Справа № 460/18918/23
Суддя: Д.П. Зозуля
Дата ухвалення: 2023-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

06 жовтня 2023 року м. Рівне №460/18918/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Зозулі Д.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "100 ШИН+"
доРівненської митниці
про визнання протиправними та скасування картки відмови, рішення про коригування митної вартості товарів, -
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "100 ШИН+" звернулось до суду з позовом до Рівненської митниці про скасування картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА204020/2023/000571 та визнання протиправним і скасування рішення про корегування митної вартості №UА204020/2023/000084/2 від 29.06.2023.

Ухвалою суду від 11.08.2023 позовна заява була залишена без руху.

Ухвалою суду від 21.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі; розгляд справи вирішено провести за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою суду від 08.09.2023 відмовлено в задоволенні клопотання про розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Згідно з позовною заявою, вимоги ТОВ "100 ШИН+" ґрунтуються на тому, що позивач за наявності усіх необхідних документів звернувся до митного органу для здійснення митного оформлення імпортованих товарів, зокрема таких як диски ходових колес штамповані зі сталі, не литі, зварені, пофарбовані порошковою емаллю срібного кольору, нові, для вантажних автомобілів та шини пневматичні гумові, нові, для вантажних автомобілів. При визначенні митної вартості товарів декларантом було обрано перший метод - за ціною договору. Сторона позивача стверджує, що відповідачем протиправно, в порушення норм статті 57 Митного кодексу України та за наявності усіх документів, які підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару, здійснено визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту за другорядним методом - резервним. Внаслідок цього було прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Сторона позивача вважає, що відповідач безпідставно поставив під сумнів весь поданий йому пакет документів і необґрунтовано витребував додаткові документи, оскільки митним органом не доведено обставин, які б свідчили про існування у нього достатніх підстав для виникнення обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначення позивачем числового значення митної вартості імпортованих товарів. Застосування резервного методу для визначенні митної вартості товару сторона позивача вважає протиправним та необґрунтованим. За сукупністю наведених обставин, сторона позивача просила позов задовольнити повністю.

Згідно з відзивом на позовну заяву Рівненська митниця позов не визнає. В обґрунтування заперечень покликається на те, що при проведенні у відповідності до положень статті 54 Митного кодексу України контролю правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення позивачем, митницею встановлено наявність в документах неточностей. На підтвердження, зазначає обставини, які наведені в оскаржуваному рішені. Також зауважує, що заявлений в гр. 44 документ під кодом 0705 (Коносамент) від 08.05.2023 №QGD0232554 не наданий до митного оформлення; - рахунок - проформу на транспортні перевезення №05.06.2023 від 20.06.2023 не можливо поширити на дану партію товару, оскільки відсутній документ (коносамент), що підтверджує перевезення товару саме вказаними в рахунку-проформі контейнерами; - надана декларантом до митного оформлення довідка про транспортні витрати від 26.06.2023 № 4 не є комерційним чи банківським документом та не може бути підтвердженням заявленим декларантом числових значень складових митної вартості, пов`язаних із перевезенням автомобільним транспортом по маршруту Гданськ - м.п. Рава-Руська; - відповідно до пункту 4.2 контракту від 02.01.2019 №100SH-RIO19 термін доставки товару зі складу продавця до порту відвантаження обмежується 30 календарними днями з моменту виконання пункту 5.1 даного договору (покупець здійснює оплату за товар продавцю банківським переказом на розрахунковий рахунок продавця). До митного оформлення надано платіжне доручення від 24.05.2023 №68 проте документ, що підтверджує дату доставки товару зі складу продавця до порту відвантаження для цілей митного оформлення не надано; - надана калькуляція вартості товару від 09.05.2023 № UASH2306 містить виключно складові вартості з огляду на умови поставки з додаванням середньої вартості шин, без врахування вартості сировини та виробничих витрат; - надана калькуляція вартості товару від 09.05.2023 № UASH2306 не може бути розповсюджена до імпортованої партії, оскільки, сформована до інвойсу від 09.05.2023 № UASH2306, при цьому, узгодження ціни імпортованого товару, комерційних умов поставки, умов оплати здійснено згідно проформи інвойсу від 09.05.2023 № UASH2306; - до митного оформлення не надано сертифікат якості ЕСЕ, що видається виробником та передбачений пунктом 2.3 контракту від 02.01.2019 №100SH-RIO19. За таких підстав та відповідно до вимог Митного кодексу України, посадовою особою відповідача було направлено позивачу електронну вимогу щодо надання додаткових документів з метою підтвердження заявлених відомостей у митній декларації, на яку декларантом подано додаткові документи, але в недостатній кількості. Сторона відповідача вказує, що у повній відповідності з частиною п`ятою статті 54 Митного кодексу України та за результатом проведеної процедури консультації з декларантом, митним органом обґрунтовано та правомірно було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів. Стверджує, що митну вартість імпортованих товарів було визначено на підставі раніше визнаної митницею митної вартості. За наведеного сторона відповідача зауважила, що оспорювані рішення про коригування митної вартості товарів є такими, що прийняті митним органом в межах повноважень та на підставі чинного законодавства України. З огляду на це, просила у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Представник позивача скористалась правом подання відповіді на відзив. Зазначила, що доводи наведені відповідачем у відзиві позов є необґрунтованими та не спростовують суті позовних вимог.

Оскільки розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, то відповідно до вимог ч. 4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

02.01.2019 між ТОВ 100 ШИН+ (Покупець) та QINGDAO RIOSTONE INTERNATIONAL TRADE LLC, Китай (Продавець) укладено зовнішньоекономічний Договір № 100SH-RIO19, відповідно до п.1.1. якого Продавець відвантажує товар стальні диски в асортименті - бренду, вказаному в комерційному інвойсі, виробництва компанії QINGDAO RIOSTONE INTERNATIONAL TRADE LLC (далі Товар), а Покупець приймає товар у відповідності до комерційного інвойсу, який є невід`ємною частиною цього Договору.

Відповідно до п.2.2. Договору, товар відвантажується в один або декілька морських контейнерів. Розмір, тип і кількість контейнерів вказується в доданому до кожної конкретної поставки Пакувальному листі. Кількість товару вказано в комерційному інвойсі, який додається до кожної конкретної поставки товару (п.2.2.). Вага товару визначається Пакувальним листом (п.2.2.1.). Згідно з п.2.3. Договору, якість товару відповідає копії сертифікату якості ЕСЕ виданого виробником. П.3.1. визначено, що валютою платежів по Договору є долари США. Загальна вартість товару вказується в комерційному інвойсі, який додається до кожної конкретної поставки товару (п.3.2.). Згідно з п.4.1. Договору, базовими умовами поставки є умови, визначені в комерційному інвойсі. Умови поставки повинні відповідати правилам Інкотермс 2010. Відповідно до п.4.2. Договору, строк доставки товару зі складу Продавця в порт відгрузки Циндао (Квингдао) обмежується 30 к.д. з моменту виконання п.5.1. Договору. У п.5.1. Договору визначено, що Покупець здійснює оплату за товар Продавцю банківським перерахуванням на розрахунковий рахунок Продавця.

Прийом-передача товару здійснюється по кількості та якості, згідно з товаросупровідними документами і здійснюється на складі в м.Одеса, Україна (п.6.2.). Строком поставки товару визначається дата закінчення митних процедур в м.Одеса, Україна (п.8.3.).

28.04.2022 сторонами прийнято Додаткову угоду до Договору № 100SH-RIO19 від 02.01.2019 та викладено п.4.2. Договору в новій редакції, а саме: строк доставки товору зі складу Продавця в порт відгрузки обмежується 30 к.д. з моменту розміщення замовлення покупцем. Строк поставки кожної партії товару на територію України не повинен перевищувати 90 к.д. з дати проведення Покупцем передоплати за партію товару.

Отже, сторони погодили поставку товару партіями.

Відповідно до рахунку проформи № UASH2306 від 09.05.2023, кількість товару складає 339, а загальна вартість товару на умовах CFR (GDANSK) становить 27253,11 доларів США. Зазначено про 100% передоплату перед завантаженням.

ТОВ 100 ШИН + здійснило оплату за вказану партію товару, що підтверджується платіжними дорученнями в іноземній валюті або банківських металах № 68 від 24.05.2023 (сума 27253,11).

09.05.2023 сторони погодили Інвойс № UASH2306, відповідно до якого була узгоджена номенклатура, ціна та кількість товару. Загальна кількість товару складає - 339, а загальна вартість товару на умовах CFR (GDANSK) становить 27253,11 доларів США.

Позивачем була подана до Рівненської митниці електронна митна декларація № 23UA01U8 від 28.06.2023, відповідно до якої товар (графа 31):

Диски ходових колес, штамповані зі сталі, не литі, зварені, пофарбовані порошковою емаллю срібного кольору, нові, для вантажних автомобілів:

- диск розміром 22.5х11,75 винос 120 240 шт. Загальна кількість 240 шт.

Шини пневматичні гумові нові для вантажних автомобілів з індексом навантаження більш як 121, тип протектора дорожний (внесезонний):

- 385/65R22.5 мод. Н101 99 шт. індекс навантаження 160; індекс швидкості L, посадочний діаметр 22,5. Загальна кількість 99 шт.

Фактурна митна вартість товару визначена на рівні 27253,11 USD. Митну вартість товару заявлено в загальному розмірі 1182643,27 грн (з урахуванням витрат на транспортування). При визначенні митної вартості товару, декларантом обрано перший метод - за ціною договору.

Для митного оформлення відповідачу було подано такі документи (графа 44): пакувальний лист (Packing list) Б/Н від 09.05.2023; рахунок-проформа (Proforma invoice)№UASH2306 від 09.05.2023; рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice)№UASH2306 від 09.05.2023; коносамент (Bill of lading) №QGD0232554 від 08.05.2023; автотранспортна накладна (Road consignment note) №29/23 від 24.06.2023; сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) №23C4401A0802/06912 від 13.06.2023; банківський платіжний документ, що стосується товару № 68 від 24.05.2023; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №05.06.2023 від 20.06.2023; банківський платіжний документ, що підтверджує факт оплати транспортно-експедиційних послуг № 74 від 22.06.2023; документ, що підтверджує вартість перевезення товару №26062023 від 26.06.2023; документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 4 від 26.06.2023; прейскурант (прайс-лист) виробника товару Б/Н від 09.05.2023; розрахунок ціни (калькуляція) №UASH2306 від 09.05.2023; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №100SH-RIO19 від 02.01.2019; договір (контракт) про перевезення №20230624/1 від 24.06.2023; договір (контракт) про перевезення від 24.03.2023; копія митної декларації країни відправлення №00417456 від 09.05.2023.

Митницею було направлено декларанту позивача електронне повідомлення щодо необхідності надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості.

28.06.2023 на підставі вимоги Митного органу про надання додаткових документів, позивачем були надані пояснення та такі додаткові документи: лист пояснення ТОВ «100 ШИН +» б/н від 28.06.2023; коносамент №QGD0232554 від 08.05.2023; - довідку про транспортні витрати № 26062023 від 26.06.2023; договір транспортного експедирування від 24.03.2023з додатками; - банківський платіжний документ № 74 від 22.06.2023; разовий договір замовлення № 20230624/1 від 24.06.2023.

Так, відповідно до довідки про транспортні витрати від 26.06.2023 №26062023, яка складена на виконання умов Договору транспортного експедирування від 24.03.2023 та Додаткової угоди від 28.03.2023 між ТОВ 100 ШИН+ та TRANS-LIDER SV Sp.z.o.o., вартість наданих послуг до митного кордону України складає: компенсація вартості послуг ВРР, виконаних нерезидентом за межами України, склали 3720,00 доларів США. Вантаж був перевантажений у один вантажний автомобіль.

08.05.2023 виставлено рахунок на оплату на вказану суму, що було оплачено згідно платіжної інструкції в іноземній валюті №74 від 22.06.2023.

Згідно з довідкою №4 від 26.06.2023 про вартість перевезення та актом № 34 від 30.06.2023 виконання робіт по перевезенню вантажів автотранспортом за маршрутом Гданськ (Польща) м. п. Рава Руська м. Одеса, на виконання Разового договору-Заяви №20230624/1 про надання послуг з перевезення вантажу у міжнародному сполученні від 24.06.2023, компанія ФОП ОСОБА_1 , надала послуги з перевезення вантажу, вартість транспортних витрат з доставки вантажу становлять 89074,00 грн. Страхування вантажу не проводилось.

Відповідачем за результатами опрацювання поданої МД та документів винесена картка відмови у прийнятті митної декларації №UA204020/2023/000571 та прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №UA204020/2023/000084/2 від 29.06.2023, відповідно до якого загальна сума митної вартості товару 1 становить 66897,60 USD (вартість за кг. 6,16 USD), загальна сума митної вартості товару 2 становить 19965,33 USD (вартість за кг. 3,01 USD). Коригування митної вартості здійснено за другорядним (резервним) методом 6.

В обґрунтування вказаного рішення (графа 33) зазначено, що декларантом не подано усіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2 - 4 ст. 53 МКУ та у відповідності до ч. 5 ст. 54 МКУ, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митниця має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями статті 17 угоди про застосування статті VII ГАТТ/СОТ від 1994 р., а також, що подані до митного оформлення документи, в тому числі додатково надані, містять неточності, а саме:

надана декларантом до митного оформлення довідка про транспортні витрати від 26.06.2023 № 4 не є комерційним чи банківським документом та не може бути підтвердженням заявленим декларантом числових значень складових митної вартості, пов`язаних із перевезенням автомобільним транспортом по маршруту Гданськ - м.п. Рава-Руська.

відповідно до пункту 4.2 контракту від 02.01.2019 №100SH-RIO19 термін доставки товару зі складу продавця до порту відвантаження обмежується 30 календарними днями з моменту виконання пункту 5.1 даного договору (покупець здійснює оплату за товар продавцю банківським переказом на розрахунковий рахунок продавця). До митного оформлення надано платіжне доручення від 24.05.2023 № 68 проте документ, що підтверджує дату доставки товару зі складу продавця до порту відвантаження для цілей митного оформлення не надано.

надана калькуляція вартості товару від 09.05.2023 № UASH2306 містить виключно складові вартості з огляду на умови поставки з додаванням середньої вартості шин, без врахування вартості сировини та виробничих витрат.

надана калькуляція вартості товару від 09.05.2023 № UASH2306 не може бути розповсюджена до імпортованої партії, оскільки, сформована до інвойсу від 09.05.2023 № UASH2306, при цьому, узгодження ціни імпортованого товару, комерційних умов поставки, умов оплати здійснено згідно проформи інвойсу від 09.05.2023 № UASH2306.

до митного оформлення не надано сертифікат якості ЕСЕ, що видається виробником та передбачений пунктом 2.3 контракту від 02.01.2019 №100SH-RIO19.

Вищевказане свідчить про наявність ризиків заявления до митного оформлення неповних відомостей стосовно числових значень складових митної вартості товарів.

II. Рівненська митниця володіє ціновою інформацією щодо визнаної митними органами заявленої декларантами митної вартості товарів даної торгової марки, моделі, подібних характеристик, митне оформлення яких здійснено за митними деклараціями:

Товар 1 МД від 26.05.2023 №UA500490/2023/3366 6,16 дол. США/кг.

Товар 2 від 19.06.2023 №UA209190/2023/28946 - 3,01 дол. США/кг.

III. Заявлена декларантом митна вартість товарів може бути визнана митницею, за умови надання додаткових документів:

1) висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями;

2) виписку з бухгалтерської документації продавця про формування ціни товарів на заявлених комерційних умовах поставки, що можливо кореспондувати із імпортованим товаром;

3) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

4) документ, що підтверджує дату доставки товару зі складу продавця до порту відвантаження;

5) сертифікат якості ЕСЕ, що видається виробником та передбачений пунктом 2.3 контракту від 02.01.2019 №100SH-RIO19;

6) документи в межах положень наказу МФУ від 24.05.2012 №599 щодо транспортно-експедиційних витрат за межами території України автомобільним транспортом.

У відповідності до частини 6 статті 53 Митного кодексу України декларант має право за бажанням надати інші документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Митну вартість товару 1 визначено на підставі цінової інформації про вартість товарів, митне оформлення яких здійснено за митною вартістю вищою, ніж заявлена декларантом, за митною декларацією від 26.05.2023 №UA500490/2023/3366 6,16 дол. США/кг. Числове значення митної вартості товару у валюті рахунку становить 66897,60 дол. США, що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 2446351,5754 грн.

Митну вартість товару 2 визначено на підставі цінової інформації про вартість товарів, митне оформлення яких здійснено за митною вартістю вищою, ніж заявлена декларантом, за митною декларацією від 19.06.2023 №UA209190/2023/28946 3,01 дол. США/кг. Числове значення митної вартості товару у валюті рахунку становить 19965,3300 дол. США, що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 730104,1666 грн.

Позивач подав МД № 23UA16U2 від 29.06.2023, за якою товар був випущений у вільний обіг під гарантійні зобов`язання відповідно до розділу Х Митного кодексу України.

Не погоджуючись з рішеннями відповідача, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 1 Митного кодексу України відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Згідно із частинами першою-третьою статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини четвертої статті 54 Митного кодексу України перебачено, що митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини п`ятої статті 54 Митного кодексу України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;

4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;

5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;

6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

В силу вимог частини шостої цієї ж статті, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

А за правилами частини сьомої цієї статті, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, то заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

В свою чергу, відповідно до частини першої статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно зі статтею 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Стаття 57 глави 9 Митного кодексу України визначає такі методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. При цьому, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції), а кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами першою-другою статті 53 Митного кодексу України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Зокрема, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною третьою цієї ж статті встановлено, що в разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

В силу вимог частини п`ятої цієї статті, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

За правилами частини першої статті 58 Митного кодексу України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

В силу вимог частини другої цієї статті метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до частини четвертої статті 58 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Згідно з частиною п`ятою цієї статті, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Частиною десятою статті 58 Митного кодексу України передбачено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням;

2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;

3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;

5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

7) витрати на страхування цих товарів.

Частиною одинадцятою статті 58 Митного кодексу України встановлено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті.

Частиною дев`ятою статті 58 Митного кодексу України визначено, що розрахунки згідно із цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, які підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що обов`язок доведення митної ціни товару лежить на імпортерові, але, при цьому, митний орган може витребувати додаткові документи лише у випадку наявності у нього небезпідставних підозр з приводу достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Тобто імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівiв у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів. При цьому, в розумінні вищенаведених статей, сумніви митниці є обґрунтованими тоді, коли:

- або надані декларантом документи містять розбіжності,

- або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари,

- або наявні ознаки підробки.

Відповідно, наведені норми зобов`язують митний орган зазначати конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Не наведення митним органом в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми, чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, випробовування додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод визначення митної вартості товарів.

Частиною четвертою статті 54 Митного кодексу України передбачено обов`язок митного органу письмово надавати інформацію декларанту про причини, за яких заявлена ним митна вартість не може бути визначена.

Відповідно до Правил заповнення рішення про коригування митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за №883/21195, митним органом при визначенні митної вартості товарів у графі 33 зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі:

- неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу);

- невірно проведений розрахунок митної вартості;

- невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу;

- надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У графі 33 оскаржуваного позивачем рішення про коригування митної вартості товарів, відповідачем не вказано ні про те, що надані декларантом документи містять розбіжності, ні про наявність ознак підробки, ні про те, надані документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

З приводу покликань митного органу про те, до митного оформлення не надано сертифікат якості ЕСЕ, що видається виробником та передбачений пунктом 2.3 контракту від 02.01.2019 №100SH-RI019 та про те, що надана калькуляція вартості товару від 09.05.2023 №UASH2306 містить виключно складові вартості з огляду на умови поставки з додаванням середньої вартості шин, без врахування вартості сировини та виробничих витрат, суд зазначає таке.

Як вже встановлено судом, згідно з п.2.3. Договору від 02.01.2019 №100SH-RI019, якість товару відповідає копії сертифікату якості ЕСЕ виданого виробником.

Суд звертає увагу, що відповідно до умов Договору, ціна товару не поставлена в залежність від його якості. Тому, ненадання сертифікату якості ЕСЕ не може свідчити про заниження митної вартості.

Сертифікат якості ЕСЕ та калькуляція вартості товару не є документами, що передбачені частиною другою статті 53 Митного кодексу України, а тому не можуть бути належними документами, які підтверджують митну вартість товарів та впливають на визначення її вартості.

Відповідно до п.3.2. Договору від 02.01.2019 №100SH-RI019, загальна вартість товару вказується в комерційному інвойсі, який додається до кожної конкретної поставки товару.

Судом не встановлено розбіжностей щодо вартості товарів зазначеної в Інвойсі №UASH2306 від 09.05.2023, з іншими документами, які подавались позивачем до митного оформлення товарів та з МД зокрема.

Також у спірному рішенні, відповідач зазначав про те, що позивачем не надано для цілей митного оформлення документ, що підтверджує дату доставки товару зі складу продавця до порту відвантаження, оскільки до митного оформлення надано платіжне доручення від 24.05.2023 №68 та відповідно до пункту 4.2 контракту від 02.01.2019 №100SH-RIO19 термін доставки товару зі складу продавця до порту відвантаження обмежується 30 календарними днями з моменту виконання пункту 5.1 даного договору (покупець здійснює оплату за товар продавцю банківським переказом на розрахунковий рахунок продавця).

Суд звертає увагу, що 28.04.2022 сторонами було прийнято Додаткову угоду до Договору № 100SH-RIO19 від 02.01.2019, яку долучено до митного оформлення. Пункт 4.2. Договору було викладено в новій редакції, а саме: строк доставки товору зі складу Продавця в порт відгрузки обмежується 30 к.д. з моменту розміщення замовлення покупцем. Строк поставки кожної партії товару на територію України не повинен перевищувати 90 к.д. з дати проведення Покупцем передоплати за партію товару.

Як вже встановлено судом, загальна вартість товару вказується в комерційному інвойсі, який додається до кожної конкретної поставки товару (п.3.2 Договору).

Відповідно до рахунку проформи № UASH2306 від 09.05.2023, загальна вартість товару становить 27253,11 доларів США; зазначено про 100% передоплату перед завантаженням. Здійснення оплати підтверджується платіжними дорученнями від 24.05.2023 №68.

09.05.2023 сторони погодили Інвойс № UASH2306, у якому зазначено про 100% передоплату перед завантаженням.

Судом встановлено, що позивачем до митного оформлення було коносамент (Bill of lading) №QGD0232554 від 08.05.2023, відповідно до якого, відправка товару здійснювалась морським шляхом з порту завантаження Qingdao (Китай) до порту призначення Gdansk (Польща).

Тобто, вказаним Коносаментом підтверджено дату доставки товару зі складу продавця до порту відвантаження, що не суперечить умовам Договору.

Однак, суд звертає увагу, що відповідно до вимог Митного кодексу, документ, що підтверджує дату доставки товару зі складу продавця до порту відвантаження не є документом, що підтверджує митну вартість.

Суд наголошує, що вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені ст. 53 Митного кодексу України заборонено.

За наведеного, вищезазначені доводи відповідача, суд вважає безпідставними та не бере до уваги.

Крім того, в рішенні про корегування митної вартості відповідач вказує, що надана декларантом до митного оформлення довідка про транспортні витрати від 26.06.2023 № 4 не є комерційним чи банківським документом та не може бути підтвердженням заявленим декларантом числових значень складових митної вартості, пов`язаних із перевезенням автомобільним транспортом по маршруту Гданськ - м.п. Рава-Руська.

Разом з тим, відповідно до пп. 6 п. 2. ст. 53 МК України , документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

До митного оформлення було надано документи на підтвердження транспортних витрат за маршрутом (Gdansk ) Польща до м.п. Рава-Руська (Україна ):

- на підтвердження транспортних витрат, з порт Gdansk (Польща) до м.п. Рава-Руська(Україна ) надана Довідка про транспортні витрати № 4 від 26.06.2023, що містить номер автотранспортного засобу яким здійснювалось перевезення (BO6442EI/BO0401XF), містить посилання на Інвойс (UASH2306 від 09.05.2023), містить посилання на автотранспортну накладну CMR (29/23 24.06.2023), що в повній мірі співпадає з товаросупровідними документами, що були подані до митного оформлення та дозволяє ідентифікувати даний документ, як такий, що підтверджує складову митної вартості даної поставки.

Крім того, суду слід зазначити, що Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Аналогічна правова позиція наведена в рішенні Верховного суду у від 31 травня 2019 року справа №804/16553/14; від 22 серпня 2019 року у справі №810/2784/18 та від 31 січня 2018 року у справі №810/2839/17, від 21 листопада 2019 року у справі №804/9754/15; від 07 травня 2020 року у справі №400/2922/18.

Додатково витрати на транспортування за маршрутом Gdansk (Польща) до м.п. Рава-Руська (Україна ) підтверджують, зокрема: Разовий договір замовлення № 20230624/1 від 24.06.2023; Рахунок на оплату послуг № 34 від 30.06.2023; Акт про надання послуг № 34 від 30.06.2023, Платіжне доручення про оплату послуг № 12232 від 10.07.2023.

Крім того, суду слід зазначити, що Разовий договір замовлення № 20230624/1 від 24.06.2023; Рахунок на оплату послуг № 34 від 30.06.2023; Акт про надання послуг № 34 від 30.06.2023 та Платіжне доручення про оплату послуг № 12232 від 10.07.2023 відповідно до умов договору були оформлені після завершення митного оформлення товарів згідно з умовами ведення позивачем господарської діяльності, а їх оформлення не залежало від самого позивача. Тому з об`єктивних причин зазначені документи не могли бути подані до митного оформлення.

Доказів понесення позивачем інших витрат пов`язаних з транспортуванням, навантаженням, обробкою, відповідачем та судом не встановлено.

Таким чином вартість перевезення є підтвердженою, а документи надані до митного оформлення в сукупності дозволяють перевірити достовірність декларування витрат на транспортування.

Судом встановлено, що декларант позивача надав відповідачу усі, передбачені частинами першою-другою статті 53 Митного кодексу України документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Контракти, з урахуванням внесених до них змін, рахунки-фактури (інвойси) і банківські платіжні документи про оплату імпортованих товарів не місять жодних розбіжностей ні про умови поставки, ні про номенклатуру товарів, ні про їхню ціну.

Навпаки усі документи складені належним чином, узгоджуються між собою і відображають усі необхідні показники числових значень митної вартості товарів.

Більше того, дані про ціну імпортованих товарів повністю підтверджено митною декларацією країни-експортера №00417456 від 09.05.2023.

Також, судом встановлено, що декларантом позивача до складу митної вартості імпортованих товарів додано витрати на транспортування до митного кордону України в силу положень частини десятої статті 58 Митного кодексу України.

Належні документи щодо транспортних витрат, долучалися до митного оформлення, узгоджуються між собою та не місять жодних розбіжностей.

Тож, в обох випадках позивачем надано усю наледжу документацію, яка стосується витрат на транспортування товарів до митного кордону України, як складових митної вартості.

Окремо слід зауважити на тому, що в електронних повідомленнях митниці, які направлялися декларанту, взагалі відсутня інформація про те, що під час митного контролю у відповідача виникли сумніви і не зазначено будь-які причини, через які заявлена митна вартість не могла бути прийнята. Наведене вказує на те, що дійсною причиною коригування були відомості, які містилися в інформаційних системах про раніше визнану митну вартість аналогічних чи подібних товарів.

Отже, фактично в основу оскаржуваних рішень покладено лише ті обставини, що Рівненська митниця володіє ціновою інформацією щодо визнаної митними органами заявленої декларантами митної вартості товарів даної торгової марки, моделі, подібних характеристик, митне оформлення яких здійснено за митними деклараціями:

Товар 1 МД від 26.05.2023 №UA500490/2023/3366 6,16 дол. США/кг.

Товар 2 від 19.06.2023 №UA209190/2023/28946 - 3,01 дол. США/кг.

Суд зазначає, що інформація щодо вартості аналогічних товарів не може бути самостійною підставою для витребування митним органом додаткових документів з метою підтвердження заявленої митної вартості, якщо при цьому подані до митного оформлення разом з митною декларацією документи не містять розбіжностей, ознак підробки та містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всі відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Крім того, митний орган при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, має діяти у спосіб, визначений Митним кодексом України, а відомості, які містяться в інформаційних системах мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень. Такі відомості з об`єктивних причин не можуть містити усієї інформації, що стосується товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар. Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем вартості такого товару згідно з даними інформаційної системи, не є беззаперечним доказом для підтвердження висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. В цьому випадку митниця повинна здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують сумнів у правильності визначення митної вартості товару та довести обґрунтованість цього сумніву, оскільки саме з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає право вчиняти дії, спрямовані на коригування митної вартості товару.

Крім того на підтвердження правомірності коригування митної вартості імпортованого позивачем товару відповідач у своєму рішенні не наводить порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, що свідчить про порушення останнім частини другої статті 55 Митного кодексу України щодо обґрунтованості прийнятого рішення.

Так, відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 Митного кодексу України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Між тим, як вбачається з оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів, у них зазначено лише дату та номер митних декларацій, на підставі яких здійснено коригування митної вартості, що не дає підстав вважати такі рішення обґрунтованим та мотивованими у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 Митного кодексу України.

Отже, вищенаведене не являється та не може являтися обґрунтованою правовою підставою для витребування у декларанта додаткових документів.

Крім того, суду слід зазначити, що всупереч ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідач, жодних митних декларацій, до ціни товару по яких прирівнювалася митна вартість імпортованих позивачем товарів, суду не надав, що позбавляє суд можливості перевірити обґрунтованість відповідних тверджень суб`єкта владних повноважень.

За наведеного, спірне рішення відповідача не відповідає ні вимогам законності, ні вимогам обґрунтованості.

З досліджених доказів, суд дійшов висновку, що позивач під час митного оформлення надав відповідачу усі необхідні документи, які чітко ідентифікували оцінювані товари та містили об`єктивні і достовірні дані, що підтверджували заявлену декларантом митну вартість товарів за ціною договору, водночас відповідач не довів наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за основним методом, що свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованих позивачем товарів та протиправність оскаржуваного рішення про коригування митної вартості і похідної від нього картки відмови у прийнятті митних декларацій.

Також суд зауважує на тому, що відповідно до частини другої статті 57 Митного кодексу України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Частиною третьою статті 57 Митного кодексу України передбачено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

При цьому, застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частина четверта статті 57).

Відповідно до частин п`ятої та шостої статті 57 Митного кодексу України, у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. Кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

З даного приводу суд зазначає, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів не містять опису неможливості застосування методів визначення митної вартості товару почергово, а лише містить загальні формулювання щодо неможливості їх почергового використання.

Таким чином, стороною відповідача не надано жодного доказу на підтвердження тому, що зазначена процедура взагалі проводилась, як і тому, що ним здійснювався саме послідовний вибір методу.

За правилами частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

А в силу вимог частини другої цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що Рівненською митницею не доведено існування обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товарів у митній декларації, а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товарів не встановлено.

З огляду на наведене, за результатами судового розгляду справи суд дійшов висновку, що оспорюване рішення про коригування митної вартості товарів і картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення не відповідають критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, встановленим в частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства, порушують права та законні інтереси позивача, які підлягають до судового захисту шляхом скасування відповідних рішень суб`єкта владних повноважень.

За наведеного, позовні вимоги підлягають до задоволення повністю.

За правилами частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 10295,92 грн.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "100 ШИН+" до Рівненської митниці - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА204020/2023/000571 та рішення про коригування митної вартості товарів №UА204020/2023/000084/2 від 29.06.2023.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Рівненської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "100 ШИН+" судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 10295,92 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 06 жовтня 2023 року

Учасники справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "100 ШИН+" (автодорога Київ-Чернігів-Нові Яриловичі 25 км,сільрада Княжицька,Броварський район, Київська область,07455, ЄДРПОУ/РНОКПП 38012976)

Відповідач - Рівненська митниця (вул. Соборна, буд. 104,м. Рівне,Рівненська обл.,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 43958370)

Суддя Д.П. Зозуля