Справа № 380/9426/23
Суддя: Кисильова Ольга Йосипівна
Дата ухвалення: 2023-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/9426/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2023 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

розглянувши у письмовому провадженні у місті Львові за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Стрийського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Стрийського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі відповідач), у якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо взяття на облік та призову позивача на військову службу під час мобілізації;

- зобов`язати відповідача виключити позивача із військового обліку.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ОСОБА_1 12.04.2023 пройшов військово-лікарську комісію у ІІ відділі (м. Миколаїв) Стрийського РТЦК та СП (м. Стрий), за висновками якої позивач визнаний придатним до військової служби та взятий на військовий облік. Разом із тим, відповідно до посвідчення про приписку до призовної дільниці ОСОБА_1 визнаний не приданим до військової служби та знятий із військового обліку, про що поставлено відповідну відмітку.

Позивач зазначає, що згідно із відомостями, викладеними у витязі з протоколу від 16.09.1999 № 143-2815, йому встановлений діагноз "олігофренія та дебільність", та скеровано на стаціонарне лікування до Державного Львівського обласного дитячого психо-неврологічного диспансеру, де ОСОБА_1 перебуває на "Д" обліку з 2004 року.

Стверджує, що відповідно до довідки від 06.09.2010, виданої ОСОБА_1 , позивач визнаний непридатним до проходження військової служби за ст. 71 п. "в" відповідно до наказу Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402 та знятий з військового обліку військовозобов`язаних з 17.08.2006. Зазначає також, що відповідно до виписного епікризу від 26.09.2005 у позивача встановлений діагноз "остеохондроз хребта" та "попереково-крижовий радикуліт".

28.04.2023 представник позивача надіслав відповідачу адвокатські запити № АЗ/29/04-23 та №АЗ/30/04-23 про надання копії висновку Військово-лікарської комісії щодо ОСОБА_1 , а також документів, що стали підставою для його прийняття, однак, станом на момент звернення із адміністративним позовом до суду відповідь на адвокатські запити позивач не отримав.

Із наведених підстав вважає дії відповідача щодо взяття позивача на військовий облік й призов на військову службу під час мобілізації протиправними, тому просить задовольнити позовні вимоги повністю.

Ухвалою від 05.05.2023 позовна заява залишена без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків.

Ухвалою від 11.05.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників та запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження, які наявні у відповідача.

15.05.2023 відповідач отримав ухвалу від 11.05.2023 про відкриття провадження у справі.

Відповідач не скористався наданим йому правом подання відзиву, і станом на день розгляду справи відзив на позовну заяву до суду не надійшов.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши подані сторонами документи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, про що свідчить паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 .

Зі змісту витягу з протоколу від 16.09.1999 № 143-2815 вбачається, що ОСОБА_1 постановлений діагноз - "олігофренія в стадії дебільності".

Відповідно до скерування від 23.08.2004 на стаціонарне обстеження до ОДЛНД ОСОБА_1 перебуває на "Д" обліку з 2004 року.

Як вбачається із Виписного епікризу від 26.09.2005 ОСОБА_1 встановлений діагноз "остеохондроз хребта" та "попереково-крижовий радикуліт".

Відповідно до посвідчення про приписку до призовної дільниці, ОСОБА_1 10.01.2006 пройшов медичну комісію і визнаний непридатним до військової служби.

Згідно із довідкою від 06.09.2010, виданою військовим комісаром Жидачівсько-Миколаївського ОРВК, ОСОБА_1 визнаний непридатним до проходження військової служби за ст. 71 "в" відповідно до наказу Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402 та знятий з військового обліку військовозобов`язаних з 17.08.2006. Довідка видана у зв`язку із відсутністю бланків військових квитків.

28.04.2023 представник позивача звернувся до Стрийського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки із адвокатськими запитами № АЗ/29/04-23 та № АЗ/30/04-23 щодо надання копії висновку Військово - лікарської комісії, а також документів, що стали підставою для його прийняття щодо ОСОБА_1 .

08.05.2023 Стрийський РЦК та СП листом № 2463 надав відповідь на адвокатський запит вх. № 3037, зазначивши, що проходження громадянином ОСОБА_1 військово-лікарської комісії відбувалось в порядку та на основі діючого чинного законодавства. В процесі якого були взяті до уваги всі скарги, обстеження та стан здоров`я громадянина ОСОБА_1 - по факту скарг на здоров`я чи додаткові обстеження від нього не поступало. Таким чином, відповідно до Наказу МОУ від 14.08.2008 № 402 громадянину ОСОБА_1 було прийняте рішення про придатність до військової служби. В результаті чого, 20.04.2023 рекрут ОСОБА_1 мобілізований на військову службу у в/ч НОМЕР_2 .

Не погоджуючись з діями відповідача щодо взяття на військовий облік та призовом на військову службу під час мобілізації, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо незаконних дій відповідача, суд враховує таке.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-ХІІ), положення якого суд застосовує в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.

За змістом ч. 1, ч. 3 ст. 1 Закону № 2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом (ч. 5 ст. 1 Закону № 2232-XII).

Згідно з абз. 1 ч. 10 ст. 1 Закону № 2232-ХІІ громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема, проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії районного (міського) військового комісаріату.

Частиною 2 ст. 2 Закону № 2232-ХІІ визначено, що проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України.

Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (ч. 7 ст. 1 Закону № 2232-XII).

Частиною 6 ст. 2 Закону № 2232-XII визначені такі види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Частиною 13 ст. 2 Закону № 2232-XII передбачено, що громадяни України, які приписуються до призовних дільниць, направляються для підготовки до військової служби, особи, які призиваються або приймаються на військову службу, приймаються на службу у військовому резерві, під час проведення мобілізації, проходять обов`язковий медичний огляд.

У свою чергу, правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначені Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 № 3543-XII (далі - Закон № 3543-XII), положення якого суд застосовує в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до ч. 8 ст. 4 Закону № 3543-ХІІ, з моменту оголошення мобілізації (крім цільової) чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Статтею 22 Закону № 3543-XII визначені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації, за правилами ч. 3 та ч. 5 якої під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки).

Призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин.

Доводи позивача щодо протиправності взяття його на військовий облік ґрунтуються на тому, що ОСОБА_1 не підлягає призову на військову службу під час мобілізації у зв`язку із визнанням його у 2006 році непридатним до проходження військової служби за станом здоров`я.

З огляду на вказану обставину, позивач вважає протиправними дії відповідача щодо призову його на військову службу та взяття на військовий облік.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.

Статтею 23 Закону № 3543-ХІІ передбачені підстави для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Згідно з ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-ХІІ не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані:

заброньовані на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України;

визнані в установленому порядку особами з інвалідністю або відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін до шести місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії);

жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років;

жінки та чоловіки, які самостійно виховують дитину (дітей) віком до 18 років;

жінки та чоловіки, опікуни, піклувальники, прийомні батьки, батьки-вихователі, які виховують дитину з інвалідністю віком до 18 років;

жінки та чоловіки, опікуни, піклувальники, прийомні батьки, батьки-вихователі, які виховують дитину, хвору на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дитину, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, що підтверджується документом, виданим лікарсько-консультативною комісією закладу охорони здоров`я в порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, але якій не встановлено інвалідність;

жінки та чоловіки, на утриманні яких перебуває повнолітня дитина, яка є особою з інвалідністю I чи II групи;

усиновителі, опікуни, піклувальники, прийомні батьки, батьки-вихователі, на утриманні яких перебувають діти-сироти або діти, позбавлені батьківського піклування, віком до 18 років;

зайняті постійним доглядом за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), які за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребують постійного догляду;

які мають дружину (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи;

опікуни особи з інвалідністю, визнаної судом недієздатною; особи, зайняті постійним доглядом за особою з інвалідністю I групи; особи, зайняті постійним доглядом за особою з інвалідністю II групи або за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд;

народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим;

працівники органів військового управління (органів управління), військових частин (підрозділів), підприємств, установ та організацій Міністерства оборони України, Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Національної поліції України, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро України, Державного бюро розслідувань, Державної виконавчої служби України, Управління державної охорони України;

інші військовозобов`язані або окремі категорії громадян у передбачених законом випадках.

Особи з інвалідністю, а також особи, зазначені в абзацах четвертому - дванадцятому частини першої цієї статті, у зазначений період можуть бути призвані на військову службу за їхньою згодою і тільки за місцем проживання.

Призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають також:

здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, асистенти-стажисти, аспіранти та докторанти, які навчаються за денною або дуальною формами здобуття освіти;

наукові і науково-педагогічні працівники закладів вищої та фахової передвищої освіти, наукових установ та організацій, які мають вчене звання та/або науковий ступінь, і педагогічні працівники закладів професійної (професійно-технічної) освіти, закладів загальної середньої освіти, за умови що вони працюють відповідно у закладах вищої чи фахової передвищої освіти, наукових установах та організаціях, закладах професійної (професійно-технічної) чи загальної середньої освіти за основним місцем роботи не менш як на 0,75 ставки;

жінки та чоловіки, чиї близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати, дід, баба або рідний (повнорідний, неповнорідний) брат чи сестра) загинули або пропали безвісти під час проведення антитерористичної операції з числа:

військовослужбовців або працівників утворених відповідно до законів України військових формувань, що захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, які загинули або пропали безвісти під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення;

працівників підприємств, установ, організацій, які залучалися до забезпечення проведення антитерористичної операції та загинули або пропали безвісти під час забезпечення проведення антитерористичної операції безпосередньо в районах та у період її проведення;

осіб, які загинули або пропали безвісти під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, за умови що в подальшому такі добровольчі формування були включені до складу утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів;

осіб, які загинули або пропали безвісти під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах її проведення у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, але в подальшому такі добровольчі формування не були включені до складу утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів, і виконували завдання антитерористичної операції у взаємодії з утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами.

Особи, зазначені в абзацах четвертому - восьмому частини другої цієї статті, у зазначений період можуть бути призвані на військову службу за їхньою згодою.

Не підлягають призову на військову службу під час часткової мобілізації протягом шести місяців з дня звільнення з військової служби військовозобов`язані з числа громадян, які проходили військову службу за призовом під час мобілізації та були звільнені зі служби у запас (крім військовослужбовців, зарахованих на службу у військовому оперативному резерві першої черги). Такі особи у зазначений період можуть бути призвані на військову службу за їх згодою.

Таким чином, стаття 23 Закону № 3543-ХІІ містить виключний перелік осіб, які не підлягають призову на військову службу, зокрема, особи, визнані в установленому порядку особами з інвалідністю або відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін до шести місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії).

У зв`язку з введенням Указом Президента України № 65/2022 від 24.02.2022 в Україні воєнного стану, з метою запровадженням та виконанням заходів вказаного правового режиму, направлених на забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", та на виконання Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 "Про загальну мобілізацію" здійснюється призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації.

У свою чергу, призову на військову службу під час мобілізації підлягають всі військовозобов`язані, за виключенням осіб, перелік яких визначений у ст. 23 Закону № 3543-XII.

За правилами ч. 1, ч. 5 ст. 33 Закону № 2232-XII військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.12.2016 № 921 затверджений Порядок організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних (далі - Порядок № 921).

Відповідно до п. 2 Порядку № 921 військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави та полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, підприємств, установ та організацій щодо фіксації, накопичення та аналізу військово-облікових даних призовників і військовозобов`язаних із відображенням їх у військово-облікових документах, а також здійснення контролю за дотриманням призовниками і військовозобов`язаними, посадовими особами державних органів, підприємств, установ та організацій встановлених правил військового обліку.

Згідно із п. 3 ч. 6 ст. 37 Закону № 2232-XII виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (підлягають громадяни України, які визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку.

Суд встановив, що згідно із посвідченням про приписку до призовної дільниці, виданого на ім`я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , 10.01.2006 позивач пройшов медичну комісію та визнаний непридатним до військової служби. Також розділ ІІ посвідчення містить відмітку про прийняття на військовий облік 10.01.2006.

Разом з цим, згідно із довідкою від 06.09.2010, виданою військовим комісаром Жидачівсько-Миколаївського ОРВК, ОСОБА_1 визнаний непридатним до проходження військової служби за ст. 71 "в" відповідно до наказу Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402 та знятий з військового обліку військовозобов`язаних з 17.08.2006. ВОС 999000 А. Довідка видана у зв`язку із відсутністю бланків військових квитків.

Відмітка у військовому квитку ВОС 999000 А свідчить про обмежену придатність особи до проходження військової служби.

Таким чином, ОСОБА_1 у 2006 році визнаний непридатним до несення військової служби та знятий з військового обліку.

Суд зауважує, що надані позивачем документи не містять відмітки про виключення позивача із військового обліку, як це передбачено п. 3 ч. 6 ст. 37 Закону № 2232-XII у разі визнання непридатним до військової служби .

Як визначено статтею 23 Закону № 3543-ХІІ не підлягають призову на військову службу під час мобілізації, особи, визнані в установленому порядку особами з інвалідністю або відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін до шести місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії).

Отже, не підпадають під мобілізацію військовозобов`язані, визнані відповідно до висновку ВЛК тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я або ж повністю непридатними з виключенням з військового обліку.

На виконання ухвали суду від 11.08.2023 про витребування додаткових доказів, відповідач надіслав корінець повістки, яку ОСОБА_1 отримав під розписку 12.04.2023; копію довідки ВЛК Стрийського районного ТЦК та СП від 12.04.2023 № 691896; копію картки обстеження та медичного огляду № 933 від 12.04.2023; витяг з наказу Стрийського районного ТЦК та СП від 17.04.2023 № 109 про призов з 20.04.2023 солдата ОСОБА_1 ; облікову картку до військового квитка.

Зі змісту довідки ВЛК Стрийського районного ТЦК та СП від 12.04.2023 № 691896 та картки обстеження та медичного огляду № 933 від 12.04.2023 суд встановив, що ОСОБА_1 за результатами медичного огляду, проведеного військово-лікарською комісією 12.04.2023, визнаний придатним до військової служби.

Таким чином, суд встановив, що на виконання ч. 13 ст. 2 Закону № 2232-XII, якою передбачений обов`язковий медичний огляд громадян України, які, зокрема, призиваються або приймаються на військову службу під час проведення мобілізації, відповідач здійснив медичний огляд позивача 12.04.2023 та ВЛК визнала ОСОБА_1 придатним до військової служби.

Стрийський районний ТЦК та СП, маючи висновки ВЛК про придатність позивача до проходження військової служби, видав наказ від 17.04.2023 № 109 про призов з 20.04.2023 солдата ОСОБА_1 .

Натомість, згідно із довідкою від 06.09.2010, виданою військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 визнаний непридатним до проходження військової служби за ст. 71 "в" відповідно до наказу Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402 та знятий з військового обліку військовозобов`язаних з 17.08.2006.

Звертаючись до суду із цим позовом, ОСОБА_1 стверджує, що має такі захворювання, які перешкоджають проходження ним військової служби. Натомість відповідач не взяв до уваги факт визнання позивача непридатним до військової служби та здійснив призов позивача на військову службу.

Тобто, у даному випадку, позивач фактично не погоджується із результатами медичного огляду, проведеного військово-лікарською комісією 12.04.2023, за результатами якої він визнаний придатним до військової служби.

Суд зауважує, що позивач не надав суду жодних доказів того, що проходячи медичний огляд 12.04.2023 ОСОБА_1 надав на розгляд ВЛК довідку від 06.09.2010 та інші документи, якими підтверджений факт визнання його непридатним до військової служби.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази про стан здоров`я позивача, суд вважає, що в межах даного спору не здобуто доказів того, що медичні документи, якими позивач визнаний непридатним до проходження військової служби, були розглянуті відповідачем при вчиненні дій, що оскаржуються.

У свою чергу законодавство, яке регулює порядок взяття громадян на військовий облік не наділяє територіальні центри комплектування та соціальної підтримки повноваженнями ревізувати висновки ВЛК щодо придатності чи непридатності особи до військової служби.

Дії чи рішення ВЛК можуть бути оскаржені особою до ВЛК вищого рівня або до суду.

При цьому, слід зауважити, що за правовими висновками Верховного Суду у постанові від 12.06.2020 у справі № 810/5009/18 до повноважень суду не належить надання оцінки діагнозу на предмет того, чи підпадає він під дію статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби з посиланням на п. 3.13 глави 3 розділу II Положення № 402.

Беручи до уваги досліджені судом докази, та враховуючи правове регулювання спірних правовідносин, суд вважає, що позивач обрав неналежний спосіб захисту порушеного права, оскільки, у даному випадку, спірними є висновки ВЛК щодо визнання ОСОБА_1 придатним до військової служби.

З огляду на викладене вище та за встановлених обставин, суд не вбачає у діях відповідача щодо взяття позивача на військовий облік ознак протиправності.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову ОСОБА_1 у задоволенні позову.

За правилами ст. 139 КАС України у разі відмови у задоволенні позову судовий збір не підлягає стягненню на користь позивача.

Керуючись ст. 159, 139, 241-246, 250 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до Стрийського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Кисильова О.Й.