Справа № 280/1032/23
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2023-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 вересня 2023 року м. Дніпросправа № 280/1032/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Іванова С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15.05.2023 року в адміністративній справі №280/1032/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 15.05.2023 року позовну заяву задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо: зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 згідно даних трудової книжки та рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.02.2021 по справі № 331/18/21 відповідно наступних періодів роботи на Державному підприємстві "Державний проектний інститут "Запоріжцивільпроект": з червня 2010 року по грудень 2010 року включно; грудень 2012 року; з січня 2013 року по грудень 2013 року включно; з січня 2014 року по грудень 2014 року включно; з січня 2015 року по грудень 2015 року включно; з січня 2016 року по грудень 2016 року включно; з січня 2017 року по 16.03.2021 (дата набрання законної сили вищевказаним рішенням суду) включно; внесення до Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування інформації щодо страхового стажу ОСОБА_1 про періоди роботи на Державному підприємстві "Державний проектний Інститут "Запоріжцивільпроект", згідно даних трудової книжки та рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.02.2021 (справа № 331/18/21), наступних періодів роботи на Державному підприємстві "Державний проектний інститут "Запоріжцивільпроект": з червня 2010 по грудень 2010 включно; грудень 2012 року; з січня 2013 року по грудень 2013 року включно; з січня 2014 року по грудень 2014 року включно; з січня 2015 року по грудень 2015 року включно; з січня 2016 року по грудень 2016 року включно; з січня 2017 року по 16.03.2021 (дата набрання законної сили вищевказаним рішенням суду) включно. внесення до Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відповідної інформації щодо заробітної плати ОСОБА_1 за періоди: з січня 2016 року по лютий 2016 року згідно Судового наказу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07.05.2018 по справі № 331/2768/18 та довідки про заборгованість заробітної плати № 2-з від 27 січня 2017 р., яка міститься у матеріалах судової справи та на підставі якої винесено судове рішення; з лютого 2017 року по листопад 2017 року згідно Судового наказу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07.05.2018 по справі № 331/2767/18 та довідки про заборгованість заробітної плати № 30-з від 01 грудня 2017 року, яка міститься у матеріалах судової справи та на підставі якої винесено судове рішення; з грудня 2017 року по 16 березня 2021 року згідно Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24.12.2021 по справі № 331/3399/21 та документу "Заробітна плата ОСОБА_1 за грудень 2017 р., 2018 р., 2019 р., 2020 р., по 16 березня 2021 року", який засвідчений Жовтневим районним судом м. Запоріжжя 17 лютого 2022 року та міститься у матеріалах справи; здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі наданих в її заяві даних та доданих до неї документів. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 , згідно даних з трудової книжки та рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.02.2021 по справі № 331/18/21, наступні періоди роботи на Державному підприємстві "Державний проектний інститут "Запоріжцивільпроект": - з червня 2010 року по грудень 2010 року включно; грудень 2012 року; з січня 2013 року по грудень 2013 року включно; з січня 2014 року по грудень 2014 року включно; з січня 2015 року по грудень 2015 року включно; з січня 2016 року по грудень 2016 року включно; з січня 2017 року по 16.03.2021 включно. Зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області внести до Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування інформацію щодо страхового стажу ОСОБА_1 про наступні періоди роботи на Державному підприємстві "Державний проектний інститут "Запоріжцивільпроект", згідно даних трудової книжки та рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.02.2021 (справа 331/18/21): з червня 2010 року по грудень 2010 року включно; грудень 2012 року; з січня 2013 року по грудень 2013 року включно; з січня 2014 року по грудень 2014 року включно; з січня 2015 року по грудень 2015 року включно; з січня 2016 року по грудень 2016 року включно; з січня 2017 року по 16.03.2021 (дата набрання законної сили вищевказаним рішенням суду) включно. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області внести до Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відповідну інформацію щодо заробітної плати ОСОБА_1 за періоди: з січня 2016 року по лютий 2016 року згідно Судового наказу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07.05.2018 по справі № 331/2768/18 та довідки про заборгованість заробітної плати № 2-3 від 27 січня 2017 року, на підставі якої видано Судовий наказ; з лютого 2017 року по листопад 2017 року згідно Судового наказу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07.05.2018 по справі № 331/2767/18 та довідки про заборгованість заробітної плати № 30-з від 01 грудня 2017 року, на підставі якої видано Судовий наказ; з грудня 2017 року по 16 березня 2021 року згідно Рішення Жовтневого районного суду від 24.12.2021 справа 331/3399/21 та документу "Заробітна плата ОСОБА_1 за грудень 2017 р., 2018 р., 2019 р., 2020 р., по 16 березня 2021 року", на підставі якого винесено судове рішення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з врахуванням їй в страховий стаж наступних періодів роботи: з червня 2010 року по грудень 2010 року включно; грудень 2012 року; з січня 2013 року по грудень 2013 року включно; з січня 2014 року по грудень 2014 року включно; з січня 2015 року по грудень 2015 року включно; з січня 2016 року по грудень 2016 року включно; з січня 2017 року по 16.03.2021 року (дата набрання законної сили рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.02.2021 (справа № 331/18/21) включно та на підставі інформації щодо заробітної плати ОСОБА_1 за періоди: з січня 2016 року по лютий 2016 року згідно Судового наказу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07.05.2018 по справі № 331/2768/18 та довідки про заборгованість заробітної плати № 2-3 від 27 січня 2017 року, на підставі якої видано Судовий наказ; з лютого 2017 року по листопад 2017 року згідно Судового наказу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07.05.2018 по справі № 331/2767/18 та довідки про заборгованість заробітної плати № 30-з від 01 грудня 2017 року, на підставі якої видано Судовий наказ; з грудня 2017 року по 16 березня 2021 року згідно Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24.12.2021 справа № 331/3399/21 та документу "Заробітна плата ОСОБА_1 за грудень 2017 р., 2018 р., 2019 р., 2020 р. по 16 березня 2021 року", на підставі якої винесено судове рішення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовної заяви відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована неможливістю зарахування до страхового стажу позивача спірних періодів роботи позивача у Державному підприємстві «Державний проектний інститут «Запоріжцивільпроект» через відсутність факту сплати страхових внесків.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 01.06.2019 позивачу було призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

16.03.2021 згідно з Рішенням від 12.02.2021 Жовтневого районного суду м. Запоріжжя по справі № 331/18/21 про припинення трудових відносин між позивачем та Державним підприємством "Державний проектний інститут "Запоріжцивільпроект" її було звільнено за статтею 38 КЗпП України.

З інформації, що міститься в особистому кабінеті Пенсійного Фонду України, (Форма ОК-5) з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування щодо індивідуальних відомостей про застраховану особу (далі Реєстр) про позивача вбачається, що для розрахунку розміру призначеної їй пенсії враховані не всі періоди страхового стажу до дня її звільнення - 16.03.2021 (дата набрання законної сили рішенням суду про звільнення) та не врахована частково заробітна плата, інформація про яку міститься в Реєстрі. Крім того, не внесена до Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відповідна інформація щодо її заробітної плати за окремі періоди і не врахована при призначенні пенсії.

Так, згідно інформації, зазначеній в Реєстрі в страховий стаж позивача не враховані наступні періоди роботи: з червня 2010 року по грудень 2010 року включно; грудень 2012 року; з січня 2013 року по грудень 2013 року включно (у період з жовтня 2013 року по грудень 2013 року страховий стаж враховано частково: наявний лише запис про період роботи по цивільно-правововому договору на державному підприємстві «Запоріжжякомунекологія», але не відображений період роботи за основним місцем роботи на Державному підприємстві «Державний проектний інститут «Запоріжцивільпроект»); з січня 2014 року по грудень 2014 року включно; з січня 2015 року по грудень 2015 року включно; з січня 2016 року по грудень 2016 року включно; з січня 2017 року по 16.03.2021 включно.

В особистому кабінеті позивача (Форма ОК-5) зазначена інформація про розмір заробітної плати за основним місцем роботи на Державному підприємстві "Державний проектний інститут "Запоріжцивільпроект" за періоди: з червня 2010 року по грудень 2010 року включно; грудень 2012 року; з січня 2013 року по грудень 2013 року включно; з січня 2014 року по грудень 2014 року включно; з січня 2015 року по серпень 2015 року включно; з березня 2016 року по грудень 2016 року включно; січень 2017 року, але вказана заробітна плата не врахована при нарахуванні пенсії позивачу.

За період з вересня 2015 року по лютий 2016 року, а також з лютого 2017 року по 16 березня 2021 року - день звільнення позивача з підприємства інформація про розмір заробітної плати відсутня.

01 cерпня 2022 року позивач звернулась до відповідача із заявою про: зарахування до страхового стажу позивача згідно даних в її трудовій книжці та рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.02.2021 по справі № 331/18/21, вказаного в даній заяві, копія якого була додана до неї та подавалась раніше в Олександрівське відділення Пенсійного фонду в м. Запоріжжі, відповідно не враховані періоди роботи в Державному підприємстві «Державний проектний інститут «Запоріжцивільпроект»; внесення до Реєстру інформації щодо страхового стажу позивача не відображеного в ньому про періоди роботи в Державному підприємстві «Державний проектний інститут «Запоріжцивільпроект», згідно даних трудової книжки та рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.02.2021 (справа 331/18/21); внесення до Реєстру відповідної інформації щодо заробітної плати позивача за періоди: з січня 2016 року по лютий 2016 року згідно Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07.05.2018 по справі 331/2768/18 та довідки про заборгованість заробітної плати №2-з від 27 січня 2017 року, яка міститься у матеріалах судової справи та на підставі якої винесено судове Рішення; з лютого 2017 року по листопад 2017 року згідно Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07.05.2018 по справі 331/2767/18 та довідки про заборгованість заробітної плати № 30-з від 01 грудня 2017 року, яка міститься у матеріалах судової справи та на підставі якої винесено судове Рішення; з грудня 2017 року по 16 березня 2021 року згідно Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24.12.2021 по справі 331/3399/21 та документу - розрахунку «Заробітна плата ОСОБА_1 за грудень 2017 р., 2018 р, 2019 р., 2020 р., по 16 березня 2021 року», який міститься у матеріалах справи та на підставі якого винесено судове рішення; здійснення перерахунку пенсії з врахуванням вищезазначених періодів та нарахованої заробітної плати, як тієї, що відображена в Реєстрі так і щодо якої надано додатково документи. Листом від 15 серпня 2022 року, який позивач отримала 23 серпня 2022 року, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області надало відповідь, що пенсія розрахована вірно, період роботи з 01.01.2004 підтверджується довідкою із бази даних Реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Крім того, відповідач повідомив, що враховуючи, що сплата страхових внесків роботодавцем-страхувальником позивача з 01.02.2017 відсутня, зарахувати періоди роботи з 01.02.2017 по дату винесення рішення суду підстави відсутні. Щодо заробітної плати відповідь в листі відповідача взагалі не міститься. Позивач розцінює цей лист, як відмову і не погодившись з цим, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Встановлено, що разом із заявою позивач надав до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області відсутні в останнього документи для належного перерахування пенсії, в тому числі судові рішення та первинні документи роботодавця-страхувальника позивача, які слугували підставою для ухвалення цих рішень. Але, зазначені документи відповідачем не розглянуті та не враховані.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Статтею 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Так, відповідно до статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

За змістом статті 20 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до статті 106 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Отже, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника, який здійснив нарахування цього внеску та утримання його із заробітної плати позивача.

Таким чином, внаслідок невиконання Державним підприємством «Державний проектний інститут «Запоріжцивільпроект» обов`язку по сплаті страхових внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції стосовно того, що позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при перерахунку пенсії позивача періодів його роботи на такому підприємстві.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 3 травня 1996 року, ратифікована Законом України від 14 вересня 2006 року № 137-V, яка набрала чинності з 1 лютого 2007 року, визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (п. 23 ч. I). Ратифікувавши вказану Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині I Хартії.

Таким чином, право особи на отримання пенсії, як складова частина права на соціальний захист, є конституційним правом особи, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії за спірний період не є підставою для позбавлення позивача права на зарахування цього стажу та перерахунок пенсії.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм права висловлена Верховним Судом у постановах від 27 березня 2018 року по справі №208/6680/16-а, від 24 травня 2018 року по справі №490/12392/16-а, від 27 лютого 2019 року по справі № 638/5795/17.

Таким чином, з огляду на встановлені обставини у справі, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом у судовому засіданні під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про задоволення адміністративного позову прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування рішення суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321,322 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з складення в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.М. Іванов