Справа № 620/10006/23
Суддя: Клопот С.Л.
Дата ухвалення: 2023-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2023 року м.Чернігів Справа № 620/10006/23

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Клопота С.Л.,

при секретарі Шевченко А.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Ріпкинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області до Головного державного виконавеця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління МЮ Мусієнко О.Г., третя сторна, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Чернігівська окружна прокуратура про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

Ріпкинська селищна рада Чернігівського району Чернігівської області звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного державного виконавеця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління МЮ Мусієнко О.Г. та просить: визнати протиправною та скасувати Постанову головного державного виконавця відділу Примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерстваюстиції Мусієнко О.Г. від 28.06.2023 р. ВП № 71614038 про накладення штрафу.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що оскаржувана постанова про накладення штрафу прийнята відповідачем упереджено, та підлягає скасуванню, оскільки прийнята без урахування всіх обставин справи.

Відповідач подав відзив, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що згідно вимог частини третьої статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, не здійснювалося.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

28.06.2023, за невиконання рішення суду, Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління МЮ Мусієнко О.Г. на Ріпкинську селищну раду Чернігівського району Чернігівської області накладено штраф у розмірі 5100,00 грн.

Не погодившись з таким рішенням, позивач оскаржив його до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 19.04.2023 на виконання до відділу надійшов виконавчий лист Чернігівського окружного адміністративного суду № 620/6950/22 від 11.04.2023 про зобов`язання Ріпкинську селищну раду вжити заходи щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку під приміщенням Вишнівського будинку культури, захисної споруди цивільного захисту населення (протирадіаційне укриття) Вишнівського будинку культури, що знаходиться за адресою: вул. Венцова, 10, с. Вишневе Чернігівського (колишнього Ріпкинського) району Чернігівської області.

У зв`язку з тим, що виконавчий документ відповідав вимогам, встановленим статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», а також не було підстав для повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання, 20.04.2023 на підставі заяви стягувана у виконавчому провадже`йні ВІТ 71614038 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Копії постанов про відкриття виконавчого провадження направлені сторонам виконавчого провадження, як це передбачено ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження».

У відповідності до вимог ч. 6 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначано про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів.

20.04.2023 винесено постанову про стягнення виконавчого збору у відповідності до частини 4 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження».

20.04.2023 винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження керуючись статтею 42 Закону України «Про виконавче провадження» та відповідно до пункту 2 розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5.

08.05.2023 року надійшов лист від Ріпкинської селищної ради яким повідомлено, що 02.05.2023 року на адресу Чернігівського окружного адміністративного суду надіслано заяву про відстрочення виконання рішення суду у справі 620/6950/22. Зі змісту наданого повідомлення неможливо встановити які конкретні дії вжиті щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку під приміщенням Вишнівського будинку культури, захисної споруди цивільного захисту населення (протирадіаційне укриття) Вишнівського будинку культури, що свідчить про формальний підхід до виконання рішення суду 620/6950/22.

28.06.2023 державним виконавцем проведено перевірку виконання рішення суду внаслідок якої встановлено, що рішення не виконано та не надано доказів вчинення конкретних дій спрямованих на виконання рішення суду у справі 620/6950/22 та наявності поважних причин такого невиконання, про що складено відповідний акт.

28.06.2023 за невиконання рішення суду на боржника накладено штраф у розмірі 5100,00 грн. та надано 10-дениий строк для виконання судового рішення.

Також 28.06.2023 до Ріпкинської селищної ради направлено вимогу повідомити хід виконання рішення суду у справі 620/6950/22 та надіслати підтверджуючі документи.

10.07.2023 надійшов лист від Ріпкинської селищної ради яким повідомлено, що Ухвалою 620/6950/22 від 04.07.2023 виданою Чернігівським окружним адміністративним судом відстрочено виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.12.2022 у справі 620/6950/22 терміном до 21.12.2023.

12.07.2023 керуючись статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про відстрочення виконання рішення.

З поданих суду доказів вбачається, що боржником - Ріпкинською селищною радою, на виконання рішення суду у справі 620/6950/22 не було вжито жодних конкретних дій щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку під приміщенням Вишнівського будинку культури, захисної споруди цивільного захисту населення (протирадіаційне укриття) Вишнівського будинку культури, які б сприяли виконанню рішення та не надано документів які б підтверджували дії які вживаються на виконання рішення суду.

Боржником - Ріпкинською селищною радою, з моменту подання заяви про відстрочення виконання рішення суду і до моменту винесення ухвали 620/6950/22 від 04.07.2023 про відстрочення, не було вчинено жодних дій на виконання рішення суду.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими для виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно з ч .І ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами.

Принцип обов`язковості судових рішень також закріплений статтею 14 Кодексу адміністративного судочинства України, якою передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Конституційний Суд України, розглядаючи справу № 1-7/2013 у Рішенні від 26 червня 2013 року, звернув увагу на те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11- рп/2012).

Також обов`язкове виконання рішення суду, в тому числі, суб`єктами наділеними владними повноваженнями, покладається Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції" від 17.07.1997. Отже, її положення є обов`язковими для виконання Україною.

Стаття 6 вказаної Конвенції гарантує неухильність виконання рішення суду громадянами, юридичними особами та всіма органами влади України, до яких відноситься і Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області.

Тобто, рішення суду, яке набрало законної сили, повинно бути виконане, а інші обставини щодо його невиконання суперечать основним принципам права і до уваги не повинні прийматись. У протилежному випадку буде мати місце порушення принципу юридичної визначеності, що є одним із базових складових принципу верховенства права, визнаного Україною як на рівні Конституції, так і шляхом ратифікації Європейської Конвенції з прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02 червня 2016 року №1404-VIII "Про виконавче провадження" (надалі - Закон).

Згідно ст. 1 Закону, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 3 Закону передбачено, що примусовому виконанню підлягають рішення на підставі, зокрема виконавчих листів і наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 18 Закону, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Пунктом 16 ч. З ст. 18 Закону встановлено право виконавця під час здійснення виконавчого провадження накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних і посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Загальні умови виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення визначені ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження".

Оскільки за вказаним рішенням суду боржника зобов`язано вчинити необхідні дії щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку під приміщенням Вишнівського будинку культури, захисної споруди цивільного захисту населення (протирадіаційне укриття) Вишнівського будинку культури то його виконання було організовано державним виконавцем відповідно до вимог ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно із частиною другою статті 63 Закону, у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішенню протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до частини першої статті 75 Закону, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

З аналізу вказаних норм вбачається, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження. При цьому, умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Отже, постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону України "Про виконавче провадження", можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Основною функцією судового рішений є відновлення порушених прав позивача (стягувана). Заради цього відновлення Держава визначає пріоритет інтересів постраждало! сторони - стягувана, порушені права якої було визнано та поновлено судом і видано відповідний виконавчий документ.

Виходячи з викладеного, ураховуючи процес поновлення порушених прав позивача (стягувана) шляхом видачі відповідного виконавчого документу, законодавством у сфері примусового виконання рішень встановлений найвищий пріоритет прав стягувана у виконавчому провадженні у порівнянні з колом , боржника.

Принцип принцип обов`язковості судового рішення покладає на боржника обов`язок виконання судового рішення, яке набрало законної сили, не очікуючи відповідних дій державного виконавця.

В силу зазначеного правового принципу саме боржник повинен проявити достатню розумність і обачність для того, щоб уникнути негативних наслідків, пов`язаних із невиконанням судового рішення.

Відстрочення виконання рішення суду лише відсуває в часі момент повного виконання такого рішенні і не наділяє боржника правом не вживати дій до його виконання.

Оскільки рішення суду в повному обсязі без поважних причин не виконано, при цьому жодного доказу, що підтверджує вжиття заходів спрямованих на його виконання не надано, 28.06.2023 державним виконавцем правомірно винесена постанова про накладення штрафу, яка повністю відповідає вимогам Закону України "Про виконавче провадження".

При винесенні оскаржуваної постанови державний виконавець діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Жодних порушень норм чинного законодавства державним виконавцем не допущено, а тому підстави для скасування постанови відсутні.

Ураховуючи викладене, в задоволенні позовних вимог Ріпкинської селищної ради до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції необхідно відмовити в повному обсязі.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що в задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області необхідно відмовити повністю.

Керуючись статтями 72-74, 77, 139, 241-246, 262, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Ріпкинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області (вул.Святомиколаївська, буд.85,смт Ріпки,Чернігівська область,15000) до Головного державного виконавеця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління МЮ Мусієнко О.Г (пр-т.Миру, 43, м.Чернігів,14000), третя сторна, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Чернігівська окружна прокуратура (вул.Шевченка, 1, м.Чернігів,14000) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне судове рішення складено 04.10.2023.

Суддя С.Л. Клопот