Справа № 160/11548/23
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2023-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Савченка А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
29 травня 2023 року позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із вищезазначеною позовною заявою, в якій заявлені вимоги:
- визнати протиправними дії Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області про відмову у проведені з 01.03.2023 р. виплати йому пенсії в розмірі її фактичного нарахування (88% з урахуванням посадового окладу, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення згідно рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/3849/22 від 23.05.2022 р., останньої індексації у березні 2023 року на коефіцієнт збільшення 1.191, та встановленої з 03.04.2023 р. державної соціальної допомоги на догляд у розмірі 50% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність) без обмеження її максимальним розміром;
- зобов`язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області провести з 01.03.2023 р. виплату йому пенсії, в розмірі її фактичного нарахування (у розмірі 88% з урахуванням посадового окладу, військовім званням відсоткової надбавки за вислугу років згідно рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/3849/22 від 23.05.2022 р., останньої індексації у березні 2023 року на коефіцієнт збільшення 1.197 та встановленої з 03.04.2023 р. державної соціальної допомоги на догляд для осіб, які втратили працездатність) без обмеження її максимальним розміром з урахуванням фактично сплачених сум.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ). Розмір призначеної позивачеві пенсії становив 88% сум грошового забезпечення. Однак, відповідач, в подальшому, здійснюючи перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019 р. який вказано у довідці від 01.03.2021 р. №ФД107618 Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України та рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.05.2022 р. у справі №160/3849/22, обчислив розмір пенсії та доплати на виконання рішення суду з урахуванням обмеження, передбаченого статтею 43 Закону № 2262. Позивач не погоджується із вказаним, у зв`язку з чим звернувся до суду із цим позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.06.2023 р. відкрито провадження в цій адміністративній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідач отримав ухвалу суду 13.06.2023 р., але відзиву на позовну заяву та будь-яких документів, що стосуються цього предмету спору, до теперішнього часу на адресу суду не надіслав.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Частинами 5, 8 ст.262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи та докази, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на таке.
Судом встановлено, що позивач перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року № 2262-XII.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.05.2022 р. у справі №160/3849/22 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено, а саме:

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_1 з 88% до 70% сум грошового забезпечення при виконанні рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.07.2021 року по справі №160/8327/21;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 1 квітня 2019 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 в розмірі 88% від грошового забезпечення, зазначеного у довідці від 01.03.2021 року №ФД107618 Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, з урахуванням виплачених сум.

Позивач 31.03.2023 р. звернувся до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області із заявою, в якій просив розглянути питання щомісячного нарахування та виплати призначеного йому пенсійного забезпечення з урахуванням попередніх змін та останньої індексації.

Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області листом від 28.04.2023 р. №19518-13883/І-01/8-0400/23 повідомило, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.05.2022 р. у справі №160/3849/22 йому проведено перерахунок пенсії з 01.04.2019 р. у розмірі 88% від грошового забезпечення 20423,50 грн., яке зазначено у довідці від 01.03.2021 р. за № ФД 107618, яка надана Дніпропетровським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України. Оскільки зазначеним рішенням суду Головне управління Пенсійного фонд України в Дніпропетровській області не було зобов`язано здійснити перерахунок пенсії без обмеження пенсії максимальним розміром, тому обчислення розміру пенсії та доплати на виконання рішення суду проведено з урахуванням обмеження, передбаченого статтею 43 Закону № 2262.

Крім того, повідомили, що на виконання Постанови № 118 розмір його пенсії проіндексовано у межах максимального розміру пенсії, визначеного статтею 43 Закону №2262 та він склав з 01.03.2022 р. - 19340,00 грн., з 01.07.2022 р. - 20270,00 грн. Розмір його пенсійної виплати станом на 01.12.2022 р. склав 20488,86 грн. Одночасно повідомили, що з 01.12.2022 р. максимальний розмір пенсії (20930,00 грн.) перевищив розмір пенсії, обчислений на виконання зазначеного рішення суду (20488,86 грн.), тому з 01.12.2022 р. пенсія йому виплачувалась у розмірі 20488,86 грн.

Разом з цим, на виконання Постанови №168 розмір його пенсії було проіндексовано у межах, максимального розміру пенсії, визначеного статтею 43 Закону №2262 та він з 01.03.2023 р. склав з 20930,00 грн. Одночасно повідомили, що на їх адресу надійшла виписка з акта огляду МСЕК серії 12 ААГ № 183033 від 13.02.2023 р. про визнання його особою з інвалідністю першої групи підгрупи Б від захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби з 25.01.2023 р. Враховуючи зазначене, з 25.01.2023 р. по 02.04.2023 р. йому було встановлено надбавку на догляд у розмірі 50 грн. Доплату пенсії за період з 25.01.2023 р. по 28.02.2023 р. в сумі 61,29 грн. буде виплачено йому в найближчий виплатний період. З 03.04.2023 р. йому було встановлено державна соціальна допомога на догляд у розмірі 50% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з дня звернення пенсіонера, але перерахунок не призвів до збільшення розміру пенсії. Таким чином, з 01.05.2023 р. пенсія йому буде продовжувати виплачуватися в розмірі 20930,00 грн.

За розрахунком від 22.04.2023 р. за пенсійною справою розмір пенсії позивача становить 20 930,00 грн. та складається з такого: основний розмір пенсії позивача становить 21 988,86 грн. (88% грошового забезпечення (вислуга років 31) у розмірі 17972,68 грн.; з урахуванням індексації: базового ОСНП 2022 (17972,68*0,140) 2516,18 грн., індексація: базового ОСНП 2023 (20488,86*0,197) 1500,00 грн., на догляд інваліду 1 групи (ВР, ІН) (з 01 по 02) 3,33, державна соціальна допомога на догляд інваліду 1 гр. (крім інвалідів війни) підгр. Б (П 3 ВР) (з 03 по 30) 973,73 грн. Підсумок пенсії (з надбавками) становить 22968,92 грн., з урахуванням максимального розміру до виплати 20 930,00 грн.

За розрахунком від 13.05.2023 р. за пенсійною справою розмір пенсії позивача становить 20 930,00 грн. та складається з такого: основний розмір пенсії позивача становить 21 988,86 грн. (88% грошового забезпечення (вислуга років 31) у розмірі 17972,68 грн.; з урахуванням індексації: базового ОСНП 2022 (17972,68*0,140) 2516,18 грн., індексація: базового ОСНП 2023 (20488,86*0,197) 1500,00 грн., державна соціальна допомога на догляд інваліду 1 гр. (крім інвалідів війни) підгр. Б (П 3 ВР) (з 01 по 30) 1046,50 грн. Підсумок пенсії (з надбавками) становить 23035,00 грн., з урахуванням максимального розміру до виплати 20 930,00 грн.

Позивач, вважаючи протиправними дії відповідача щодо обмеження пенсії максимальним розміром, звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, єдина система їх соціального та правового захисту, гарантії військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній та політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначені та врегульовані Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон №2011-XII).

Відповідно до частин другої - четвертої статті 9 Закону № 2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Згідно з частиною першою статті 15 Закону № 2011-ХІІ пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Преамбулою Закону № 2262-ХІІ передбачено, що держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до частинами першою, третьою статті 1-1 Закону № 2262-XII законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Суд зазначає, що механізм обчислення пенсій особам відповідно до Закону №2262-ХІІ здійснюється відповідно до статті 43 вказаного Закону.

Відповідно до Закону України від 08.07.2011 №3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» викладено частину 5 статті 43 Закону №2262-ХІІ в наступній редакції: «Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність».

В той же час, пунктом 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень вказаного Закону установлено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом. Якщо внаслідок прийняття цього Закону розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Законом України від 24.12.2015 №911-VIII «"Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (далі - Закон №911-VIII) частину п`яту статті 43 Закону №2262-ХІІ доповнено реченням такого змісту: «Тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень».

Пунктом 2 Прикінцевих положень цього Закону передбачено, що дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії, а саме щодо обмеження максимального розміру пенсій в період з 01.01.2016 по 31.12.2016 розміром 10740 гривень, застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 01.01.2016.

Відповідно до підпункту 3 пункту 1 розділу I Закону України від 12.04.2016 №1080-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо соціального захисту резервістів, які постраждали внаслідок участі в антитерористичній операції, та членів їх сімей» статтю 43 Закону №2262-ХІІ після частини третьої доповнено двома новими частинами, у зв`язку з чим частина п`ята цієї статті стала частиною сьомою без змін у змісті.

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-ХІІ, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн.

Згідно пункту 2 резолютивної частини цього рішення №7-рп/2016 положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-ХІІ, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Свої висновки Конституційний Суд України обґрунтував тим, що обмеження максимального розміру пенсії та призупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом №2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Отже, положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-ХІІ зі змінами, які визнані неконституційними, втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України вказаного рішення, тобто, з 20.12.2016.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.10.2018 у справі №522/16882/17, від 06.11.2018 у справі №522/3093/17, від 31.01.2019 у справі №638/6363/17, від 08.08.2019 у справі №522/3271/17, від 10.10.2019 у справі №522/22798/17.

Відповідно частини 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до Закону України від 06.12.2016 №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який набрав чинності з 01.01.2017, у частині сьомій статті 43 Закону №2262-ХІІ слова і цифри «у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».

Таким чином, частина сьома статті 43 Закону №2262-ХІІ, в редакції Закону України від 06.12.2016 №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (далі - Закон №1774-VIII), який набрав чинності з 01.01.2017, передбачає, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31.12.2017, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

При цьому, Законом №1774-VIII, який набрав чинності з 01.01.2017, норми частини сьомої статті 43 Закону №2262-ХІІ не відновлені, хоча й були фактично внесені зміни стосовно продовження періоду тимчасового обмеження максимального розміру пенсії.

Крім того, суд зауважує, що передбачені статтею 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» обмеження пенсій максимальним розміром, що не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, введені в дію Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI, який набрав чинності в даній частині з 01.10.2011.

Відповідно до Закону №3668-VI, в редакції Закону №911-VIII, було визначено, що максимальний розмір пенсій, призначених (перерахованих) відповідно до Закону №2262-ХІІ не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Надаючи тлумачення наведеним нормам Закону №3668-VI, статті 43 Закону №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, Верховний Суд у постанові від 16.12.2021 справа №400/2085/19 вказав, що положення статті 2 Закону №3668-VI (у частині поширення її дії на Закон №2262-XII), які дублюють зміст частини сьомої, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців. Тобто, на момент виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між Законом №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 та Законом №3668-VI - у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців. При цьому суб`єктом владних повноважень у спірних правовідносинах надано перевагу найменш сприятливому для позивача підходу та застосовано положення статті 2 Закону №3668-VI.

За висновком Верховного Суду, оскільки норми Закону №3668-VI та Закону №2262-XII неоднаково регулюють правовідносини щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців у частині обмеження їх пенсії максимальним розміром, відповідні положення цих законів України «явно суперечать один одному».

Аналізуючи рішення Європейського суду з прав людини в справі «Щокін проти України» від 14.10.2010, заяви №23759/03 та №37943/06, правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в постановах від 06.11.2018 у справі №812/292/18 та від 13.02.2019 у зразковій справі №822/524/18 щодо необхідності трактування норм законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, на користь особи, Верховний Суд у постанові від 16.12.2021 справа №400/2085/19 висловив правову позицію, за якою застосуванню підлягають норми Закону №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, а не норми Закону №3668-VI, тому обмеження органом Пенсійного фонду України максимального розміру пенсії особі, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом №2262-ХІІ, є протиправним.

Встановлені у цій справі обставини свідчать, що у березні, квітні, травні 2023 року пенсія позивачу виплачувалась з урахуванням максимального розміру до виплати 20930,00 грн.

За таких обставин, вчиняючи дії щодо виплати пенсії позивачу з 01.03.2023 р. після проведення індексації з обмеженням максимальним розміром, відповідач діяв протиправно.

Суд зазначає, що спір у цій справі стосується саме обмеження розміру пенсії максимальним розміром, однак при цьому позивач у позовних вимогах уточнює, які саме складові фактично нарахованої пенсії він просить врахувати (88% сум грошового забезпечення, індексації, проведеної у березні 2023 року на коефіцієнт збільшення 1.197 та встановленої з 03.04.2023 р. державної соціальної допомоги на догляд для осіб, які втратили працездатність).

Вказані складові, їх розмір не є предметом спору, використовуються для конкретизації складових сум фактично нарахованих пенсійних виплат та підтверджуються матеріалами справи.

Щодо відсоткового розміру від суми грошового забезпечення, яку належить враховувати.

Як встановлено судом, в матеріалах справи містяться дані з пенсійної справи позивача станом на 22.04.2023 р. та станом на 13.05.2023 р. (з особистого кабінету), з яких вбачається, що пенсія позивачу призначена у розмірі 88% грошового забезпечення.

Також, з матеріалів справи вбачається, що рішенням суду від 23.05.2022 р. у справі №160/3849/22 зобов`язано Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області здійснити з 01.04.2019 р. перерахунок йому пенсії в розмірі 88% від грошового забезпечення, зазначеного у довідці від 01.03.2021 р. №ФД107618 Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Згідно з розрахунком від 22.04.2023 р. за пенсійною справою, індексація пенсії позивача проведена із коефіцієнтом 0,197.

Також, листом Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області від 28.04.2023 р. №19518-13883/І-01/8-0400/23 підтверджується, що з 03.04.2023 р. позивачу було встановлено державну соціальну допомогу на догляд у розмірі 50% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Отже, з метою ефективного відновлення прав позивача суд дійшов висновку про необхідність зобов`язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області провести з 01.03.2023 р. виплату позивачу пенсії, в розмірі її фактичного нарахування (88% сум грошового забезпечення, індексації, проведеної у березні 2023 року на коефіцієнт збільшення 1.197 та встановленої з 03.04.2023 р. державної соціальної допомоги на догляд у розмірі 50% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність) без обмеження її максимальним розміром з урахуванням фактично сплачених сум.

Беручи до уваги вище наведене, суд дійшов висновку про задоволення позову з викладених вище підстав.

Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», з відповідача судові витрати, відповідно до статті 139 КАС України, не стягуються.

Керуючись ст. 241-246, 250 КАС України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул.Набережна Перемоги, 26, м.Дніпро, 49094, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови провести з 01.03.2023 р. виплату позивачу пенсії, в розмірі її фактичного нарахування (88% сум грошового забезпечення, індексації, проведеної у березні 2023 року на коефіцієнт збільшення 1.197 та встановленої з 03.04.2023 р. державної соціальної допомоги на догляд у розмірі 50% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність) без обмеження її максимальним розміром з урахуванням фактично сплачених сум.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 01.03.2023 р. перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , в розмірі її фактичного нарахування (88% сум грошового забезпечення, індексації, проведеної у березні 2023 року на коефіцієнт збільшення 1.197 та встановленої з 03.04.2023 р. державної соціальної допомоги на догляд у розмірі 50% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність) без обмеження її максимальним розміром з урахуванням фактично сплачених сум.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя А.В. Савченко