності військовослужбовців, а виключно бере участь у правильному та повному оформленні пакету документів, який згодом передасться до Міноборони для виплати вказаної грошової допомоги, а отже, рішення про відправлення позивачеві документів на доопрацювання жодним чином не порушує прав позивача, а навпаки направлене на те, щоб позивач реалізував його у повній мірі відповідно до положень чинного законодавства України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 26.03.2015 року, виданим ГУ МВС України в Дніпропетровській області.

27.09.2014 року начальником ГУМВС України в Дніпропетровській області було затверджено Акт № 14 форми Н-1 «Про нещасний випадок (у тому числі поранення)», який стався зі старшим сержантом міліції ОСОБА_1 13.08.2014 року, відповідно до пункту 14 якого нещасний випадок стався в період проходження служби при виконанні ОСОБА_1 службових обов`язків, пов`язаних із безпосередньою участю в охороні громадського порядку, громадської безпеки, боротьбі зі злочинністю.

01.12.2015 року постановою Військово-лікарської комісії ГУМВС України в Донецькій області по встановленню причинного зв`язку поранення, визнано наявність у колишнього начальника відділу ДАІ з обслуговування міста Артемівськ та Артемівського району (м. Артемівськ) УДАІ ГУ МВС України в Донецькій області ОСОБА_1 вогнепального скрізного поранення лівої гомілки з наявністю чужорідних тіл, перелам шийки малогомілкової кістки, отриманого 13.08.2014 року, яке пов`язане з виконанням службових обов`язків.

06.11.2015 року позивачем отримано направлення на проходження медико соціальної експертної комісії для встановлення ступені втрати працездатності.

15.12.2015 року позивач пройшов огляд обласною медико-соціальною експертною комісією з приводу встановлення йому групи інвалідності та відсотка втрати працездатності у зв`язку із отриманим у зоні антитерористичної операції поранення.

Актом огляду медико соціальної експертної комісії № 1368 встановлено відсутність підстав для встановлення групи інвалідності, цим же актом, позивачу встановлено 25 відсотків втрати працездатності.

Згідно консультаційного висновку № 559 при обстеженні ОСОБА_1 з 27.01.2016 року по 29.01.2016 року ДУ Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України дані для зміни рішення МСЕК щодо встановлення 25 відсотків втрати працездатності відсутні.

Згідно висновку Головного нейрохірурга Департаменту охорони здоров`я Донецької облдержадміністрації ОСОБА_2 від 16.01.2018 року, позивачу встановлено діагноз: стійкі залишкові явища перенесеного 13.08.2014 року вогнепального скрізного поранення лівої гомілки та оперативного лікування (операція 27.01.2015 року невроліз малоберцевого нерву ліворуч у підколінній ямці і верхній третині гомілки, видалення невроми, аутопластика малоберцевого нерву суральним нервом) у вигляді посттравматичної нейропатії лівого малоберцевого нерву з глибоким парезом розгиначів лівої стопи, порушенням функцій ходи та опори І ступеню.

Згідно висновку Головного невролога Департаменту охорони здоров`я Донецької облдержадміністрації ОСОБА_3 від 23.01.2018 року, позивачу встановлено діагноз: стійкі залишкові явища перенесеного 13.08.2014 року вогнепального скрізного поранення лівої гомілки (операція 27.01.2015 року невроліз малоберцевого нерву ліворуч у підколінній ямці і верхній третині гомілки, видалення невроми, аутопластика малоберцевого нерву суральним нервом) у вигляді посттравматичної нейропатії лівого малоберцевого нерву з глибоким парезом розгиначів лівої стопи, порушенням функцій опори та ходи І ступеню.

Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого 455/95 на ім`я ОСОБА_1 позивачу встановлено діагноз: стійкі залишкові явища перенесеного 13.08.2014 року вогнепального скрізного поранення лівої гомілки (операція 27.01.2015 року невроліз м/гомілкового нерву ліворуч у підколінній ямці і верхній третині гомілки, видалення невроми, аутопластика м/г нерву суральним нервом) у вигляді післятравмової нейропатії лівого малогомілкового нерву з глибоким парезом розгиначів лівої стопи, порушенням функцій опори та ходи І ст.

07.02.2018 року КЗОЗ «Бахмутська центральна районна лікарня» позивачу видано направлення на медико-соціальну експертну комісію у зв`язку з наявністю ознак інвалідності з діагнозом стійкі залишкові явища перенесеного 13.08.2014 року вогнепального скрізного поранення лівої гомілки (операція 27.01.2015 року невроліз малоберцевого нерву ліворуч у підколінній ямці і верхній третині гомілки, видалення невроми, аутопластика малоберцевого нерву суральним нервом) у вигляді посттравматичної нейропатії лівого малоберцевого нерву з глибоким парезом розгиначів лівої стопи, порушенням функцій опори та ходи І ступеню.

Пункт 8 зазначеного направлення вістить відмітку «Прогноз несприятливий».

23.03.2018 року ОСОБА_1 був повторно оглянутий обласною МСЕК № 1 та без винесення експертного рішення був направлений для отримання консультативного рішення на Центральну МСЕК МОЗ України.

17.05.2018 року Центральна МСЕК МОЗ України листом № 302/05/18 в порядку консультації повідомило відповідача, що при оглядах 23.03.2018 року та 14.05.2018 року змін в стані його здоров`я не виявлено, що дало підстави для затвердження попередніх експертних рішень.

Поряд з цим, Центральна МСЕК МОЗ України зазначила, що у разі надходження нових медичних документів щодо наявності прогресування ускладнень і статико динамічних порушень внаслідок вогнепального порання, комісія вважає з можливе повернутися до розгляду порушеного хворим питання.

Актом обласної МСЕК № 461 від 06.06.2018 року було підтверджено попереднє рішення про те, що ОСОБА_1 встановлено 25 відсотків втрати працездатності. Відповідно до п. 30.4 зазначеного Акту інвалідом позивач не визнаний, рішення підтверджене.

Так, у жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Обласного центру медико-соціальної експертизи в Донецькій області, в якому просив: визнати рішення медико-соціальної експертної комісії від 06.06.2018 року про не встановлення групи інвалідності протиправним; зобов`язати відповідача встановити групу інвалідності; зобов`язати відповідача виплатити моральну шкоду в розмірі 1000000 грн.

23.05.2019 року рішенням Донецького окружного адміністративного суду по справі № 200/11643/18-а в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Обласного центру медикосоціальної експертизи в Донецькій області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, відмовлено в повному обсязі.

03.09.2019 року постановою Першого апеляційного адміністративного суду по справі № 200/11643/18-а апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23.05.2019 року у справі № 200/11643/18-а залишено без змін.

12.07.2022 року постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суд касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23.05.2019 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 03.09.2019 року в справі № 200/11643/18 скасовано, адміністративну справу № 200/11643/18 направлено на новий розгляд до Донецького окружного адміністративного суду.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 13.10.2022 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано Акт огляду медико-соціальної експертної комісії Обласного центру медикосоціальної експертизи в Донецькій області № 461 від 06.06.2018 року. Зобов`язано Обласний центр медикосоціальної експертизи в Донецькій області повторно провести медико-соціальну експертизу щодо ОСОБА_1 за направленням на медико-соціальну експертну комісію у зв`язку з наявністю ознак інвалідності від 07.02.2018 року КЗОЗ «Бахмутська центральна районна лікарня» з урахуванням висновків суду, викладених у рішенні. Стягнуто з Обласного центру медикосоціальної експертизи в Донецькій області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 5000 гривень. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Так, позивач звернувся до МСЕК і 16.01.2023 року останньому встановлена ІІІ група інвалідності, в зв`язку з чим, він отримав право на отримання одноразової грошової допомоги.

09.08.2023 року позивач направив поштою заяву на ім`я начальника Хустського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на виплату одноразової грошової допомоги відповідно Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Постанови Кабінету Міністрів "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві" від 25.12.2013 року № 975 у зв`язку із встановленням йому інвалідності ІІІ групи.

30.08.2023 року на електронну адресу позивача ІНФОРМАЦІЯ_1 надано відповідь за вих. № 10523 від 29.08.2023 року про те, що заява та додатки до неї повертаються позивачеві на доопрацювання, оскільки останнім додано до заяви неналежний «документ, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не с наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження».

При цьому, у вказаному листі зазначено, що наданий Акт Н-1 є неналежним документом, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми та каліцтва), зокрема, про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, як того вимагають положення абзацу 6 пункту 11 ПКМУ № 975, пункту 21.7 та абзацу 3 пункту 21.8 глави 21 розділу ІІ Наказу МО № 402.

Вважаючи повернення документів з вказаних підстав протиправним та з огляду на відсутність і неможливість подання будь-яких інших документів на підтвердження обставин причинного зв`язку отриманої травми, позивач звернувся до суду із даним позовом про зобов`язання відповідача повторно розглянути його заяву від 09.08.2023 про виплату одноразової грошової допомоги з урахуванням висновків суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року № 2232-ХІІ (далі - Закон № 2232-ХІІ).

Разом з цим, основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначені Законом "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 року № 2011-ХІІ (далі Закон 2011-XII), у статті 1 якого, зокрема, встановлено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 41 Закону № 2232-ХІІ виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом № 2011-ХІІ.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону № 2011-XII дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Пунктом 4 частини другої статті 16 Закону № 2011-ХІІ встановлено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Згідно пунктом «б» частини першої статті 16-2 Закону №2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).

Водночас, у відповідності до статті 16-4 Закону № 2011-XII призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком:

а) вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення;

б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;

в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);

г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

Відповідно до частини 9 ст. 16-3 Закону № 2011 порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Такий Порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 (далі Порядок № 975), пунктом 3 якого визначено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності є дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Пунктом 11 Порядку № 975 визначено, що військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; завірену копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.

До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; документа (відповідних сторінок за наявності), що посвідчує особу (паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, та засвідчений в установленому законодавством порядку переклад українською мовою сторінки паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту), з даними про прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) особи і про реєстрацію місця проживання (за наявності), військового квитка рядового, сержантського і старшинського складу (для військовослужбовців із числа іноземців та осіб без громадянства); документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

У разі наявності рішення суду, яке набрало законної сили, з питань призначення та виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, або особа, звільнена з військової служби, якому (якій) виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, подає уповноваженому органові документи, копії документів, зазначені в абзацах другому - восьмому цього пункту, та копію відповідного рішення суду.

Застосовані Судом норми права дають підстави для висновку, що законодавець делегував Уряду повноваження визначати порядок призначення та виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої статті 16-2 Закону № 2011-XII.

Подання зазначених у п. 11 Порядку № 975 документів при зверненні за призначенням одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення інвалідності, є необхідною умовою для призначення такої допомоги та ґрунтується на необхідності перевірити відсутність обмежень, встановлених у ст. 16-4 Закону № 2011-XII (зокрема, коли інвалідність є наслідком вчинення особою дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю), за наявності яких особа позбавляється права на отримання такої допомоги.

Згідно із п. п. 12, 13 Порядку № 975, призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Разом з цим, п. 4. 6 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 року № 530, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.10.2014 року за № 1294/26071 (далі - Положення № 530) встановлено, що документи на одержання одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) оформлюються та подаються в Департамент фінансів Міністерства оборони України обласними військовими комісаріатами.

Згідно із п. п. 4.8 Положення № 530, висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги відповідні органи подають до Департаменту фінансів Міністерства оборони України в 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів.

Обов`язок прийняти рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги виникає у Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум після надходження документів для її призначення, визначених Порядком № 975 та Положенням № 530, від уповноваженого органу - обласного військового комісаріату.

Комісія діє на підставі Положення про Комісію Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, що затверджене Наказ Міністерства оборони України 26.10.2016 року № 564.

Згідно норм пункту 4.11 Положення № 530 Департамент соціального забезпечення Міністерства оборони України доводить рішення головного розпорядника бюджетних коштів до розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня.

Уповноважені органи (військові частини, військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів, установи, організації та ТЦКСП), які здійснювали оформлення документів для призначення одноразової грошової допомоги, повідомляють заявників про прийняте головним розпорядником коштів рішення щодо призначення або відмови в призначенні одноразової грошової допомоги у 15-денний строк з дня його одержання (абз. 3 п. 4.11. Положення № 530).

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що відповідач у цих правовідносинах виступає "уповноваженим органом" та не наділений повноваженнями визначатися щодо права позивача на призначення та виплату одноразової грошової допомоги та ухвалювати з цього приводу відповідне рішення.

За своєю суттю функція відповідача носить допоміжний та консультативний характер і зводиться до вчинення таких основних дій: прийом та перевірка документів від зацікавленої особи; допомога в збиранні та оформленні документів (абз. 2 п. 4.9 Положення № 530); підготовка висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги; надіслання висновку разом із іншими документами до органу уповноваженого на ухвалення рішення (п. 13 Порядку № 975); повідомлення заявника про прийняте головним розпорядником коштів рішення щодо призначення або відмови в призначенні одноразової грошової допомоги (п. 4.11. Положення № 530).

Так, п.4.10 Положення № 530 заява та документи, що до неї додаються, щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги, подані з порушенням вимог Порядку виплати допомоги, розглядаються уповноваженим органом (військовою частиною, військовим навчальним закладом, військовим навчальним підрозділом вищого навчального закладу, установою, організацією та ТЦКСП), що здійснює оформлення документів для призначення одноразової грошової допомоги, відповідно до Закону України «Про звернення громадян».

Частиною 8 ст. 5 Закону України «Про звернення громадян» встановлено, що звернення, оформлене без дотримання зазначених вимог, повертається заявнику з відповідними роз`ясненнями не пізніш як через десять днів від дня його надходження, крім випадків, передбачених частиною першою статті 7 цього Закону.

Системний аналіз зазначених норм права дозволяє дійти висновку, що передумовою отримання одноразової грошової допомоги, яка виплачується Міністерством оборони України, є звернення до уповноваженого органу, із відповідною заявою, визначеною у додатку № 12 до Положення № 530 та іншими необхідними документами, перелік яких визначений п. 11 Порядку № 975, та які в установлений строк розглядаються цим органом, після чого складається висновок за результатами розгляду заяви щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги, який направляється розпоряднику бюджетних коштів для прийняття відповідного рішення (про призначення чи про відмову в призначенні такої допомоги).

Водночас, у разі подання заявником документів, в тому числі заяви про призначення відповідної виплати, з порушенням вимог Порядку № 975, такі заяви та документи розглядаються уповноваженим органом, що здійснює оформлення документів для призначення одноразової грошової допомоги, відповідно до Закону України "Про звернення громадян", нормами якого передбачено можливість повернення поданих документів.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що заяву позивача від 09.08.2023 року подано з порушенням встановленого порядку, внаслідок чого, у відповідності з п.4.9 Положення №530 Міноборони України розглянуто таку заяву в порядку, визначеному Законом України "Про звернення громадян".

За таких обставин, враховуючи, що документи для призначення та виплати одноразової грошової винагороди були подані позивачем не в повному обсязі та потребували уточнення, суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо повернення таких документів на доопрацювання було прийнято відповідачем правомірно, відтак, підстави для визнання таких дій протиправними - відсутні.

Щодо стягнення на користь позивача моральної шкоди у сумі 100 000,00 грн., суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 23 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, а ст. 56 Конституції України встановлено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Оскільки, відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995 року за № 4 (з наступними змінами та доповненнями) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними рішеннями, діями або бездіяльністю інших осіб, а так як судом не встановлено незаконність рішень, дій чи бездіяльності відповідача - відсутні також підстави для задоволення вимог позову в цій частині.

З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку, що вимога про відшкодування моральної шкоди є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами у справі є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, враховуючи принципи адміністративного судочинства та з огляду на положення ч. 2 ст. 77 КАС України, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти адміністративного позову. За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та наявних в матеріалах справи доказів - суд дійшов висновку що викладені в позовній заяві доводи позивача спростовані відповідачем, не підтверджені обставинам справи та положенням діючого законодавства, що регулюють спірні відносини, відтак, у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 5, 19, 77, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 ) до Хустського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Закарпатської області (Закарпатська область, м. Хуст, вул. Дружби, 11а ) про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

2. Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 255 КАС України, та може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення, а в разі проголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

СуддяС.І. Рейті