Справа № 520/20424/23
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2023-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

09 жовтня 2023 року № 520/20424/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельникова Р.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФРІЗОН ТРЕЙД" до Одеської митниці про визнання протиправними та скасувань рішення та картки відмови,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "ФРІЗОН ТРЕЙД" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів UA500100/2023/000025/2 від 16.06.2023 та картку відмови UA500100/2023/000047 від 16.06.2023, прийняті Одеською митницею.

В обґрунтування позову зазначено, що прийняті 16.06.2023 р. рішення про коригування митної вартості товарів UA500100/2023/000025/2 та картка відмови UA500100/2023/000047 від 16.06.2023 є необґрунтованими та безпідставними, оскільки під час митного оформлення позивачем надано всі документи на підтвердження вартості товарів і обраного методу її визначення.

Ухвалою суду від 04.08.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене провадження у справі.

Представником відповідача через канцелярію суду було подано відзив на позовну заяву, в якому вказано, що відповідач проти заявленого позову заперечував з підстав його необґрунтованості та недоведеності. При цьому, представником відповідача зазначено, що заявлена до митного оформлення вартість заявлених до митного оформлення товарів не підтверджується поданими документами, а додаткових підтверджуючих доказів підприємством позивача до митного оформлення подано не було.

Також, представником позивача було подано через канцелярію суду відповідь на відзив, а представником відповідача заперечення на відповідь на відзив.

Суд зазначає, що згідно положень ч.ч.1, 2 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову і заперечень проти нього, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ФРІЗОН ТРЕЙД", , зареєстровано у відповідності до чинного законодавства України як суб`єкт господарювання.

У позовній заяві представником позивача вказано, що 21.02.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФРІЗОН ТРЕЙД», в якості покупця, RAJHANS TRADING FZCO, в якості продавця, укладено контракт № RTF20230221. Пунктом 1.1 контракту передбачено, що згідно умов, визначених сторонами в цьому контракті, продавець зобов`язується продати, а покупець зобов`язується купити товар в кількості, асортименті і по цінам, вказаним в інвойсах, які є невід`ємною частиною цього контракту. Пунктом 2.1 контракту передбачено, що сторони погодили, що кількість Товару має бути зазначена в інвойсах. Відповідно до п. 3.1 контракту: "Продавець зобов`язується доставити товар покупцю на умовах поставки Інкотермс 2020, які зазначені в інвойсі.

На виконання вказаного договору 13.04.2023 року між ТОВ «ФРІЗОН ТРЕЙД» та RAJHANS TRADING FZCO було підписано додаткову угоду б/н до контракту № RTF20230221 від 21.02.2023, якою у зв`язку із визначенням сторонами умов поставки внесені зміни до п. 3.2. ст. 3 контракту.

Положеннями п. 3.2. ст. 3 (з урахуванням внесених змін додатковою угодою № б/н від 13.04.2023) передбачено, що поставка товару повинна супроводжуватися усіма необхідними документами та обов`язково включати: інвойс; пакувальний лист.

При цьому, п. 4.1 контракту визначено, що загальна сума контракту складається із сум всіх інвойсів, які є невід`ємною частиною контракту.

Під час розгляду справи встановлено, що 11.01.2022 року між Приватним підприємством "НАЦІОНАЛЬНІ ТРАДИЦІЇ", в якості виконавця, і ТОВ "ФРІЗОН ТРЕЙД", в якості замовника було укладено договір про надання послуг по декларуванню товарів № 11/01-22/1, відповідно до п. 1.1 якого визначено, що замовник доручає, а виконавець зобов`язується за обумовлену плату і в обумовлений термін надавати послуги по декларуванню товарів, майна, транспортних засобів та інших предметів (далі - товарів) замовника, що переміщуються через митний кордон України, та їх оформленню у митницях України, а також надавати інші, пов`язані із зовнішньоекономічною діяльністю замовника, послуги.

На виконання умов договору № 11/01-22/1 декларантом було подано до Одеської митниці 12.06.2023 електронну митну декларацію, яка була прийнята митним органом з присвоєнням їй номера № 23UA74U8 для митного оформлення (випуску) товарів, які було поставлено згідно контракту.

З метою підтвердження заявленої в цій митній декларації інформації, зокрема, митної вартості товару, яка становить 28521,65 доларів США, разом із декларацією було подано наступні документи: пакувальний лист (Packing list) № б/н від 13.04.2023 року; рахунок-фактура(інвойс) (Commercial invoice) № RTF/FRZ230413 від 13.04.2023 року; автотранспортна накладна (Road consignment note) № 7473 від 05.06.2023 року; декларацiя про походження товару (Declaration of origin) № RTF/FRZ230413 від 13.04.2023 року; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією № Б-09/06/23/05 від 09.06.2023 року; розрахунок ціни (калькуляція) № RTF/FRZ230413 від 13.04.2023 року (з перекладом); зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № RTF20230221 від 21.02.2023 року; договір про надання послуг митного брокера № 11/01-22/1 від 11.01.2022 року; копія митної декларації країни відправлення № MRN23PL322080NS5XLZU2 від 01.06.2023 року; видаткова накладна № RTF/FRZ230413 від 13.04.2023 року (з перекладом); відвантажувальна специфікація № RTF/FRZ230413 від 13.04.2023 року (з перекладом); комерційна пропозиція № RAJHANS20230214 від 14.02.2023 року (з перекладом); лист № 0523/24-1 від 24.05.2023 року з інформацією ТОВ «ФРІЗОН ТРЕЙД», що страхування вантажу не здійснювалося; лист № 0523/24-2 від 24.05.2023 року з інформацією ТОВ «ФРІЗОН ТРЕЙД», що вантаж не підлягає ліцензуванню; лист № RTF/FRZ230413/1 від 13.04.2023 року з інформацією від продавця, що вартість перевезення, логістика, вантажно-розвантажувальні роботи включені в ціну товару (з перекладом); лист № RTF/FRZ230413/2 від 13.04.2023 року з інформацією від продавця, що страхування вантажу не здійснювалося (з перекладом); лист № RTF/FRZ230413/3 від 13.04.2023 року з інформацією від продавця, що ніяких платежів від третіх осіб отримано не було (з перекладом); лист № RTF/FRZ230413/4 від 13.04.2023 року з інформацією від продавця, що посередницькі послуги не залучалися (з перекладом); лист № RTF/FRZ230413/5 від 13.04.2023 року з інформацією від продавця, що ліцензування товару не передбачено (з перекладом); прайс лист № RAJHANS20230301/1 від 01.03.2023 року (з перекладом); якісний опис № RTF/FRZ230413 від 13.04.2023 року (з перекладом).

Під час розгляду справи встановлено, що 15.06.2023 року відповідачем було направлено позивачу повідомлення № 1399410, в якому зазначалося наступне: «Частиною 1 статті 337 Митного кодексу України від 13.03.2012 р. №94495-VI (далі - Кодексу) визначено, що перевірка документів та відомостей, які подаються митному органу під час переміщення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення форматологічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені Кодексом. Згідно частини 2 статті 52 Кодексу декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації. Відповідно до частини 1 статті 257 Кодексу декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. Частиною 2 статті 264 Кодексу передбачено, що разом з митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, - декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною третьою статті 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати митному органу оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їх копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів. Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів та Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа затверджено наказом Мінфіну України від 30.05.2012 № 651 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.08.2012 за № 1372/21684), задекларованих за МД від 12.06.2023 № 23UA74U8 було встановлене наступне. До митного оформлення для підтвердження митної вартості товарів були подані наступні документи: пакувальний лист від 13.04.2023 б/н; Commercial Invoice (рахунок-фактура) від 13.04.2023 RTF/FRZ230413; CMR від 05.05.2023 №97473; зовнішньоекономічний контракт від 21.02.2023 №RTF20230221; прайс лист від 01.03.2023 №°RAJHANS20230301/1; калькуляція собівартості від 13.04.2023 № RTF/FRZ230413; транзитна декларація T1 від 01.06.2023 №MRN23PL322080NS5XLZU2 та інші документи. У поданих до митного оформлення документах та відомостях зазначених у МД № 23UA74U8 містяться наступні розбіжності, які потребують документального підтвердження. Так у графах 2, 15, 15а, 21, 26 зазначено: відправником - RAJHANS TRADING FZCO, країна - UAE, країна відправлення - OAE, транспортний засіб - KA7014HC/AX7372XO, контейнер на вантажному автомобілі. Відповідно інформації транзитної декларації T1 №MRN23PL322080NS5XLZU2: місце завантаження контейнера - SHAOXING, CNINY (Китай), контейнер на морському судні, товарно-транспортний документ - коносамент №82. Підпунктом 3.2 зовнішньоекономічного контракту №RTF20230221 визначено, що поставка товару повинна супроводжуватися усіма необхідними документами та обов`язково включати: коносамент, експортну декларацію. Для документального підтвердження відомостей у МД № 23UA74U8 необхідно надати наступні документи: коносамент №82; копію митної декларації країни відправлення. За МД №23UA74U8 виявлено спрацювання профілів ризику системи управління ризиками 105- 2, 106-2 щодо можливого заниження митної вартості товарів та тим, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів. Декларантом визначено та заявлено митну вартість за основним методом - «ціною договору» на підставі Commercial Invoice (рахунок-фактура) від 13.04.2023 RTF/ FRZ230413, а саме: товару №1: Fabric #1(35719,00 м.) - 13930,41 дол. США або 1,58 дол. США/кг., Fabric #2 (16742,00 м.) - 11217,14 дол. США або 1,58 дол. США/кг.; товару №2: Fabric PU - (18745,00 м.) - 3374,10 дол. США або 1,55 дол. США/кг., загальна вартість складає - 28521,65 дол. США на умовах СРТ Харків (Інкотермс2010). Так, відповідно правил інтерпретації Інкотермс 2010, термін СРТ означає, що продавець зобов`язаний оплатити витрати перевезення товару до зазначеного місця призначення, а покупець приймає на себе всі ризики та будь-які витрати, що можуть виникнути після здійснення поставки товару в зазначений спосіб. Відповідно калькуляція собівартості від 13.04.2023 № RTF/FRZ230413 вартість фрахту вантажу складає 6525,82 дол. США. У наданій калькуляції транспортних витрат відсутні документально підтверджені числові значення, що піддаються обчисленню, щодо складових витрат вартості фрахту та на транспортування, розміру тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту, навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до місця ввезення на митну територію України; витрати за надання транспортно-експедиційних послуг, митного оформлення документів та обов`язкових зборів країн транзиту; витрати на страхування цих товарів, які приймає на себе покупець. З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України та встановлено, що рівень митної вартості ідентичних товарів у максимально наближений час є більшим і становить: товар №1 - 4,05 дол. США/кг. (МД UA807200/2023/006523 від 01.06.2023, опис товару: трикотажне полотно поперечно в`язане, виготовлено з синтетичних волокон 100% поліестер, пофарбована в різні кольори. При виробництві тканини еластомірні і гумові нитки не використовувалися. Просочення, дублювання та покриття пластмасами, що спостерігаються неозброєним оком, відсутнє: Fabric-20372 м. Загальна максимальна і мінімальна ширина 150 (+/-5) см., загальна максимальна і мінімальна ширина (по фону) між пругами 145 (+/-5) см. Поверхнева щільність складає 370 (+/-10) г/м2; Fabric-6094 м. Загальна максимальна і мінімальна ширина 180 (+/-5) см., загальна максимальна і мінімальна ширина (по фону) між пругами 175 (+/-5) см. Поверхнева щільність складає 280 (+/-10) г/м2. Виробник: NINGBO JIMMY TEXTILE CO., LTD. Торговельна марка: Artel Tex. Країна виробництва CN. Умови поставки - CPT Харків; товар №2 - 3,96 дол. США/кг. (МД UA807200/2023/003114 від 23.03.2023, опис товару: текстильний матеріал комбінований який складається з тканини, з однієї поверхні якого є поліуретанове покриття. Виготовлена з синтетичних комплексних поліефірних ниток на 100 %. Загальна максимальна і мінімальна ширина - 150 (+/-5) см., загальна максимальна і мінімальна ширина (по фону) між пругами - 145 (+/-5) см. Поверхнева щільність складає - 70 (+/-10) г/м2: Fabric PU-7500,00 м. Виробник: NINGBO IDEALFUR TEXTILE CO., LTD. Торговельна марка немає даних. Країна виробництва CN. Умови поставки - CPT ODESSA. Таким чином виникли достатні підстави вважати, що в наданих документах зазначені помилкові або недостовірні відомості щодо складових митної вартості, які мають вплив на правильність визначення митної вартості та потребують уточнення. Згідно пункту 5 статті 54 Кодексу митний орган має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документу чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості. З огляду на вищевикладене, відповідно до пункту 2 та 3 статті 53 Кодексу для підтвердження заявленої митної вартості декларант або уповноважена ним особа зобов`язані (за наявності) протягом 10 календарних днів надати такі додаткові документи: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 4) переклад копії митної декларації країни відправлення на українську мову згідно до статті 254 Кодексу; 5) транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

16.06.2023 року позивачем надано відповіді на повідомлення відповідача, в яких наведено власну позиції стосовно доводів відповідача.

За результатом розгляду поданих позивачем листів 16.06.2023 року відповідачем було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA500100/2023/000025/2, в якому у графі 33 вказано наступне: «РОЗДІЛ II МИТНА ВАРТІСТЬ ТОВАРІВ ТА МЕТОДИ ВИЗНАЧЕННЯ, глава 9, ст. 49-64 МКУ. До митного оформлення для підтвердження митної вартості товарів були подані наступи документи пакувальний лист від 13.04.2023 б/н. Commercial Іпvoice (рахунок фактура) від 10.04.2003 RTF/FRZ230413, СМR від 05.05.2023 №9 7473, зовнішньоекономічний контракт від 21.02.2023 №RTF20230221, прайс лист від 01.03.2023 №RAJHANS20230301/1 калькуляція собівартості від 13.04.2023 №RTF/FRZ230413; транзитна декларація Т1 від 01.06.2023 №MRN23PL322080NS5XLZU2 та інші документи. Відповідно до ч. 1 ст. 337 Митного кодексу (далі Кодекс) перевірка документів та відомостей, які подаються митному органу під час переміщення через митний кордон України, здійснюється візуально із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення форматологічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками)та в інші способи, передбачені Кодексом. Згідно п.5 ст. 54 МКУ митний орган має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документу чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості. Згідно п.2 ст.52 МКУ декларант зобов`язаний подавати митному органу достовірні відомості, які повинні базуватися на об`єктивних документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. У зв`язку із тим, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме: 1) відповідно до п. 3.2 зовнішньоекономічного договору (контракту) (далі - Контракт) від 21.02.2023 №RTF20230221 визначено, що поставка товару, повинна супроводжуватися усіма необхідними документами та обов`язково включати коносамент, експортну декларацію: 2) відповідно до калькуляції собівартості від 13.04.2023 № RTF/FRZ230413 вартість фрахту вантажу складає 6525,82 дол. США, але у наданій калькуляції транспортних витрат відсутні документально підтверджені числові значення, що піддаються обчисленню, щодо складових витрат вартості фрахту та на транспортування, розміру тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту, навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язане з їх транспортуванням до місця ввезення на митну територію України: витрати за надання транспортно-експедиційних послуг, митного оформлення документів та обов`язкових зборів країн транзиту, витрати на страхування цих товарів, які приймає на себе покупець Митним органом відповідно до п. 5 ст. 54, частини 3 статті 53 МКУ декларанта було зобов`язано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) виписку з бухгалтерської документації, 2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 4) коносамент №82; копію митної декларації країни відправлення (переклад копії митної декларації країни відправлення на українську мову відповідно до статті 254 Кодексу). 5) транспортні (перевізні) документи, зокрема коносамент № 82, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. У відповідності до частини 6 статті 53 МКУ декларанту або уповноваженій ним особі було запропоновано за власним бажанням подати додаткові наявні у них документи підтвердження заявленої ними митної вартості товару 16.06.2023 декларантом ПП "НАЦІОНАЛЬНІ ТРАДИЦІЇ" надіслано листи ТОВ "ФРІЗОН ТРЕЙД" від 16.06.2023 №№16/06/23-1, 16/06/23-2, 16/06/23 -3, 16/06/23-4, 16/06/23-5, 16/06/23-6, 16/06/23-7, якими повідомлено, що всі документи надано, інших документів надано не буде. Отже, декларантом не подані усі документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 МКУ, розбіжності не спростовано. Відповідно до ч. 1 ст. 55 МКУ рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках передбачених частиною шостою статті 54 МКУ, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Згідно частини 6 статті 54 митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, зокрема, у разі: 1) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 МКУ, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари 2) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МКУ. Згідно частини 2 статті 58 МКУ метод визначення митної вартості за но договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка с обов`язковою при обчисленні. Відповідно до частини 3 стати 58 МКУ у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначену пункті 2 частини першої статті 57 МКУ. Відповідно до п.1 статті 59 МКУ у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 МКУ, за основу для визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з теж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або максимально наближеним до нього. У митного органу відсутня інформація щодо вартості операцій з ідентичними товарами, тому відповідно до статті 59 МКУ неможливо застосувати метод за ціною договору щодо ідентичних товарів. В митному органі відсутня інформація щодо вартості операцій з ідентичними та подібними (аналогічними) говорами, тому відповідно до статей 59, 60 МКУ неможливо застосувати методи за ціною договору щодо ідентичних та подібних (аналогічних) товарів. Відповідно до статей 62, 63 МКУ методи визначення митної вартості на основі віднімання та додавання вартості не можуть бути використані оскільки в митному органі відсутня інформація щодо обчисленої вартості, наданої виробником товарів. Відповідно до п.1 статті 64 МКУ у разі, якщо митну вартість товарів не можна визначити шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 МКУ, митна вартість товарів буде визначена, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифи і торгівлі (GATT) - за резервним методом. За результатом проведеної консультації між митним органом та декларантом було обрано метод визначення митної вартості - другорядний: резервний метод. З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС та встановлено, що рівень митної вартості є більшим та становить по товару 1-4,05 дол. США/кг нетто (МД від 01.06.2023 № UA807200/2023/006523) ніж заявлено декларантом 1,5817дол.США/кг нетто; по товару 2 - 3,97 дол. США/ кг нетто (МД від 01.05.2023 № UA500080/2023/002808) ніж заявлено декларантом 1,5543 дол. США/кг нетто. Декларанту роз`яснено права викладені у п. 3 ст. 52 МКУ на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартість, визначеною митним органом; у разі незгоди з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та наданням гарантій відповідно до розділу Х МКУ в розмірі, визначеному митним органом відповідно до ч. 7 ст. 55 МКУ та роз`яснено права на оскарження рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього МКУ або суду.

Також, відповідачем було прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500100/2023/000047 від 16.06.2023 року.

Представником позивача у позовній заяві вказано, що через винесення відповідачем картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500100/2023/000047 від 16.06.2023 року та з метою випуску товару у вільний обіг у порядку, передбаченому ч. 7 ст.55 та ч. 2 ст. 263 МК України, декларант з урахуванням коригувань подав нову митну декларацію ІМ 40 ДЕ МД № 23UA33U8, додатково було сплачено різницю між сумами платежів, нарахованих згідно з митною вартістю, визначеною декларантом, та митною вартістю, визначеною митним органом, у розмірі 481531,13 грн.

Позивач, вважаючи рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення протиправними, прийнятими із порушенням порядку, передбаченого митним законодавством та такими, що підлягають скасуванню, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам та запереченням проти них, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ч.1 ст.257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

При цьому, п.23 ч.1 ст.4 Митного кодексу України передбачено, що митним оформленням є виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Митні формальності, відповідно до п.29 ч.1 ст.4 Митного кодексу України, становлять сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і органами доходів і зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Як передбачено положеннями ст.248 Митного кодексу України, митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Згідно з ч.8 ст.257 Митного кодексу України, митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться, окрім іншого, відомості щодо митної вартості товарів та методу її визначення.

Вартість товарів, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари та використовується для митних цілей, виходячи з положень ч.1 ст. 49 Митного кодексу України, є митною вартістю товарів, що переміщуються через митний кордон України.

Відповідно до ч.1 ст.52 Митного кодексу України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Згідно з ч.2 ст.52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або надання органу доходів і зборів додаткової інформації.

Одночасно з митною декларацією у випадках, передбачених митним кодексом України, виходячи з ч.1 ст.53 Митного кодексу України, декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з ч.1 ст.54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до приписів ч.3 ст.53 Митного кодексу України підставами для видання органом доходів і зборів письмової вимоги про подання платником додаткових документів є: 1) розбіжності у вже наданих документах, які мають вплив на правильність визначення митної вартості; 2) наявність ознаки підробки поданих документів; 3) відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Крім того, положеннями ч.4 ст.53 Митного кодексу України визначено, що обґрунтоване припущення Митниці про існування взаємозв`язку між продавцем і покупцем дозволяє додатково витребувати інформацію, зокрема, про вартість товару в звичайних умовах.

Відповідно до ч.2 ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму Імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Суд вважає необхідним зазначити, що якщо митним органом виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, керуючись ч.1 ст.55 Митного кодексу України, органом доходів і зборів приймається рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, відповідно до ч.2 ст.55 Митного кодексу України, має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Отже, виходячи з положень ст.57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів є визначення митної вартості товарів за ціною договору.

Суд вказує, що якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному з продавцем покупцю.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Згідно із ч.4 ст. 58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

При цьому, відповідно до п.п.5, 6, 7 ч.10 ст.58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, 1) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 2) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 3) витрати на страхування цих товарів.

Згідно з ч.2 ст.53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Суд зазначає, що приписами ч.3 ст.54 Митного кодексу України передбачено, що за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.64 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT) (ч.1 ст.64); митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях (ч.2 ст.64).

Відтак, відсутність підстав для визнання митної вартості товару, розрахованої самостійно платником чи декларантом, не означає виникнення безумовної підстави для визначення такої митної вартості Митницею без дотримання усіх юридично значимих факторів.

До таких факторів законодавцем віднесені і параметри, згадані у положеннях ст.60 Митного кодексу України, де, зокрема, вказано, що під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними (ч.2 ст.60); для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку (ч.3 ст.60); ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари (ч.4 ст.60); у разі якщо такого продажу не виявлено, використовується вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена (ч.5 ст.60).

Суд зазначає, що зі змісту оскаржуваного у даній справі рішення про коригування митної вартості товару вбачається, що останнє містить висновки митного органу про встановлення порушень під час митного оформлення товарів, а саме: встановлення розбіжностей у поданих до митного оформлення документах, заявлення митної вартості, яка є нижчою, порівняно з митною вартістю подібних товарів за попередні періоди, не надання документів на письмову вимогу митниці та не подання до митного оформлення усіх необхідних документів.

Надаючи оцінку вказаному, суд стосовно оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів зазначає наступне.

Митним органом було направлено на адресу позивача листи, якими витребовувались такі додаткові документи: відповідно до ч.2 ст.53 МКУ подати документи для підтвердженим заявленої митної вартості: - якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи: - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації зовнішньоекономічної операції товару: - каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару. Відповідно до ч.3 ст.53 МКУ декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів зобов`язані надати (за наявності) додаткові документи

Однак, після направлених позивачем на адресу митного органу листів, останнім було прийнято спірне у даній справі рішення про коригування митної вартості, в якому вказано на наявність розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості.

Так, представником відповідача вказано на обставини того, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. З цією метою вони наділені повноваження витребувати додаткові документи для перевірки достовірності зазначеної митної вартості товарів у разі наявності підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України. Митниця може вимагати, а суб`єкт господарювання має надати лише належні документи для перевірки та підтвердження правильності заявленої митної вартості товару. Надання неналежних документів не може вважатися виконанням вимог митниці щодо підтвердження митної вартості товарів. На підставі наведеного, представником відповідача звернуто увагу на обставини того, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що повідомлено декларанту та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500100/2023/000025/2 від 16.06.2023, а саме: 1) відповідно до п.3.2 зовнішньоекономічного договору (контракту) (далі-Контракт) від 21.02.2023 №RTF20230221 визначено, що поставка товару повинна супроводжуватися усіма необхідними документами та обов`язково включати: коносамент, експортну декларацію; 2) відповідно до калькуляції собівартості від 13.04.2023 № RTF/FRZ230413 вартість фрахту вантажу складає 6525,82 дол. США, але у наданій калькуляції транспортних витрат відсутні документально підтверджені числові значення, що піддаються обчисленню, щодо складових витрат вартості фрахту та на транспортування, розміру тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту, навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до місця ввезення на митну територію України; витрати за надання транспортно-експедиційних послуг, митного оформлення документів та обов`язкових зборів країн транзиту; витрати на страхування цих товарів, які приймає на себе покупець.

Представником позивача у наданих до суду поясненнях вказано, що на виконання вимог ч.2 ст. 53 Митного кодексу України підприємством було подано повний пакет документ, а відтак у відповідача були відсутні підстави для витребування додаткових документів.

Також, з наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що у відповіді № 16/06/23-1 стосовно того, що "у поданих до митного оформлення документах та відомостях зазначених у МД №23UA74U8 містяться наступні розбіжності, які потребують документального підтвердження", вказано, що підпунктом 3.2 зовнішньоекономічного контракту №RTF20230221 визначено, що поставка товару повинна супроводжуватися усіма необхідними документами та обов`язково включати: коносамент, експортну декларацію та для документального підтвердження відомостей y МД №923UA74U8 необхідно надати наступні документи: коносамент № 82; копію митної декларації країни відправлення.

Так, до відповіді № 16/06/23-1 від 16.06.2023 року на повідомлення № 1399410 позивачем було надано до митного органу додаткову угоду № б/н від 13.04.2023 до контракту RTF20230221 від 21.02.2023. Згідно наданої додаткової угоди, сторонами було внесено зміни до п. 3.2 контракту у зв`язку із визначенням умови поставки та викладено у наступній редакції: «Поставка Товару повинна супроводжуватися усіма необхідними документами та обов`язково включати: Інвойс; Пакувальний лист.».

Враховуючи зміни, внесені додатковою угодою, поставка товару повинна супроводжуватися обов`язково інвойсом та пакувальним листом, отже, декларація країни відправлення та коносамент не є документами, що обов`язково мають супроводжувати поставку відповідно до актуальних умов п.3.2 контракту. При цьому, звернуто увагу на обставини того, що витребування коносаменту також є незаконним, тому що витрати на транспортування вже включено у вартість товару.

Представником позивача зазначено, що вказане підтверджується зокрема, але не виключно, вже наданими п. 3.1 контракту №RTF20230221 від 21.02.2023 року, інвойсом № RTF/FRZ230413 від 13.04.2023 року, в якому визначено умову поставки СРТ KHARKIV. З-поміж іншого, ТОВ «ФРІЗОН ТРЕЙД» разом із митною декларацією №23UA74U8 також вже надавалися відповідачу калькуляція собівартості №RTF/FRZ230413 від 13.04.2023 року, в яку включено фрахт (доставку), та лист продавця №RTF/FRZ230413/1 від 13.04.2023 року з підтвердженням факту того, що вартість перевезення, логістики, вантажно-розвантажувальних робіт включені в ціну товару.

Відтак, враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що надані документи та визначені умови поставки СРТ KHARKIV витрати на транспортування вже включені у вартість товару, а тому відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 53 МК України вимога від ТОВ «ФРІЗОН ТРЕЙД» надати транспортні (перевізні) документи (коносамент) є протиправною.

В той же час, незважаючи на внесені зміни щодо переліку документів, які обов`язково мають супроводжувати поставку, позивачем було подано до митного органу розширений пакет документів: окрім рахунку-фактури (інвойсу) №RTF/FRZ230413 від 13.04.2023 року та пакувального листа б/н від 13.04.2023 року, в тому числі, але не виключно, також було надано і міжнародну транспортну накладну СМК № 7473 від 05.06.2023 року, і декларацію на підтвердження факту експорту товарів №MRN23PL322080NS5XLZU2 від 01.06.2023 року. Додатково зауважено, що поставка товару за інвойсом № RTF/FRZ230413 від 13.04.2023 року здійснена щодо контракту № RTF20230221 від 21.02.2023 року, сторонами якого безпосередньо є RAJHANS TRADING FZCO та ТОВ "ФРІЗОН ТРЕЙД". Країною походження товару є Китай, місцем відправлення є ОАЕ.

Також, представником відповідача було вказано, що у наданій калькуляції транспортних витрат відсутні документально підтверджені числові значення, що піддаються обчисленню, щодо складових витрат вартості фрахту та на транспортування, розміру тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту, навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до місця ввезення на митну територію України; витрати за надання транспортно-експедиційних послуг, митного оформлення документів та обов`язкових зборів країн транзиту; витрати на страхування цих товарів, які приймає на себе покупець.

Надаючи оцінку вказаному, судом встановлено, що надана відповідачу калькуляція собівартості № RTF/FRZ230413 від 13.04.2023 року міститься повне документальне підтвердження числових значень, що піддаються обчисленню, в тому числі містить всі необхідні відомості на підтвердження того, що вартість фрахту (доставки) включено у вартість товарів.

При цьому, зі змісту наданих представником позивача пояснень встановлено доводи останнього стосовно того, що вказані витрати є витратами продавця за контрактом №RTF20230221 від 21.02.2023 року, пов`язаними з його комерційною діяльністю. Витрати на транспортування продавця за контрактом №RTF20230221 від 21.02.2023 року є остаточними (не підлягають зміні або коригуванню), а тому не залежать від розміру тарифних ставок та інших чинників.

Враховуючи вказане, суд зазначає, що розрахунок ціни (калькуляція) не належить до документів, які підтверджують митну вартість товару відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України, а може лише додатково надаватися виключно у випадку, передбаченому ч. 4 ст. 53 МК України за її наявності.

Судовим розглядом справи встановлено, що у відповіді № 16/06/23-2 стосовно надання виписки з бухгалтерської документації представником позивача вказано, що пунктом 5.1 контракту № RTF20230221 від 21.02.2023 року встановлено, що покупець повинен здійснити платіж протягом 60 календарних днів з моменту поставки товару або якщо інвойсом визначена передоплата, то протягом 90 днів від дати виставлення інвойсу. Рахунком-фактурою (інвойсом) №RTF/FRZ230413 від 13.04.2023 року передоплату не визначено.

Відтак, сторони домовились, що покупець повинен здійснити платіж протягом 60 календарних днів з моменту поставки товару. На момент митного оформлення оплата за партію оцінюваного товару не була здійснена. Отже, рахунок сплачено не було, банківські платіжні документи відсутні, а тому відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 53 МК України надання ТОВ «ФРІЗОН ТРЕЙД» виписки з бухгалтерської документації не вимагається.

У відповіді № 16/06/23-3 щодо надання каталогів, специфікацій, прейскурантів (прайс-листів) виробника товару представником позивача вказано, що пунктом 6 ч. 3 ст. 53 МК України встановлено, що митний орган виключно у встановлених цією частиною випадках може витребувати такі додаткові документи, як каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, та лише у випадку наявності такого документа. Вказано, що прайс-лист № RAJHANS20230301/1 від 01.03.2023 року ТОВ «ФРІЗОН ТРЕЙД» вже було подано разом з митною декларацією № 23UA74U8 та вже знаходиться у відповідача.

Судовим розглядом справи встановлено, що у відповіді № 16/06/23-4 стосовно надання висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформації біржових організацій про вартість товару або сировини представником позивача вказано, що звіт про оцінку майна № Б-09/06/23/05 від 09.06.2023 року, підготовлений товарною біржою, ТОВ «ФРІЗОН ТРЕЙД» вже було подано разом із митною декларацією № 23UA74U8.

Також, під час розгляду справи встановлено, що у відповіді № 16/06/23-5 щодо перекладу копії митної декларації країни відправлення представником позивача було повідомлено про те, що п. 7 ч. 3 ст. 53 МК України встановлено, що митний орган виключно у встановлених цією частиною випадках може витребувати такий додатковий документ як копія митної декларації країни відправлення, та лише у випадку наявності такого документу. Також, вказано, що декларацію №MRN23PL322080NS5XLZU2 від 01.06.2023 року ТОВ «ФРІЗОН ТРЕЙД» вже подано разом із митною декларацією № 23UA74U8 та вже знаходиться у відповідача. Подана декларація № MRN23PL322080NS5XLZU2 від 01.06.2023 року складена за уніфікованою формою WSPOLNOTA EUROPEJSKA. Відтак, враховуючи прийняття 01.01.1988 Конвенції про спрощення формальностей у торгівлі товарами та приєднання до неї України, переклад декларації за уніфікованою формою ЄАД не вимагається.

Судовим розглядом справи встановлено, що у відповіді № 16/06/23-6 щодо надання транспортних (перевізних) документів, а також документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів представником позивача було повідомлено про те, що транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, на підтвердження митної вартості товару надаються, але виключно в тому випадку, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару (п. 6 ч. 2 ст. 53 МК України). Витрати на транспортування включені у вартість товару, що підтверджується, зокрема, але не виключно, вже наданими п. 3.1. контракту №RTF20230221 від 21.02.2023 року, інвойсом №RTF/FRZ230413 від 13.04.2023 року, в якому зазначено умову поставки CPT KHARKIV. Згідно з правилами Інкотермс 2020: CPT означає, що продавець доставить товар названому ним перевізнику. Крім цього продавець зобов`язаний оплатити витрати, пов`язані з перевезенням товару до названого пункту призначення.

В той же час, ТОВ «ФРІЗОН ТРЕЙД» разом з митною декларацією №23UA74U8 також вже надавалися відповідачу калькуляція собівартості №RTF/FRZ230413 від 13.04.2023 року, в яку включено фрахт (доставку), та лист продавця №RTF/FRZ230413/1 від 13.04.2023 року з підтвердженням факту того, що вартість перевезення, логістики, вантажно-розвантажувальних робіт включені в ціну товару. Отже за умовами поставки CPT витрати на транспортування вже включені у вартість товару, а тому відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 53 МК України вимога від ТОВ «ФРІЗОН ТРЕЙД» надати транспортні (перевізні) документи є протиправною.

Також, у відповіді №16/06/23-7 щодо «проведеного аналізу баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України та встановлення того, що рівень митної вартості ідентичних товарів у максимально наближений час є більшим і становить: товар №91 - 4,05 дол. США/кг. (МД UA807200/2023/006523 від 01.06.2023, опис товару: трикотажне полотно поперечно в`язане, виготовлено з синтетичних волокон 100% поліестер, пофарбована в різні кольори. При виробництві тканини еластомірні і гумові нитки не використовувалися. Просочення, дублювання та покриття пластмасами, що спостерігаються неозброєним оком, відсутнє: Fabric-20372 м. Загальна максимальна і мінімальна ширина 150 (+/-5) см., загальна максимальна і мінімальна ширина (по фону) між пругами 145 (+/-5) см. Поверхнева щільність складає 370 (+/-10) г/м2; Fabric-6094 м. Загальна максимальна і мінімальна ширина 180 (+/-5) см., загальна максимальна і мінімальна ширина (по фону) між пругами 175(+/-5) см. Поверхнева щільність складає 280 (+/-10) г/м2. Виробник: NINGBO JIMMY TEXTILE CO., LTD. Торговельна марка: Artel Tex. Країна виробництва CN Умови поставки CPT Харків; товар №92 - 3,96 дол. США/кг. (МД UA807200/2023/003114 від 23.03.2023, опис товару: текстильний матеріал комбінований який складається з тканини, з однієї поверхні якого є поліуретанове покриття. Виготовлена з синтетичних комплексних поліефірних ниток на 100 %. Загальна максимальна і мінімальна ширина -150 (+/-5) см., загальна максимальна і мінімальна ширина (по фону) між пругами - 145 (+/-5) см. Поверхнева щільність складає - 70 (+/-10) г/м2: Fabric PU-7500,00 м. Виробник: NINGBO IDEALFUR TEXTILE CO., LTD. Торговельна марка немає даних. Країна виробництва CN. Умови поставки - CPT ODESSA.» представником позивача було повідомлено про те, що у даному листі зазначено, що ТОВ «ФРІЗОН ТРЕЙД» разом із митною декларацією №23UA74U8 вже подано відповідачу усі необхідні та наявні документи, як за основним переліком на підтвердження митної вартості товару за ч. 2 ст.53 МК України, так і додаткові документи за ч.ч. 3, 4 ст. 53 МК України, якими повністю підтверджено правильність визначення митної вартості товару декларантом.

Представником позивача наголошено, що наведені відповідачем дані з АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України і встановлення того, що рівень митної вартості ідентичних товарів у максимально наближений час є більшим, не відповідає умовам, наведеним у ч. 2 ст. 59 МК України, тому що задекларовані ТОВ «ФРІЗОН ТРЕЙД» товари не є ідентичними товарам, що вказуються відповідачем: ані за фізичними характеристиками, ані за виробником, ані за торгівельною маркою та іншими ознаками. Тобто, відповідно до ч. 2 ст. 59 МК України, умови порівняння не дотримано, а подані ТОВ «ФРІЗОН ТРЕЙД» документи є достатніми та такими, що у своїй сукупності підтверджують достовірність наданої інформації, а тому застосуванню підлягає перший метод визначення митної вартості товару.

Суд зазначає, що вказане підтверджується Правилами заповнення рішення про коригування митної вартості товарів (затверджені наказом Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012 р., зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.06.2012р. за №883/21195; далі за текстом - Правила №598), оскільки у графі 33 рішення про коригування митної вартості "Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі: неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу); невірно проведений розрахунок митної вартості; невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

У графі також вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59 - 61 Кодексу. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), фіксуються у графі.

У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що зі змісту оскаржуваного у даній справі рішення вбачається, що останнє не містять жодних відомостей про будь-які характеристики ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, обсяги партій, умов поставки, комерційних умов тощо. Так, відповідачем вказано лише номер та дату митних декларацій, яка стала джерелом інформації для коригування митної вартості, що свідчить про помилковість зазначених доводів відповідача.

Зазначена позиція суду відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 21.12.2018 р. по справі №815/1670/17.

Відповідачем під час розгляду справи не надано до суду доказів здійснення детального порівняння, як і не надано доказів, які б підтверджували аналогічність характеристик імпортованого позивачем товару та товару, митна вартість якого була взята митницею за зразок для обчислення, що свідчить про необґрунтованість та недоведеність зазначеного висновку відповідача.

Відтак, враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що відповідачем не надано до суду належних та достатніх доказів правомірності винесеного рішення про коригування митної вартості в цій частині.

Стосовно доводів представника відповідача, викладених у спірному у даній справі рішенні, щодо не підтвердження декларантом документально всіх складових митної вартості товарів та документи містять розбіжності, що послугувало підставою для запиту додаткових документів в порядку, передбаченому ч.3 cт.53 Митного кодексу України суд зазначає наступне.

Під час розгляду справи зі змісту наявних в матеріалах справи доказів встановлено, що підприємством позивача було надано до митного оформлення необхідний перелік документів, передбачений ч.ч. 1-2 ст. 53 Митного кодексу України.

Однак, як встановлено судом, відповідачем під час винесення спірного у даній справі рішення фактично не було надано оцінки повідомленим представником позивача обґрунтуванням, а відтак відповідачем не наведено належних обґрунтувань щодо наявності сумніву в числових значеннях наданих документів, що могло б бути підставою для запиту додаткових документів.

Також, відповідачем не було наведено у оскаржуваному рішенні ніяких відомостей про характеристики товарів, умови постачання цих товарів або інші комерційні умови (торгова марка, виробник), до ціни яких було скориговано вартість поставлених підприємством позивача товарів.

Відтак, суд приходить до висновку про те, що доводи митного органу стосовно наявності підстав, передбачених ч.3 ст. 53 Митного кодексу України, для витребування від позивача додаткових доказів, визначених приписами п.1 ч.3 ст.53 Митного кодексу України, стосовно спірної у даній справі митної декларації не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Вищевикладені обставини свідчать про не підтвердження під час розгляду справи правомірності рішення про коригування митної вартості товарів № UA500100/2023/000025/2 від 16.06.2023, у зв`язку з чим останнє підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Також, з огляду на обставини того, що картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500100/2023/000047 від 16.06.2023 р. була прийнята на підставі рішення про коригування митної вартості товарів рішення про коригування митної вартості товарів № UA500100/2023/000025/2 від 16.06.2023 р., то з огляду на висновки суду у даній справі суд приходить до висновку, що така картка підлягає визнанню протиправною та скасуванню.

Відповідно до вимог ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із положеннями ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ФРІЗОН ТРЕЙД".

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 КАС України.

Також, представником позивача разом із позовними вимогами було заявлено клопотання про стягнення на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу у фіксованому розмірі 30000,00 грн.

Представником відповідача у поданому до суду відзиві на позов вказано, що гонорар представника позивача за надану правову допомогу у розмірі 30000,00 грн. є завищеним, становить о надмірний тягар для відповідача, та стягнення адвокатських витрат у зазначеній сумі не відповідає критеріям розумності та співмірності.

Надаючи оцінку вказаному клопотанню представника позивача, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Отже, суд зазначає, що положеннями ч.1 ст. 132 КАС України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Також суд зазначає, що згідно із положеннями ст.26 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Відповідно до ст.1 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Як визначено приписами ч.3 ст.27 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність передбачено, що до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Під час, розгляду справи встановлено, що між підприємством позивача та Адвокатським бюро Бідної Оксани Іванівни було укладено договір про надання правової допомоги №б/н від 14.07.2023. Згідно п.3.1 розділу 3 вказаного договору, розмір гонорару, який клієнт сплачує бюро за надану в межах цього договору правову допомогу, визначається сторонами у додатковій угоді у фіксованому розмірі.

Матеріали справи містять копію додаткової угоди №2 від 14.07.2023 року, якою визначено, що розмір гонорару бюро за надання правової допомоги складає 30 000,000 грн., який клієнт сплачує до кінця серпня 2023 року.

Платіжною інструкцією №124 від 24.07.2023 року підтверджено сплату підприємством позивача на користь адвокатського буро вартості отриманих послуг за довговором про надання правової допомоги від 17.07.2023 року.

Аналіз долучених до заяви документів свідчить, що в рамках надання послуг за договором про надання правової допомоги позивачу було надано послуги з професійної правничої.

Враховуючи положення ст. 134 КАС України суд зазначає, що до витрат на правову допомогу, які підлягають відшкодуванню позивачу належать ті, що пов`язані із розглядом справи.

Суд зазначає, що враховуючи вищевикладене та оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, визначеним статтями 19 та 20 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, а також враховуючи складність справи та предмет позову, співмірність складності справи та обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), а також конкретні обставини справи, суд приходить до висновку, що сума, заявлена позивачем щодо сплати професійної правничої допомоги не є співмірною із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), у зв`язку з чим слід дійти висновку про те, що заявлена позивачем до відшкодування сума у розмірі 30000,00 грн. є необґрунтованою, а отже суд вважає, що підлягає стягненню на користь позивача сума витрат на правову допомогу у розмірі 15000,00 грн.

Відтак, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви позивача про вирішення питання про судові витрати.

Також, на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 9906,97 грн.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 257-262, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ФРІЗОН ТРЕЙД" (вул. Морозова, буд. 7,м. Харків,61036) до Одеської митниці (вул. Лип Івана та Юрія, буд.21А, м. Одеса,Одеська область,65078) про визнання протиправними та скасувань рішення та картки відмови - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів UA500100/2023/000025/2 від 16.06.2023 та картку відмови UA500100/2023/000047 від 16.06.2023, прийняті Одеською митницею.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФРІЗОН ТРЕЙД" (вул. Морозова, буд. 7,м. Харків,61036, код ЄДРПОУ - 43974281) сплачену суму судового збору у розмірі 9906 (дев`ять тисяч дев`ятсот шість) грн. 97 коп. та суму витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці (вул. Лип Івана та Юрія, буд.21А, м. Одеса,Одеська область,65078, код ЄДРПОУ - 44005631).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Мельников Р.В.