Справа № 520/20534/23
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2023-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

27 вересня 2023 року № 520/20534/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мельникова Р.В.,

за участю секретаря судового засідання - Лапіної Ю.В.,

представника позивача - Савельєва В.В.,

представника відповідача - Красноруцької Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- скасувати рішення Головного управління ДПС у Харківській області без дати та номеру "Про анулювання реєстрації та виключення з Реєстру платників єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 )".

В обґрунтування позову зазначено, що рішення Головного управління ДПС у Харківській області без дати та номеру "Про анулювання реєстрації та виключення з Реєстру платників єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 )" є протиправним та таким, що порушує права позивача, а відтак підлягає скасуванню. Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 16.08.2023 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження в зазначеній справі.

Представником відповідача через канцелярію суду було подано відзив на позовну заяву, в якому вказано, що відповідач проти заявленого позову заперечує з підстав його необґрунтованості та недоведеності. Також, представником відповідача із посиланням на норми Податкового кодексу України вказано, що 12.01.2022 позивачем було подано податкову декларацію платника єдиного податку та самостійно розраховано податкові зобов`язання суму єдиного податку, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду в розмірі 33466,21 грн., яку не було сплачено. Також, згідно з даними інформаційного ресурсу ДПС ІТС «Податковий блок» в інтегрованій картці платника податків значиться податковий борг за кодом бюджетної класифікації 18050400, який становив 33466,21 грн. Посадовими особами контролюючого органу було проведено камеральну перевірку позивача щодо порушення умов перебування на спрощеній системі оподаткування, під час якої було встановлено порушення позивачем умов перебування на спрощеній системі оподаткування, а саме не здійснення платником податків переходу на сплату інших податків і зборів у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів. У зв`язку з встановленням вказаних обставин та порушень, стосовно позивача було прийнято рішення від 11.04.2023 року №00/7727/24-03 про анулювання реєстрації та виключення з Реєстру платників єдиного податку. Відтак, відповідачем не було допущено порушень прав позивача.

Ухвалою суду від 31.08.2023 року ухвалено розгляд справи №520/20534/23 за вищевказаним позовом здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено розгляд справи в спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду.

Представник позивача в судове засідання прибув, позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання прибув, проти заявленого позову заперечував з підстав його необґрунтованості та недоведеності.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову, суд встановив наступне.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , є суб`єктом господарювання та перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Харківській області, включений до Реєстру платників єдиного податку з 01.01.2016 платником 3 групи за ставкою 5% та використовував вид економічної діяльності 68.20 надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого майна.

Під час розгляду справи встановлено доводи позивача стосовно того, що 04.05.2023 p., поштовим відправленням № 249, ним було отримано рішення ГУ ДПС у Харківській області без номера та дати «Про анулювання реєстрації та виключення з Реєстру платників єдиного податку фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 )», відповідно до якого з 01.04.2023 р. Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 виключено з Реєстру платників єдиного податку.

В якості правової підстави для прийняття зазначеного рішення вказано порушення абз. 8 пп. 298.2.3 п.298.2 ст.298 Податкового кодексу України та п. 299.10 ст.299 Податкового кодексу України - не здійснення платником податку переходу на сплату інших податків і зборів у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів. Також, в якості підстави прийняття рішення зазначено акт камеральної перевірки від 03.04.2023 р. № 8161/20-40-24-03-06, який був отриманий позивачем в одному поштовому конверті з рішенням.

Під час розгляду справи судом було встановлено, що Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 12.01.2022 було подано податкову декларацію платника єдиного податку та самостійно розраховано податкові зобов`язання (рядок 14) суму єдиного податку, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду (рядок 12 рядок 13) в розмірі 33466,21 грн., яку не було сплачено.

Згідно з даними інформаційного ресурсу ДПС ІТС «Податковий блок» в інтегрованій картці платника податків значиться податковий борг на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів: IV квартал 2022 року та I квартал 2023 року, податковий борг за кодом бюджетної класифікації 18050400 становив 33466,21 грн.

Посадовими особами Головного управління ДПС у Харківській області на підставі п.п.75.1.1 п.75.1 ст.75, ст.76, п.86.2 ст.86, п. 299.11 ст.299 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку щодо порушення умов перебування на спрощеній системі оподаткування платника єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 ), за результатами якої складено акт перевірки від 03.04.2023 р. №8161/20-40-24-03-06.

Відповідно до висновків акту перевірки від 03.04.2023 р. №8161/20-40-24-03-06 камеральною перевіркою встановлено порушення умови перебування ФОП ОСОБА_1 на спрощеній системі оподаткування в частині порушення приписів абз. 8 п.п.298.2.3 п.298.2 ст.298 та абз. 3 п.299.10 ст.299 Податкового кодексу України не здійснення платником податків переходу на сплату інших податків і зборів у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів; відповідно до абз.3 п. 299.10, п.299.11 ст. 299 Податкового кодексу України реєстрація платника єдиного податку ОСОБА_2 підлягає анулюванню шляхом виключення з Реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу з 01.04.2023 року.

Отже, за результатами перевірки відповідачем прийнято рішення від 11.04.2023 року №00/7727/24-03 про анулювання реєстрації та виключення з Реєстру платників єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в якому вказано, що підставою для анулювання реєстрації та виключення з Реєстру платників єдиного податку позивача є наявність податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів абз. 8 пп. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 Податкового кодексу України, п. 299.10 ст. 299 Податкового кодексу України.

Позивач, не погодившись із вказаним рішенням, скористався правом його адміністративного оскарження та 09.05.2023 р. направив скаргу до Державної податкової служби України.

Рішенням Державної податкової служби України №18771/6/99-00-06-01-01-06 від 12.07.2023 p. було відмовлено в задоволенні скарги позивача.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом .

Позивач, вважаючи зазначене рішення контролюючого органу протиправним звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам та запереченням проти них, суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів п.291.2 статті 291 Податкового кодексу України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - ПК України) спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Пунктом 291.3 ст. 291 ПК України визначено, що юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Порядок реєстрації та анулювання реєстрації платників єдиного податку визначено статтею 299 ПК України, відповідно до пункту 299.1 якої реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

Відповідно до п.299.2 ст. 299 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, веде реєстр платників єдиного податку, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками єдиного податку.

У пункті 291.3 статі 291 ПК України визначено, що юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Згідно з пунктом 291.4 статі 291 ПК України суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності поділяються на чотири групи платників єдиного податку.

Як передбачено пп.3 п.291.4 ст.291 ПК України до третьої групи платників єдиного податку належать: фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, не обмежена та юридичні особи - суб`єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми, у яких протягом календарного року обсяг доходу не перевищує 1167 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Відповідно до п. 293.3. ст. 293 ПК України, відсоткова ставка єдиного податку для платників третьої групи встановлюється у розмірі: 1) 3 відсотки доходу - у разі сплати податку на додану вартість згідно з цим Кодексом; 2) 5 відсотків доходу - у разі включення податку на додану вартість до складу єдиного податку.

Положеннями п. 36.1 ст. 36 ПК України визначено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податків обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядки та строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Згідно з вимогами пункту 54.1 статті 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Підпунктом 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 ПК України передбачено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Приписами абз. 2 п. 294.1 ст. 294 ПК України визначено, що податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку третьої групи є календарний квартал.

Згідно із п. 294.2 ст. ст. 294 ПК України податковий (звітний) період починається з першого числа першого місяця податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем останнього місяця податкового (звітного) періоду.

Пунктом 38.1 ст. 38 ПК України визначено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до п. 295.3. ст. 295 ПК України, платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.

Відповідно до п. 299.11 ст. 299 ПК України визначено, що у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.

За приписами п. 299.10 статті 299 ПК України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу, у разі, зокрема, у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 цього Кодексу. Згідно з абз. 8 п.п. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 ПК України визначено, що платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, зокрема, у разі наявності податкового боргу у розмірі, що перевищує суму, визначену абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу, на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів.

Відтак, з аналізу вищевказаних норм вбачається, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у встановлених законом випадках. При цьому прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку можливе лише на підставі проведеної перевірки відповідного платника податку та встановлених в ході останньої порушень, відповідно до яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування, бути платником єдиного податку.

Таким чином, під час розгляду справи судом встановлено, що контролюючим органом під час проведення камеральної перевірки позивача було встановлено порушення позивачем умови перебування на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності в частині порушення приписів абз. 8 пп. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 та п. 299.10 ст. 299 ПКУ, а саме не здійснення платником податків переходу на сплату інших податків і зборів у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів.

Суд зазначає, що під час розгляду справи позивачем не було надано до суду пояснень або доказів стосовно відсутності несплаченої узгодженої суми грошового зобов`язання з єдиного податку протягом двох послідовних кварталів.

Натомість, як зазначено під час розгляду справи представником позивача, прийняте рішення є незаконним у зв`язку з невідповідністю форми останнього вимогам законодавства, з огляду на позбавлення його права подати заперечення на акт перевірки та у зв`язку з наявністю форс-мажорних обставин, передбачених ПК України. Так, в позовній заяві позивач зазначає, що оскаржуване рішення не містить присвоєного номеру та дати прийняття, що є безумовною вадою офіційного документу.

Надаючи оцінку вказаним доводам представника позивача суд зазначає, що норми Податкового кодексу України не передбачають встановлення певної форми рішення про анулювання реєстрації платника податку. Таке рішення надається платнику податків у письмовій формі за підписом керівника контролюючого органу з обов`язковим зазначенням підстав для анулювання реєстрації платника єдиного податку.

В той же час, під час розгляду справи судом встановлено, що прийняте оскаржуване рішення має присвоєний номер 00/7727/24-03 та дату прийняття 11.04.2023, що ідентифікує цей документ.

А отже, оскаржуване рішення містить всі необхідні реквізити.

Стосовно доводів представника позивача щодо позбавлення можливості подання заперечень на акт перевірки суд зазначає, що під час розгляду справи до суду не надано та судом самостійно не встановлено доказів наявності у позивача будь-яких доказів або пояснень, які б могли вплинути на обставини встановленого порушення або подальшого прийняття спірного рішення. Таких доказів позивачем не було надано і під час розгляду справи.

В той же час, суд зазначає, що Верховним Судом у постанові від 22.08.2023 року у справі №808/2511/17 було надано оцінку твердженням позивача про порушення відповідачем пункту 86.7 статті 86 ПК України у зв`язку із складенням акту перевірки і оспорюваних рішень в один день, чим його позбавлено права подати свої заперечення, з приводу чого Верховний Суд зауважив, що підставами для скасування таких рішень можуть бути не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу. Відтак, Судом вказано, що доводи скаржника щодо недотримання відповідачем процедури проведення перевірки не можуть бути самостійною та беззаперечною підставою для скасування винесених за її результатами рішень про застосування штрафних санкцій за умови підтвердженого порушення позивачем строку сплати єдиного внеску і подання звітів про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Враховуючи зазначену позицію Верховного Суду, суд вважає доводи позивача необґрунтованими та такими, що не підлягаю врахуванню.

Стосовно доводів позивача щодо не здійснення відповідачем попереднього направлення акту перевірки на його адресу суд зазначає наступне.

Приписами п.п. 69.2 п. 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) та п. 69.21 п.69 підрозділу 10 розділу XX ПК України чинної на даний час) визначено, що документ, надісланий контролюючим органом до електронного кабінету, вважається врученим платнику податків, якщо він сформований з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги".

Під час розгляду справи представником відповідача було надано пояснення та вказано, що на виконання норми Податкового кодексу України, контролюючим органом було надіслано в приватну частину ІТС «Електронний кабінет» позивача матеріали перевірки (акт перевірки був надісланий 03.04.2023 та рішення 11.04.2023), про що свідчать скріншоти з ІТС «Управління документами» по відправці матеріалів перевірки в приватну частину ІТС «Електронний кабінет», які були долучені відповідачем до матеріалів справи.

Відтак, враховуючи вказані пояснення представника відповідача, суд зазначає, що надані до суду докази підтверджують повідомлення та обізнаність платника податків із складеним актом перевірки та прийнятим рішенням.

Стосовно доводів представника позивача щодо анулювання реєстрації платником єдиного податку з 01.04.2023 р., тобто «заднім числом», суд зазначає наступне.

Приписами п. 299.11 ст. 299 ПК України передбачено, що у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення.

Під час розгляду справи судом встановлено, що в ході проведення камеральної перевірки позивача в акті перевірки було встановлено наявність податкового боргу на кожне перше число місяця, протягом двох послідовних кварталів: IV кварталу 2022 року та I кварталу 2023 року, а відтак, анулювання реєстрації платника єдиного податку проведено з першого числа місяця, наступного за I кварталом 2023 року, тобто з 01 квітня 2023 року.

Стосовно доводів позивача щодо позбавлення можливості отримувати доходи від підприємницької діяльності, здавати податкову звітність та сплачувати податки, втрати бухгалтерських документів, офісного обладнання та електронних ключів під час бойових дій в м. Харкові суд зазначає, що на підтвердження останніх позивачем не було надано до суду будь-яких доказів.

Крім того, суд зазначає, що Законом України № 2173 від 01 квітня 2022 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо адміністрування окремих податків у період воєнного, надзвичайного стану» п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України доповнено п.п. 69.28, яким встановлюються правила на підтвердження платником податків даних, визначених у податковій звітності в разі втрати ним первинних документів через бойові дії та окупацію.

Так, у разі втрати та/або неможливості вивезення первинних документів платник податків подає до контролюючого органу в довільній формі повідомлення про неможливість вивезення первинних документів, в якому зазначаються обставини, що призвели до втрати та/або неможливості вивезення первинних документів, податкові (звітні) періоди, а також загальний перелік первинних документів (за можливості із зазначенням реквізитів).

Суд наголошує, що позивачем, у відповідності до п.п.69.28 п. 69 ПК України не надано до суду доказів подання до контролюючого органу повідомлення про підтвердження втрати первинних документів. Крім того, до суду не було подано жодного доказу, який би підтверджував доводи позивача, викладені в позовній заяві щодо евакуації з м. Харків, втрати офісного обладнання, електронних ключів та неможливості сплати податків, а саме актів про втрату або пошкодження майна та довідок з правоохоронних органів.

В той же час, суд зазначає, що позивачем під час розгляду справи не було подано до суду доказів неможливості сплати податку в сумі 33466,21 грн.

Стосовно посилань позивача на Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, затверджений Наказом Міністерства фінансів України від 29.07.2022 № 225 (далі - Порядок) щодо неможливості виконання платником податків податкових обов`язків суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 розділу II Порядку до платників податків, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, які на дату набрання чинності цим Порядком мають можливість подати до контролюючого органу заяву та документи (копії документів), інформацію про відсутність можливості виконання податкових обов`язків, застосовуються такі правила.

У разі неможливості виконання платником податків податкового обов`язку, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, платник податків подає не пізніше 30 вересня 2022 року заяву про відсутність такої можливості разом з вичерпним переліком документів (копій документів), інформації, які передбачені Переліком документів, що підтверджують неможливість платника податків - фізичної особи, зокрема самозайнятої особи, своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 29 липня 2022 року № 225 (далі - Переліки документів) до контролюючого органу в порядку передбаченому пунктом 8 цього розділу.

Відповідно до п. 7 розділу II Порядку платники податків, які не подали у строки, встановлені пунктами 3 та 4 цього розділу, заяви у довільній формі та відповідних документів (копії документів), що підтверджують неможливість виконання податкового обов`язку, передбаченого Кодексом або іншим законодавством, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи або щодо яких контролюючий орган прийняв вмотивоване рішення щодо можливості своєчасного виконання таким платником податків свого податкового обов`язку, вважаються такими, що мають можливість своєчасно виконати податкові обов`язки у терміни, визначені Кодексом або іншим законодавством, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п. 8 розділу II Порядку платники податків подають до контролюючого органу заяву та документи в електронній формі шляхом надсилання через Електронний кабінет або у паперовій формі шляхом подання до контролюючого органу за місцем податкової адреси або будь-якого сервісного центру контролюючого органу, або надсилання поштою з повідомленням про вручення.

Відтак, вказані посилання позивача не можуть вважатися судом належними та обґрунтованими, оскільки твердження позивача про право подання зазначеної заяви та документів одночасно з набуттям можливості виконання одного із податкових обов`язків (реєстрації податкової накладної, подання звітності, сплати невиконаного податкового зобов`язання тощо) таким платником податку, передбачених Кодексом або іншим законодавством, контроль за виконанням якого покладено на контролюючий орган, але не пізніше 60 календарних днів з першого дня місяця, наступного за місяцем відновлення таких можливостей платника податків, не підтверджується належними та допустимими доказами, які підтверджують фактичну дату зупинення чи відновлення господарської діяльності позивачем.

Крім того, суд зазначає, під час розгляду справи встановлено, що у позивача податковий борг виник ще до початку повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, тобто до 24 лютого 2022 року, а позивач зобов`язаний був виконати своє податкове зобов`язання по сплаті узгодженої суми єдиного податку ще у строк до 21.02.2022.

Відтак, на переконання суду, відсутні підстави для скасування рішення Головного управління ДПС у Харківській області №00/7727/24-03 від 11.04.2023 року "Про анулювання реєстрації та виключення з Реєстру платників єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 )".

Відповідно до положень ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 257-262, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057) про скасування рішення - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлено 04 жовтня 2023 року.

Суддя Мельников Р.В.