Справа № 120/8444/22
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2023-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/8444/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Альчук М.П.

Суддя-доповідач - Біла Л.М.

05 жовтня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Матохнюка Д.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 12 липня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 06.01.2023 року визнано протиправною бездіяльність Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції щодо не виготовлення та не надання до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області оновлених довідок про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2020 року, станом на 01.01.2021 року, та станом на 01.01.2022 року. А також зобов`язано Центрально-Західне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції виготовити та надати до головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області оновлені довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2020 року, станом на 01.01.2021 року та станом на 01.01.2022 року відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України № 2262-12 від 09.04.92 року "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб", статті 9 Закону України від 20.12.91 №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та із врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військове звання та всіх інших щомісячних видів грошового забезпечення, розмір яких визначається із застосуванням розміру посадового окладу шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого на 01 січня календарного року (станом на 01.01.2020 року, станом на 01.01.2021 року та станом на 01.01.2022 року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" для проведення з 01.02.2020 року, з 01.02.2021 року та станом на 01.02.2022 року перерахунку основного розміру пенсії.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2023 року вказане рішення залишено без змін.

31.05.2023 року на адресу Вінницького окружного адміністративного суду надійшло клопотання від представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі та про накладення штрафу.

Заява мотивована тим, що в довідці, виданій відповідачем на виконання рішення суду, не зазначено відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військове звання, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2021 року, на 01.01.2022 року на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови КМУ від 30.08.2017 року № 704, а також процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій, для проведення перерахунку його основного розміру пенсії з 01.02.2021 року, 01.02.2022 року.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 06.06.2023 року задоволено заяву позивача та зобов`язано Центрально-Західне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції протягом 15 днів з часу отримання цієї ухвали подати суду звіт про виконання рішення суду у справі № 120/8444/22.

На виконання вказаної ухвали, Центрально-Західним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України подано звіт про виконання Вінницького окружного адміністративного суду від 06.01.2023 року.

Зі змісту поданого звіту зокрема слідує, що відповідачем рішення суду від 06.01.2023 року виконано в повному обсязі. При обрахунку складових грошового забезпечення, зазначених в оновленій довідці, застосовано, прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, а також працівників податкових і митних органів: з 1 січня - 2102 гривні, що однаковий як на 2020, 2021, 2022 роки.

Ухвалою від 12.07.2023 року Вінницький окружний адміністративний суд постановив прийняти звіт Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції про виконання судового рішення від 06.01.2023 року у справі № 120/8444/22.

Висновки суду за результатами розгляду звіту мотивовані тим, що під час розгляду цієї справи між сторонами був відсутній спір щодо того, який із прожиткових мінімумів (прожитковий мінімум для працездатних осіб чи для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, а також працівників податкових і митних органів), повинен застосовуватись при виготовленні оновленої довідки станом, зокрема на 01.01.2021 року та 01.01.2022 року.

Не погодившись із вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та постановити нове рішення, яким відмовити у прийнятті звіту.

За правилами п.п.1,2 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Згідно з частинами 2, 3 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

У ст. 370 КАС України закріплено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

За змістом положеннями частин 1, 2 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу (ч. 8 ст. 382 КАС України).

Відповідно до частини 1 статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Системний аналіз зазначених вище норм дає підстави для висновку, що приписами статей 382, 383 КАС України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Вказані правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (стаття 382 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Відтак, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, у відповідності до КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі № 806/2143/15.

Як слідує із заяви про зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення по справі № 120/8444/22 позивачем зазначено, що в оновленій довідці відомості про розміри посадового окладу, окладу за військове звання мають визначатись шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 року, на 01.01.2021 року, на 01.01.2022 року на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови КМУ від 30.08.2017 року № 704, а також процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій, для проведення перерахунку його основного розміру пенсії з 01.01.2020 року, 01.02.2021 року, 01.02.2022 року. Тобто, на переконання позивача розрахунок мав би застосувати установлений прожитковий мінімум для працездатних осіб, тобто з 01.01.2020 року - 2102 грн., 01.01.2021 року - 2270 грн, а з 01.01.2022 року - 2481 грн.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що при обрахунку складових грошового забезпечення, зазначених в оновленій довідці, відповідачем застосовано, прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, а також працівників податкових і митних органів: з 1 січня - 2102 гривні, що однаковий як на 2020, 2021, 2022 роки.

Окрім того, складові розміру грошового забезпечення обраховані, виходячи з відповідних тарифних коефіцієнтів та відсоткових розмірів окремих видів грошового забезпечення за посадами осіб рядового і начальницького складу, установ виконання покарань та державних підприємств, слідчих ізоляторів, що підтверджено відповідною інформацією, доданою відповідачем.

Тобто, в даному випадку, колегія суддів приходить до висновку, що подана позивачем в порядку ст.382 КАС України заява про встановлення судового контролю, стосується саме порядку виконання судового рішення, а тому мала б подаватися в порядку статті 383 КАС України.

Вказане узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постанові від 18 травня 2022 року (справа № 480/2378/21).

Надаючи правову оцінку доводам апелянта про те, що для розрахунку складових грошового забезпечення при виготовленні довідки, відповідач повинен був взяти прожитковий мінімум в розмірі з 01.01.2020 року - 2102 грн., 01.01.2021 року - 2270 грн, а з 01.01.2022 року - 2481 грн., колегія суддів вказує на наступне.

Згідно з ст.7 Закону України "Про Державний бюджет на 2021 рік" регламентовано, що у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - 2189 гривень, з 1 липня - 2294 гривні, з 1 грудня - 2393 гривні, а для основних соціальних і демографічних груп населення:

дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень;

дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень;

працездатних осіб: з 1 січня - 2270 гривень, з 1 липня - 2379 гривень, з 1 грудня - 2481 гривня;

працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді: з 1 січня - 2102 гривні;

працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівникам інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами: з 1 січня - 2102 гривні;

працездатних осіб, який застосовується для визначення посадового окладу прокурора окружної прокуратури: з 1 січня - 1600 гривень;

осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 1769 гривень, з 1 липня - 1854 гривні, з 1 грудня - 1934 гривні.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про Державний бюджет на 2022 рік" установлено у 2022 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - 2393 гривні, з 1 липня - 2508 гривень, з 1 грудня - 2589 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення:

дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні;

дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні;

працездатних осіб: з 1 січня - 2481 гривня, з 1 липня - 2600 гривень, з 1 грудня - 2684 гривні;

працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді: з 1 січня - 2102 гривні;

працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, а також працівників податкових і митних органів: з 1 січня - 2102 гривні;

працездатних осіб, який застосовується для визначення посадового окладу прокурора окружної прокуратури: з 1 січня - 1600 гривень;

осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 1934 гривні, з 1 липня - 2027 гривень, з 1 грудня - 2093 гривні.

Як вбачається із наданих відповідачем відомостей та письмових пояснень на виконання ухвали суду про встановлення судового контролю, при обрахунку складових грошового забезпечення, зазначених в оновленій довідці, застосовано прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, а також працівників податкових і митних органів: з 1 січня - 2102 гривні, що однаковий як на 2020, 2021, 2022 роки.

Проте, на переконання позивача, відповідач мав би застосувати установлений прожитковий мінімум для працездатних осіб, тобто з 01.01.2021 року - 2270 грн, а з 01.01.2022 року - 2481 грн.

В свою чергу, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що під час розгляду даної справи між сторонами був відсутній спір щодо того, який із прожиткових мінімумів (прожитковий мінімум для працездатних осіб чи для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, а також працівників податкових і митних органів), повинен застосовуватись при виготовленні оновленої довідки станом, зокрема на 01.01.2021 року та 01.01.2022 року.

Вказане свідчить, що заява позивача про встановлення судового контролю містить ознаки нового спору, і в разі її задоволення суд першої інстанції при розгляді звіту про виконання судового рішення, міг вийти за межі зобов`язань, встановлених цим судовим рішенням.

Тобто позивачем обрано невірний спосіб захисту шляхом подання заяви в порядку ст.382 КАС України.

Варто також звернути увагу і на те, що як свідчить зміст постанови Верховного Суду від 06.02.2023 у справі №160/2775/22, касаційним судом досліджувалося питання наявності у позивача права на отримання довідки про розміри грошового забезпечення для перерахунку пенсії за формою, що передбачена додатком 2 до Порядку №45, з урахуванням оновлених даних про розмір посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, які визначаються шляхом застосування пункту 4 постанови №704 із використанням для їх визначення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік). І хоча судом першої інстанції вказано, з яких конкретно сум, повинен здійснюватися обрахунок грошового забезпечення, правова оцінка рішенню в цій частині Верховним Судом не надавалася, оскільки вказана обставина не входила до предмету касаційного оскарження.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає вірною позицію суду першої інстанції про наявність підстав для прийняття звіту відповідача про виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 06.01.2023 року у справі № 120/8444/22.

Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваної ухвали.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 12 липня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Гонтарук В. М. Матохнюк Д.Б.