Справа № 160/18142/23
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2023-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-
21 липня 2023 року представник ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 , в якій просить:
В обґрунтування позовної заяви представником позивача зазначено, що ОСОБА_1 проходить військову службу на посаді санітарного інструктора 5-го взводу 2-ої роти 4-го батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 .
Вказаний адвокатський запит був надісланий до військової частини з описом вкладеного від 25.05.2023 року за адресою: АДРЕСА_1 .
Представник ОСОБА_1 зазначає, що на дату подання позовної заяви відповіді на адвокатський запит не надано.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 липня 2023 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 10.04.2022 №30 ОСОБА_1 зараховано до особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду старшого стрільця 5 взводу охорони 2 роти охорони 4 батальйону охорони.
Відповідно до Бойового наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11.06.2022 №33 «Про взяття на облік об`єкти єдиної Транспортної системи України під охорону та оборону» організовано охорону та оборону такого об`єкту як залізничний металевий міст через залізничні колії перегону П`ятихатки-Дніпро, ст. Воскобійня.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 "Про введення воєнного стану в Україні" та №69 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".
Відповідно до статті 11 Закону України «Про критичну інфраструктуру» для цілей узгодження дій суб`єктів національної системи захисту критичної інфраструктури формується Реєстр об`єктів критичної інфраструктури. Збирання, узагальнення, попередній аналіз даних щодо об`єктів критичної інфраструктури та пропозиції щодо включення таких об`єктів до Реєстру в межах визначених секторів здійснюються секторальними органами у сфері захисту критичної інфраструктури. Реєстр формується та ведеться уповноваженим органом у сфері захисту критичної інфраструктури України на основі пропозицій суб`єктів національної системи захисту критичної інфраструктури. Після включення об`єкта до Реєстру секторальні органи у сфері захисту критичної інфраструктури повідомляють про це оператора об`єкта критичної інфраструктури для забезпечення паспортизації та захисту об`єкта критичної інфраструктури відповідно до вимог цього Закону.
З наведеного очевидно, що залізничний металевий міст через залізничні колії перегону П`ятихатки-Дніпро, станція Воскобійня, не належить до переліку об`єктів критичної інфраструктури в розумінні Закону України «Про критичну інфраструктуру» та не віднесений до реєстру об`єктів державного значення, що підлягають охороні та обороні в умовах надзвичайного стану і особливого періоду військовими частинами Державної спеціальної служби транспорту, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13 грудня 2000 року №1833-034 «Про затвердження переліків об`єктів державного значення, що підлягають охороні та обороні в умовах надзвичайного та особливого періоду».
Отже, твердження позивача, що він виконував бойове завдання з охорони та оборони об`єкту саме критичної інфраструктури в умовах воєнного стану в складі військової частини НОМЕР_1 , є помилковим.
Наказом Міністра оборони України від 25.01.2023 №44, яким внесено зміни до наказу Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018 року, не передбачено здійснення доплати за охорону важливих об`єктів, які не віднесені до об`єктів критичної інфраструктури в установленому порядку.
З урахуванням викладеного, представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
Позивач зазначає, що він з моменту відрядження, а саме з 10 червня 2022 року включений до складу сил і засобів для здійснення заходів здійснення заходів із забезпечення посилення особливо важливого об`єкту залізничного металевого місту через залізничні колії довжиною 83,15 метрів непарній колії 143 км ПК7 перегону П`ятихатки-Дніпро, ст. Воскобійня.
Для підтвердження зазначеного, ОСОБА_1 зміг отримати певні запитувані документи, які підтверджують, що позивач з червня 2022 року виконує бойові завдання та долучає до матеріалів справи: копію Витягу з бойового розпорядження від 14.06.2022 року №35, відповідно до змісту якого позивач був включений до складу сил і засобів для здійснення заходів здійснення заходів із забезпечення посилення особливо важливого об`єкту залізничного металевого місту через залізничні колії довжиною 83,15 метрів непарній колії 143 км ПК-7 перегону П`ятихатки-Дніпро, станція Воскобійня.
Крім того, у Витязі з бойового розпорядження наявні посилання на бойове розпорядження Адміністрації ДССТ від 02.06.2022 року №69, на виконання якого позивач у складі 5 взводу 2 роти 4 батальйону охорони був включений до складу сил і засобів для здійснення заходів із забезпечення посилення особливо важливого об`єкту залізничного металевого місту через залізничні колії довжиною 83,15 метрів непарній колії 143 км ПК-7 перегону П`ятихатки-Дніпро, станція Воскобійня.
А тому, на думку представника позивача, зазначені оригінали документів умисно не надаються суду відповідачем, оскільки є безумовною підставою нарахування та виплати додаткової винагороди позивачу та відповідно задоволення позовної заяви.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 - позивач, 17 жовтня 1983 року, РНОКПП НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 .
Судом встановлено, що Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 10.04.2022 року №30 ОСОБА_1 зараховано до особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду старшого стрільця 5 взводу охорони 2 роти охорони 4 батальйону охорони.
Відповідно до бойового наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11.06.2022 №33 «Про взяття на облік об`єкти єдиної Транспортної системи України під охорону та оборону» організовано охорону та оборону такого об`єкту як залізничний металевий міст через залізничні колії перегону П`ятихатки-Дніпро, станція Воскобійня.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 13.06.2022 року №100 молодший сержант ОСОБА_1 вважається таким, що з 01.06.2023 року посаду санітарного інструктора 5 взводу охорони 2 роти охорони 4 батальйону охорони прийняв та приступив до виконання службових обов`язків.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 14.06.2022 року №101 молодшого сержанта ОСОБА_1 відряджено для здійснення заходів із забезпечення посилення особливо важливого об`єкту біля станції Воскобійня.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 01.02.2023 року №36 молодший сержант ОСОБА_1 вибув у частину щорічної відпустки до міста Кривого Рогу Дніпропетровської області терміном на 10 діб.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 11.07.2023 року №222 молодшого сержанта ОСОБА_1 відряджено для здійснення заходів із забезпечення надійної охорони та оборони особливо важливого об`єкту транспортної системи України на об`єкт Таценки з об`єкту охорони станція Воскобійня.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 "Про введення воєнного стану в Україні" та №69 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".
З метою встановлення підстав невиплати додаткової винагороди у період часу з лютого 2023 року по теперішній час та надання документів, представник ОСОБА_1 підготував та направив до військової частини НОМЕР_1 адвокатський запит, в рамках якого просив:
надати завірену належним чином копію наказу про прийняття ОСОБА_1 на військову службу до військової частини НОМЕР_1 ;
надати належним чином оформлену довідку про розмір нарахованого та фактично виплаченого грошового забезпечення ОСОБА_1 з березня 2022 року по травень 2023 року (із зазначенням нарахованих та виплачених сум та складових грошового забезпечення щомісячно);
надати інформацію, чи було здійснене фінансування належних ОСОБА_1 сум до виплати щомісячної додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період з березня 2022 року по травень 2023 року;
надати завірену належним чином копію бойового розпорядження Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту від 02.06.2022 року №69;
надати завірену належним чином копію Витягу з наказу ССТ від 23.03.2023 року №82.
Адвокатський запит був надісланий до військової частини з описом вкладеного від 25 травня 2023 року.
Відповіді на адвокатський запит не було надано. При цьому ОСОБА_1 продовжує додержуватися бойового розпорядження Голови Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту №69 від 02.06.2022 щодо здійснення заходів із забезпечення посилення особливо важливого об`єкту залізничного металевого місту через залізничні колії довжиною 83,15 метрів по непарній колії 143 км ПК-7 перегону П`ятихатки-Дніпро, станції Воскобійня, отримуючи зброю, бойові накази та виходячи на бойові чергування.
Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
Згідно з частиною 1 статті 2 Закону України від 25.03.1992 року №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу", військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України від 20.12.1991 року №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Відповідно до частини 4 статті 9 Закону України від 20.12.1991 року №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 "Про введення воєнного стану в Україні" та №69 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 року була прийнята постанова №168, пунктом 1 якої встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Пунктом 5 постанови №168 передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування, застосовується з 24.02.2022.
Постанова Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 в спірному періоді мала декілька редакцій щодо предмета спору.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 2023 року №43 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168» були внесені зміни до Постанови №168, а саме: пункт 2-1 викладено в такій редакції: «встановити, що керівники відповідних міністерств та державних органів визначають порядок і умови виплати додаткової винагороди, одноразової грошової допомоги, розміри виплати додаткової винагороди в розмірі до 30000 гривень».

На виконання вищезазначених змін, наказом Міністра оборони України від 25 січня 2023 року №44 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30.01.2023 №177/39233), який набув чинності з 01 лютого 2023 року, внесені зміни до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018 року (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 року за №745/32197) - доповнено розділом XXXIV «Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану».

Відповідно до пункту 2 розділу XXXIV Порядку №260, на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в таких розмірах:

«30 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань):

у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України, які здійснюють управління діючими угрупованнями військ (сил) (далі - завдання у складі угруповань військ (сил), резерву, пунктів управління);

з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури згідно з бойовими розпорядженнями;

з всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій згідно з бойовими (логістичними) розпорядженнями.

Військовослужбовцям, які в установленому законодавством порядку відряджені до складу військових адміністрацій у районах ведення воєнних (бойових) дій для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, виплата додаткової винагороди здійснюється у розмірі 30 000 гривень».

При цьому, у зв`язку з введенням в дію наказу Міністра оборони України від 25 січня 2023 року №44, Департаментом соціального забезпечення Міністерства оборони України розроблено роз`яснення від 11.04.2023 №423/1932 "Окремих питань щодо виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого.2022 року №168".

Згідно з пунктом 6 «щодо переліку об`єктів критичної інфраструктури» роз`яснення від 11 квітня 2023 року №423/1932, перелік об`єктів критичної інфраструктури затверджений розпорядженням Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2022 року №1229-рс-ОП "Про затвердження переліку об`єктів критичної інфраструктури (І категорії критичності), які потребують першочергового прикриття від повітряних ударів противника".

Для виконання бойових (спеціальних) завдань з охорони та оборони об`єктів критичної інфраструктури військова частина отримує відповідне бойове розпорядження.

Перелік об`єктів державного значення, що підлягають охороні та обороні в умовах надзвичайного стану і особливого періоду військовими частинами Державної спеціальної служби транспорту затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13 грудня 2000 року №1833-034 «Про затвердження переліків об`єктів державного значення, що підлягають охороні та обороні в умовах надзвичайного та особливого періоду».

Залізничний металевий міст через залізничні колії перегону П`ятихатки-Дніпро, станція Воскобійня, не належить до переліку об`єктів критичної інфраструктури в розумінні Закону України «Про критичну інфраструктуру» та не віднесений до реєстру об`єктів державного значення, що підлягають охороні та обороні в умовах надзвичайного стану і особливого періоду військовими частинами Державної спеціальної служби транспорту, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13 грудня 2000 року №1833-034 «Про затвердження переліків об`єктів державного значення, що підлягають охороні та обороні в умовах надзвичайного та особливого періоду».

Так само відсутній вказаний об`єкт в переліку об`єктів критичної інфраструктури, затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 27.12.2022 №1229-рс-ОП.

Крім того, виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до пункту 2-1 Постанови №168, порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Підставою для виплати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168, є саме наказ командира, якому передує документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів, яким є один з таких документів:

бойовий наказ (бойового розпорядження);

журнал бойових дій (вахтового журналу) або журнал ведення оперативної обстановки або бойового донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постових відомостей (під час охорони об`єкту, на який було здійснено збройний напад, або артилерійський ракетний обстріл);

рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, КрМО, КаМО, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.

З урахуванням наявних в матеріалах справи копій бойових наказів та рапортів ОСОБА_1 безпосередньої участі в бойових діях не приймав, на охорону об`єкту критичної інфраструктури не направлявся.

Отже, підстави для виплати додаткової винагороди у спірний період були відсутні.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині визнання протиправної бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , додаткової винагороди в розмірі 30000 гривень щомісячно, відповідно до постанови КМУ №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 1 лютого 2023 року і по теперішній час є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, і, як наслідок, похідні вимоги в частині зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , додаткову винагороду в розмірі 30000 гривень щомісячно, відповідно до постанови КМУ №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 1 лютого 2023 року і по теперішній час також задоволенню не підлягають.

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) №303-A, пункт 29).

Статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для відмови в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 .

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

З урахуванням відмови в задоволенні адміністративного позову, питання щодо розподілу судових витрат судом не здійснюється.

Керуючись ст.ст.241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М. Олійник