Справа № 120/10460/23
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2023-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

06 жовтня 2023 р. Справа № 120/10460/23

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Альчук М.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовано протиправними діями відповідача щодо застосування показника середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки при здійсненні переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Так, позивачка зазначає, що відбулося саме призначення пенсії на підставі іншого закону. При цьому, позивачка вважає, що має право на пенсію з застосуванням середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року здійснення такого призначення.

Ухвалою про відкриття провадження від 24.07.2023 року судом, зокрема витребувано у відповідача докази, а саме, відомості щодо пенсійного забезпечення позивачки із відображенням у них перерахунків пенсій.

Головне управління Пенсійного фонду у Вінницькій області скористалося своїм правом на подання відзиву, у якому заперечило проти задоволення позовних вимог. Серед іншого, акцентує увагу на тому, що позивач реалізував своє право на призначення пенсії. Натомість заробітна плата за три попередні роки застосовується виключно при первинному призначенні пенсії та переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, якщо особа після призначення пенсії набула не менше як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії незалежно від перерв у роботі.

Окрім того, на виконання ухвали суду, відповідачем було надано клопотання від 23.08.2023 про приєднання до матеріалів справи пенсійної справи № 47 ОСОБА_1 .

Ознайомившись з матеріалами справи, суд встановив наступне.

Позивачка перебуває на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та з 13.07.2009 року їй призначено пенсію за віком відповідно до Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII "Про державну службу".

У подальшому, в автоматичному режимі з 01.03.2022 року позивачці було проведено перерахунок її пенсії з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Дізнавшись про здійснення переведення, 16.06.2023 року позивачка звернулася до відповідача із заявою про здійснення обрахунку призначеної пенсії з урахуванням показника середньої заробітної плати за 2019-2021 роки, як такій, що пенсію за віком призначено вперше.

Відповідач листом від 22.06.2023 року повідомив про те, що переведення пенсії здійснено у автоматичному режимі з огляду на збільшення розміру пенсійного забезпечення. Разом з тим, відповідач зазначив, що підстави для застосування показника заробітної плати за 2019-2021 роки відсутні, оскільки пенсія призначена та виплачується у відповідності до норм чинного законодавства.

Не погоджуючись із діями відповідача щодо застосування показника середньої заробітної плати за 2014-2016 роки, позивачка звернулася за захистом своїх прав до суду.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними.

Закон України від 09.07.2003 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV), розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV встановлено, що в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з приписами частини другої статті 40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn );

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Водночас ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-ІV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

Відповідно до ст. 10 Закону № 1058-ІV, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Окрім того, статтею 6 Закону України від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-ХІІ) передбачено, що особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

Так, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення державних службовців визначаються Законом України "Про державну службу".

Судом встановлено, що позивачці пенсію було призначено відповідно до Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII "Про державну службу" (далі- Закон № 3723-XII) .

Статтею 37 Закону № 3723-XII встановлено умови та порядок призначення пенсії відповідно до цього закону, а також розрахунок пенсійного забезпечення визначеного кола осіб.

Так, відповідно до положень цієї статті, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Суд акцентує увагу на тому, що пенсійне забезпечення у контексті цієї справи, здійснюється у межах різних законів. Так, вказані нормативно правові акти містять різні підстави для призначення пенсії та можливості їх виплати. Таким чином, у спірних правовідносинах фактично здійснюється призначення пенсії за іншим законом.

Відтак, позивачкою реалізовано її право на призначення пенсії відповідно до Закону № № 3723-XII, а право на призначення пенсії за віком на підставах Закону № 1058-IV виникає у неї лише на загальних засадах.

Суд наголошує, що у ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-ІV мова йде про переведення з одного виду пенсії на інший вид пенсії, які передбачені ст. 9 зазначеного Закону (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника).

Крім того, відповідно до абз. 4 ч. 2 ст. 40 Закону № 1058-ІV середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Судом враховано, що призначення пенсії за Законом № 1058-IV відбулося 01.03.2022 року без звернення позивачка з огляду на доцільність здіснення такого переведення, у зв`язку зі збільшенням розміру пенсійного забезпечення.

Так, відповідно до п. 4-7 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV особам, пенсії/щомісячне довічне грошове утримання яким призначені, зокрема відповідно до Закону України "Про державну службу", розмір яких з урахуванням перерахунку, передбаченого пунктом 4-3 цього розділу, розрахований за нормами цього Закону, буде більший, проводиться автоматичне, без їхнього звернення, переведення пенсії на умовах, передбачених цим Законом, за матеріалами пенсійних справ.

Відтак, пенсія за віком з 01.03.2022 року повинна була бути призначена на підставі положень ч. 2 ст. 40 Закону № 1058-ІV з урахування показника середнього заробітку за 2019-2021 роки.

Суд зазначає, що Верховний Суд у подібних правовідносинах неодноразово висловлював правову позицію щодо того, що у випадку, якщо особа, яка вже отримує пенсію за одним законом, виявила бажання отримувати пенсію, право на яку визначене іншим законом, то має місце саме призначення пенсії, а не переведення з одного виду пенсії на інший згідно із частиною 3 статті 45 Закону № 1058-IV, а тому має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії - пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 року у справі № 27/7522/17, від 18.08.2020 року у справі № 63/6611/17).

Також відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленій зокрема у постановах від 29.11.2016 року у справі № 133/476/15-а, від 14.02.2018 року у справі №465/5246/17, від 23.10.2018 у справі № 334/2653/17, від 13.12.2018 у справі №185/860/17, від 06.02.2019 року у справі № 33/1856/17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 року у справі № 76/5312/17, якщо особа отримувала пенсію за іншим Законом, звертається за призначенням пенсії згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», показник середньої заробітної плати має враховуватись за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії за Законом № 058-IV.

Таким чином, суд дійшов до висновку про протиправність дій органу Пенсійного фонду щодо нарахування пенсії за віком Закону № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 року.

Суд наголошує, що завданням адміністративного судочинства полягає у вирішенні судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Вказане досягається способом відновлення порушеного права, що має бути ефективним і таким, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Щодо строку звернення із визначеними позовними вимогами, суд вказує наступне.

У свою чергу, відлік строків для звернення до суду розпочинається з моменту, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про таке порушення своїх прав, крім випадків, якщо інше прямо не передбачено законом.

При застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та залишення без розгляду позовної заяви на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави.

Відтак, судом враховано, що призначення пенсії здійснено в автоматично режимі та, у зв`язку з незначною зміною розміру пенсійного забезпечення, позивачка дізналася про здійснення перерахунку лише самостійно звернувшись до органів Пенсійного фонду України та, отримавши відповідь від 16.06.2023 року.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що строк звернення до суду не порушено.

З урахуванням вищезазначеного, суд зазначає, що для захисту порушених прав позивача суд дійшов висновку про необхідність зобов`язати відповідача здійснити призначення та виплату пенсії за віком, яка відповідно до Закону № 1058-IV призначається вперше із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2019-2021 роки, з урахуванням виплачених сум.

Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності вчинених ним дій, а том вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають до задоволення, а заперечення відповідача суд відхиляє як безпідставні і такі, що суперечать чинному законодавству та фактичним обставинам справи.

Відтак, позовні вимоги підлягають до задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, задовольнити.

Визнати протиправними дії головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо нарахування ОСОБА_1 пенсії за віком згідно Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки.

Зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок і виплату з 01.03.2022 року пенсії за віком згідно Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні 2019-2021 роки.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, сплачений нею при зверненні до суду судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Альчук Максим Петрович