Справа № 480/7405/23
Суддя: С.М. Глазько
Дата ухвалення: 2023-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

06 жовтня 2023 року Справа № 480/7405/23

Суддя Сумського окружного адміністративного суду Глазько С.М., розглянувши в приміщенні суду в м. Суми клопотання представника Сумського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про залишення позовної заяви без розгляду по справі за позовом ОСОБА_1 до Сумського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Сумського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, у якій просить:

- визнати протиправними дії Сумського територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 з 24.02.2022 по 05.06.2022 основних видів грошового забезпечення без урахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого на 01.01.2022;

- зобов`язати Сумський територіальний центр комплектування та соціальної підтримки здійснити з 24.02.2022 по 05.06.2022 перерахунок та виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого на 01.01.2022, для обчислення посадового окладу та окладу за військовим званням, із урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено її розгляд проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

У подальшому, представником відповідача було подано до суду клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, яка вмотивована тим, що станом на дату звернення позивача до суду - 10.07.2023 з вищезазначеними вимогами, а також на час вирішення судом питання про відкриття провадження у справі чинною є процесуальна норм законодавства, яка визначає тримісячний строк для звернення до суду з такими вимогами. Вважає, що суд має застосовувати саме строк, визначений нормою, яка має чинність станом на час вчинення певної процесуальної дії. Відтак вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи поданого представником відповідача клопотання, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до частини першої та другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Положення статті 122 КАС України не містять норми, які б врегульовували порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці (суддівської винагороди).

За приписами частин першої та другої статті 233 КЗпП України, в редакції чинній на час виникнення указаного позивачем періоду нарахувань, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення.

У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Офіційне тлумачення положення указаної норми надав Конституційний Суд України у рішеннях від 15 жовтня 2013 року №8-рп/2013 і №9- рп/2013.

Так, у рішенні від 15 жовтня 2013 року №8-рп/2013 (справа № 1-13/2013) Конституційний Суд України дійшов висновку, що в аспекті конституційного звернення, положення частини другої статті 233 КЗпП України у системному зв`язку з положеннями статей 1, 12 Закону України «Про оплату праці» необхідно розуміти так, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, зокрема й за час простою, який мав місце не з вини працівника, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.

Згідно з пунктом 2.1 мотивувальної частини вказаного рішення поняття «заробітна плата» і «оплата праці», які використано у законах, що регулюють трудові правовідносини, є рівнозначними в аспекті наявності у сторін, які перебувають у трудових відносинах, прав і обов`язків щодо оплати праці, умов їх реалізації та наслідків, що мають настати у разі невиконання цих обов`язків.

Верховний Суд, надаючи оцінку поняттям «грошова винагорода», «одноразова грошова допомога при звільненні» та «оплата праці» і «заробітна плата», які використовується у законодавстві, що регулює трудові правовідносини, виснував, що вказані поняття є рівнозначними.

Під заробітною платою, яка належить працівникові, або, за визначенням, використаним у частині другій статті 233 КЗпП України, належною працівнику заробітною платою необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

З прийняттям Закону України від 01 липня 2022 року № 2352-ІХ, який набрав чинності 19 липня 2022 року, зокрема, змінено редакцію статті 233 КЗпП України.

Проте на момент ненарахування та невиплати позивачу основних видів грошового забезпечення без урахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого на 01.01.202 за спірний період, частина друга статті 233 КЗпП України діяла в редакції, якою строк звернення працівника до суду з позовом про стягнення належної йому при звільненні заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці не обмежувався будь-яким строком.

Відповідний правовий висновок було викладено у постанові Верховного Суду від 27 квітня 2023 року у справі № 300/4201/22 та від 27 квітня 2023 року у справі № 420/14777/22, який підлягає застосуванню до спірних правовідносин, оскільки фактичні обставини цих справ щодо справи, яка розглядається, в частині періоду з серпня 2021 року по червень 2022 року, є подібними, а відповідна судова практика - релевантною.

Крім того, суд наголошує, що відповідно до пункту першого глави XIX «Прикінцеві положення» КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

І лише постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України.

У той же час, з позовом до суду позивач звернувся через відділення поштового зв`язку 10.07.2023, тобто в межах строку звернення до суду.

З огляду на вказане, суд вважає, що станом на час звернення до суду з цим позовом, позивачем строк звернення не пропущено. А тому клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 248,256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника Сумського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про залишення позовної заяви без розгляду по справі №480/7405/23 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і окремо оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної скарги на судове рішення, прийняте за наслідками розгляду справи.

Суддя С.М. Глазько