Справа № 440/6119/23
Суддя: А.О. Чеснокова
Дата ухвалення: 2023-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

. 05 жовтня 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/6119/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чеснокової А.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в якій просить:

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача № 32 від 09 березня 2023 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах в порядку пункту 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

зобов`язати відповідача зарахувати періоди роботи з 14 березня 2003 року по 15 лютого 2006 року, з 16 лютого 2006 року по 20 січня 2015 року до стажу, який дає право на призначення пенсії в порядку пункту 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

зобов`язати відповідача зарахувати період догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку до загального страхового стажу.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що упродовж часу, достатнього для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, працював на роботах із шкідливими і важкими умовами праці та після досягнення 50 річного віку звернувся до відповідача із заявою про призначення відповідного виду пенсії, однак відповідач за результатами розгляду такого звернення не зарахував до пільгового страхового стажу ОСОБА_1 спірні періоди роботи та прийняв рішення про відмову у задоволенні вимог заявника. Переконання позивача у протиправності відмови органа Пенсійного фонду стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 22 травня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

23 червня 2023 року до суду надійшов відзив на позов, у якому відповідач проти позову заперечував, вказував на недостатність у позивача підтвердженої належним чином тривалості пільгового страхового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, а тому позовні вимоги вважає безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають. Пояснив, що надана на підтвердження пільгового страхового стажу довідка не може вважатись документом, який належним чином підтверджує періоди з 14 березня 2003 року по 15 лютого 2006 року, з 16 лютого 2006 року по 20 січня 2015 року роботи позивача на роботах зі шкідливими та важкими умовами праці, оскільки остання не містить керівника підприємства. При цьому довідка підписана заступником керівника з кадрових питань та побуту, повноваження якого на підписання таких довідок не підтверджені. Крім того, до загального страхового стажу позивача не зарахований період перебування ОСОБА_1 у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку через відсутність у свідоцтві про народження дитини відмітки про одержання паспорта та відсутності інших документів, а також відсутність інших документів, що підтверджують факт догляду непрацюючої матері за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 10 липня 2023 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, залучено Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Третя особа правом на подання письмових пояснень щодо заяв по суті справи не скористалась.

Справу за вказаним позовом розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 вказаного Кодексу.

Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Позивач досягла 50-річного віку ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією паспорта громадянина України.

ІНФОРМАЦІЯ_2 позивач народила дитину ОСОБА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 05 грудня 1991 року.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач перебувала у відпустці по догляду за дитиною ІНФОРМАЦІЯ_3 до досягнення нею трирічного віку.

Зазначений період не зарахований відповідачем до загального страхового стажу позивача.

Записами трудової книжки серії НОМЕР_2 від 28 червня 1990 року (далі - трудова книжка позивача) підтверджено, що ОСОБА_1 працювала на роботах зі шкідливими та важкими умовами праці впродовж періодів:

з 14 березня 2003 року по 15 лютого 2006 року,

з 16 лютого 2006 року по 20 січня 2015 року.

Зазначені періоди не зараховані відповідачем до пільгового страхового стажу позивача.

Пільговий стаж позивача на роботах зі шкідливими та важкими умовами праці підтверджується довідкою АТ "Кременчуцький сталеливарний завод" № 13 від 21 лютого 2023 року, копіями наказів про атестацію робочих місць, переліком робочих місць, робіт, професій та посад, яким підтверджено право на пільги та компенсації.

28 лютого 2022 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Полтавській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до принципу екстериторіального розподілу єдиної черги завдань, заява позивача розглядалась Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області, яке прийняло рішення № 32 від 09 березня 2023 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно з пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. В обґрунтуваннях зазначеного рішення вказано на те, що надана на підтвердження пільгового страхового стажу довідка не може вважатись документом, який належним чином підтверджує періоди з 14 березня 2003 року по 15 лютого 2006 року, з 16 лютого 2006 року по 20 січня 2015 року роботи позивача на роботах зі шкідливими та важкими умовами праці, оскільки остання не містить керівника підприємства. При цьому довідка підписана заступником керівника з кадрових питань та побуту, повноваження якого на підписання таких довідок не підтверджені. Крім того до загального страхового стажу позивача не зарахований період перебування ОСОБА_1 у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку через відсутність у свідоцтві про народження дитини відмітки про одержання паспорта та відсутності інших документів, а також відсутність інших документів, що підтверджують факт догляду непрацюючої матері за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Позивач, вважаючи вищевказане протиправним, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами пункту 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV /надалі - Закон № 1058-IV/ право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Пунктом 2 частини другої зазначеної статті передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до частини першої статті 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії /частина п`ята статті 45 Закон № 1058-IV/.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затверджено постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 /надалі - Порядок № 22-1/.

Згідно приписів Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема, документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах: довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, видана підприємством, установою, організацією відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу (у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах згідно з пунктами 1 - 6, 8 частини другої, частиною третьою статті 114 Закону та пунктом 23 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону). У разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника пільговий стаж підтверджується комісією з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, згідно з Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року № 18-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 року за № 1231/13105. Орган, що призначає пенсію, додає рішення цієї комісії; документи про проведення атестації робочих місць за умовами праці відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 "Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці" (для зарахування до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, періодів роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 або із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, після 21 серпня 1992 року).

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначеного закону постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі Порядок № 637).

Пунктами 1 та 2 Порядку № 637 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 18 Порядок № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Пунктом 20 цього Порядку № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Додатково в довідці наводяться такі відомості, зокрема стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном. Механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника визначено Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року № 18-1 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 року за № 1231/13105 (надалі - Порядок № 18-1).

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем на підтвердження наявності пільгового трудового стажу разом із заявою до органа Пенсійного фонду подано усі необхідні документи. При цьому, відомості трудової книжки належним чином підтверджують факт роботи позивача у спірних періодах на роботах із шкідливими та важкими умовами праці, а відтак останні підлягають включенню до стажу позивача, що враховується для призначення пенсії на підставі пункту 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV.

Разом із тим, орган Пенсійного фонду не зарахував до такого стажу позивача період його роботи з 14 березня 2003 року по 15 лютого 2006 року, з 16 лютого 2006 року по 20 січня 2015 року роботи позивача на роботах зі шкідливими та важкими умовами праці, з тих мотивів, що довідка № 13 від 21 лютого 2023 року не містить підпису керівника підприємства. При цьому довідка підписана заступником керівника з кадрових питань та побуту, повноваження якого на підписання таких довідок не підтверджені.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем на підтвердження наявності спеціального трудового стажу разом із заявою до органа Пенсійного фонду подано усі необхідні документи. При цьому, відомості трудової книжки належним чином підтверджують факт достатності у позивача пільгового стажу для призначення пенсії на підставі пункту 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV.

Крім того до загального страхового стажу позивача не зарахований період перебування ОСОБА_1 у відпустці для догляду за дитиною ІНФОРМАЦІЯ_3 до досягнення нею трирічного віку через відсутність у свідоцтві про народження дитини відмітки про одержання паспорта та відсутності інших документів, а також відсутність інших документів, що підтверджують факт догляду непрацюючої матері за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Суд критично оцінює такі обґрунтування територіального органа пенсійного фонду з огляду на таке.

За правилами частини другої статті 24 Закону України № 1058 передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Стаття 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (в редакції, що діяла станом на 05 листопада 1991 року) визначає види трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію. Так, пунктом "ж" статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (в редакції, що діяла станом на 05 листопада 1991 року) передбачено, що до стажу роботи зараховується також час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку.

Отже до 01 січня 2004 року до загального трудового стажу час догляду за дитиною до трьох років зараховується до страхового стажу матері, яка на час народження дитини не перебувала у трудових відносинах, на підставі свідоцтва про народження дитини.

При цьому пенсійне законодавство не передбачає для цього необхідності наявності у свідоцтві про народження дитини відмітки про одержання паспорта та відсутності інших документів, а також наявності інших документів, що підтверджують факт догляду непрацюючої матері за дитиною до досягнення нею трирічного віку, як на те вказано в спірному рішенні.

Слід зауважити, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення органом місцевого самоврядування конкретних підстав їх прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів їх прийняття. Недотримання законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії зумовлює його протиправність.

Відтак, період перебування ОСОБА_1 у відпустці для догляду за дитиною ІНФОРМАЦІЯ_3 до досягнення нею трирічного віку підлягає зарахуванню до її загального страхового стажу.

Завданням адміністративного судочинства, відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом вказаної правової норми, адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями визначеними статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

У дослідженому випадку судом надавалась оцінка правомірності відмови у призначенні пенсії за віком на підставі пункту 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV в межах мотивів, наведених відповідачем у спірному рішенні. Виходячи з предмету доказування у цій справі, суд не досліджував чи ці мотиви є вичерпними і чи дотримано позивачем усіх інших умов для призначення обраного виду пенсії.

Проаналізувавши вищевикладене, суд вважає достатніми підстави для визнання протиправним та скасування спірного рішення № 32 від 09 березня 2023 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах в порядку пункту 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зобов`язання відповідача зарахувати періоди роботи з 14 березня 2003 року по 15 лютого 2006 року, з 16 лютого 2006 року по 20 січня 2015 року до стажу позивача, який дає право на призначення пенсії в порядку пункту 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та зобов`язання відповідача зарахувати період догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку до загального страхового стажу позивача.

Отже, позов підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у загальному розмірі 1073,60 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 6-9, 77, 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, Миколаївська область, 54020, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області № 32 від 09 березня 2023 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах в порядку пункту 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати періоди роботи з 14 березня 2003 року по 15 лютого 2006 року, з 16 лютого 2006 року по 20 січня 2015 року до стажу ОСОБА_1 , який дає право на призначення пенсії в порядку пункту 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати період догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку до загального страхового стажу ОСОБА_1 .

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 ) судові витрати зі сплати судового збору загальному розмірі 1073 (одну тисячу сімдесят три) гривні 60 (шістдесят) копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, Миколаївська область, 54020, .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на це рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.О. Чеснокова