Справа № 400/4122/23
Суддя: Бульба Н.О.
Дата ухвалення: 2023-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2023 р. № 400/4122/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Бульби Н.О., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до:Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ,
про:визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , з позовними вимогами:

- визнати бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 протиправною щодо невиплати за квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2022 року, та січень, лютий, березень 2023 року ОСОБА_1 грошового забезпечення, у т. ч. додаткової грошової винагороди передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 його сина - військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України №884 від 30.11.2016;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 за період часу з квітня 2022 року по березень 2023 року грошове забезпечення, у т. ч. додаткову грошову винагороду, передбачену Постановою КМУ № 168 від 28.02.2022 року, його сина - військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_2 .

Позивач свої вимоги обґрунтував тим, що є батьком військовослужбовця ОСОБА_1 який проходив службу у військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_3 , та 04.04.2022 потрапив у полон. Позивач звернувся до військової частини з заявою про виплату йому грошового забезпечення сина, та до березня 2022 року отримував грошове забезпечення свого сина на банківський рахунок. Але, з квітня 2022 року виплати припинилися, оскільки ОСОБА_2 потрапив в полон з невідомих причин.

Ухвалою від 03.05.2023 суд відкрив провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Враховуючи воєнний стан та ведення бойових дій на території Миколаївської області, з метою безпеки учасників судового процесу, суд не призначав судового засідання, та розглянув справу без виклику сторін (в порядку письмового провадження).

Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов не скористався, жодних заяв до суду від відповідача не надходило.

Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до частини 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними в ній матеріалами.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

04.04.2022 ОСОБА_2 потрапив у полон в м. Маріуполь, Донецької області.

ОСОБА_1 (батько полоненого) звернувся до Військової частини НОМЕР_1 із заявою про виплату йому належного грошового забезпечення відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 884 від 30.11.2016.

У період з 28.02.2022 по 31.03.2023 військовою частиною НОМЕР_1 позивачу виплачувалось грошове забезпечення за його сина ОСОБА_2 .

З квітня 2022 року військовою частиною НОМЕР_1 виплати грошового забезпечення ОСОБА_1 не нараховувались.

24.03.2023 представниця позивача зверталась до військової частини НОМЕР_1 із адвокатським запитом щодо нарахування та виплати грошового забезпечення ОСОБА_2 його батьку.

Станом на дату подання позовної заяви відповіді позивач не отримав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Рішення відповідача (дії, вчиненні при його прийнятті) як суб`єкта владних повноважень, що є предметом цього позову, підлягають оцінці судом на відповідність критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.

Основні засади державної полiтики у сферi соцiального захисту вiйськовослужбовцiв та членiв iх сiмей визначає Закон України «Про соцiальний i правовий захист вiйськовослужбовцiв та членiв їх сiмей» вiд 20.12.1991 № 2011-ХІІ (далі - Закон № 2011-ХІІ).

Відповідно до ч. 6 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Дія цього пункту не поширюється на військовослужбовців, які добровільно здалися в полон, самовільно залишили військові частини (місця служби) або дезертирували зі Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.

Грошове забезпечення виплачується таким членам сімей військовослужбовців:

дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Виплата грошового забезпечення цим членам сімей здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців або їх звільнення, або визнання їх у встановленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини.

Наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (надалі - Наказ № 260), відповідно до п. п. 3 розділу ХХХ якого зазначено, що грошове забезпечення військовослужбовцям, захопленим у полон або заручниками (крім військовослужбовців, які здалися в полон добровільно), а також інтернованим в нейтральних державах або безвісно відсутнім, виплачується відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 № 884 (надалі - Порядок № 884), військовою частиною, в якій перебував на грошовому забезпеченні військовослужбовець.

Відповідно до Порядку №884 від 30.11.2016, за військовослужбовцями зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення (далі - грошове забезпечення) з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації).

Виплата грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, їх інтернування або звільнення, або визнання їх в установленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця із списків особового складу військової частини (установи, організації).

Згідно з матеріалами справи, позивачу припинили виплату грошового забезпечення сина ОСОБА_2 до отримання результатів службового розслідування щодо встановлення фактів добровільної здачі в полон особового складу військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_3 .

Відповідно до листа Державного бюро розслідувань від 23.03.2023 згідно з матеріалами кримінального провадження ОСОБА_2 04.04.2022 потрапив у полон до ворога. У кримінальному провадженні № 0000017 від 08.04.2022 повідомлення про підозру жодній особі не здійснювалось, обвинувальні акти до суду не направлялись, вказані рішення щодо ОСОБА_2 не ухвалювались.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кримінального кодексу України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

А тому, питання щодо встановлення фактів та вини особи за фактом добровільної здачі в полон віднесено до компетенції органів досудового розслідування та відповідного суду, який розглядає обвинувальний акт.

Отже, в даному випадку обставини вимушеного потрапляння в полон чи добровільної здачі в полон у визначеному законодавством порядку не встановлені. А тому, до цього часу, члени сім`ї військовослужбовця мають право на отримання грошового забезпечення полоненого.

На час розгляду справи доказів того, що старший лейтенант ОСОБА_2 добровільно здався у полон у матеріалах справи відсутні, а його вина ще має бути доведеною.

З урахуванням викладеного, позбавлення його сім`ї виплати грошового забезпечення до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон, суперечить вимогам ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів правомірності своїх дій, що є підставою для задоволення позову.

Позивач звільнений від сплати судового збору. Судові витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення його сина - військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_2 у період з квітня 2022 року по березень 2023 року, у т. ч. додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022.

3. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати і виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) за період з квітня 2022 року по березень 2023 року грошове забезпечення, у т. ч. додаткову грошову винагороду, передбачену Постановою КМУ № 168 від 28.02.2022, його сина - військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 06.10.2023.

Суддя Н.О. Бульба