Справа № 120/15119/23
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Вінниця

06 жовтня 2023 р. Справа № 120/15119/23

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Поліщук Ірина Миколаївна, розглянувши матеріали позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до Вінницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Квартирно-експлуатаційного відділу міста Вінниці про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Вінницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Квартирно-експлуатаційного відділу міста Вінниці про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими матеріалами, вважаю, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Положеннями п. п. 4, 5 ч. 5 ст. 160 КАС України визначено, що в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Як слідує із прохальної частини позовної заяви в межах даного позову позивач просить суд визнати дії (проведення комісії, протоколи, накази, рішення) Вінницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки та Квартирно-експлуатаційного відділу міста Вінниця щодо зняття ОСОБА_1 та членів його сім`ї, а саме: дружини ОСОБА_2 та сина ОСОБА_3 з квартирного обліку та виключення зі списку осіб, які користуються правом на одержання житлових приміщень - незаконними.

Втім, в позовній заяві позивач особисто зазначає, що з квартирного обліку його знято рішенням засідання житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке оформлене протоколом №10 від 28.12.2019 та затверджене наказом Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 №12 від 10.01.2020.

Разом із тим, ані протокол житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 №10 від 28.12.2019, ані наказ ІНФОРМАЦІЯ_1 №12 від 10.01.2020 позивач не оскаржує.

Більше того, з огляду на наведені вище обставини, зі змісту позовної заяви не можливо встановити, які саме дії Квартирно-експлуатаційного відділу міста Вінниця оскаржуються позивачем, адже фактично рішення щодо зняття квартирного обліку приймались Вінницьким обласним військовим комісаріатом (на даний час Вінницький обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки).

З огляду на викладене, позивачу слід конкретизувати зміст заявлених позовних вимог.

Крім того, особливості строків звернення до адміністративного суду врегульовані статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), частиною 1 якої передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина 2 статті 122 КАС України).

Отже, за загальним правилом, строк звернення до адміністративного суду із позовом щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень становить шість місяців, який починає свій перебіг з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Водночас відповідно до частини 3 статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За приписами частини 5 статті 122 КАС України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно з пунктом 17 частини 1 статті 4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності (частина 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу").

Таким чином, військова служба як державна служба особливого характеру є публічною службою, а для спорів щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби законодавець встановив місячний строк звернення до адміністративного суду.

Відтак, оскільки спірні правовідносини, що виникли між сторонами, стосуються проходження публічної (військової) служби, у зв`язку з якою держава передбачила відповідні соціальні гарантії (пільги), а тому строк звернення до адміністративного суду з даним позовом становить один місяць, який слід обчислювати з дня, коли позивач дізнався про порушення своїх прав та інтересів.

Такі висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі № 712/5476/19 та від 08 червня 2022 року у справі № 362/643/21.

З огляду на викладене ключовим у питанні визначення строку звернення до адміністративного суду є встановлення моменту, коли особа дізналася про порушення її прав чи інтересів.

Як зазначалось вище, звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом зумовлене зняттям його з квартирного обліку.

Разом із тим, як слідує із матеріалів справи та позивач самостійно зазначає у позовній заяві, з квартирного обліку позивача знято рішенням засідання житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке оформлене протоколом №10 від 28.12.2019 та затверджене наказом Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 №12 від 10.01.2020.

Варто також звернути увагу, що відповідні рішення були прийняті саме за наслідком розгляду рапорту самого позивача №2376 від 19.12.2019, в якому останній повідомив, що 28.01.2017 ним було здійснено купівлю нерухомості, у зв`язку з чим просив розглянути повідомлену ним інформацію на засіданні житлової комісії щодо правового врегулювання відповідно до норм чинного законодавства, а саме: залишити чи зняти його та членів родити з черги для поліпшення житлових умов.

Згідно із правовою позицією Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав, викладеною у постанові від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття "дізнався" та "повинен був дізнатись".

Так, під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

Варто зазначити, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі № 510/1286/16-а вказала на те, що поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 у справі №340/1019/19).

Тобто, звернувшись із рапортом (від 19.12.2019) до Вінницького обласного військового комісаріату щодо вирішенням питання про залишення чи/або зняття позивача з черги на поліпшення житлових умов, позивач повинен був своєчасно дізнатись про те, що за наслідком такого рапорту буде прийнято рішення про зняття чи/або залишення його у відповідній черзі.

Втім, до суду з даним позовом позивач звернувся лише 29.09.2023, тобто більш ніж через три роки після прийняття рішення про зняття його з черги на поліпшення житлових умов.

Проте, разом із позовною заявою позивачем подано клопотання про поновлення строку звернення до суду. Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку звернення до суду, позивач зазначив, що про порушення своїх прав він дізнався лише після ознайомлення із листом т.в.о. начальника КЕВ м. Вінниця, який він отримав 05.08.2022.

Разом із тим, навіть у випадку обрахунку початку перебігу строку звернення до суду з даним позовом, то такий строк скінчився 05.09.2022.

Однак, в клопотанні про поновлення строку звернення до суду позивач також зазначив, що у зв`язку з воєнним станом, частими тривогами, відключенням електроенергії неможливо було вчасно підготувати позовну заяву та направити її до суду. Також зазначив, що 05.07.2023 його представником було направлено позовну заяву до Вінницького міського суду Вінницької області. Однак, ухвалою від 10.07.2023 відмовлено у відкритті провадження. Крім того, 31.07.2023 представником знову було направлено позовну заяву до Вінницького міського суду Вінницької області. Проте, ухвалою від 07.08.2023 знову було відмовлено у відкритті провадження.

Посилаючись на наведені вище обставини, позивач зазначив, що саме на підставі цих обставин було пропущено строк звернення до суду, а тому він вимушений звертатись до суду з даним позовом в порядку адміністративного судочинства.

Разом із тим, наведені позивачем обставини оцінюються критично, адже звернення до Вінницького міського суду Вінницької області, які мали місце 05.07.2023 та 31.07.2023, також відбулись із пропуском строку звернення до суду, навіть у випадку його обрахунку з 05.08.2022.

З приводу посилань позивача на воєнний стан, часті тривоги, відключення електроенергії, то такі також оцінюються критично, адже як слідує із доданих позивачем матеріалів, відповідні обставини не були перешкодою для звернення із запитом до КЕВ м. Вінниці від 01.08.2022, укладання договору дарування житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який був укладений 15.08.2022.

Крім того, відповідно до ст. 1 Закону № 389-VIII воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

За змістом статті 9 Закону № 389-VIII в умовах воєнного стану Президент України та Верховна Рада України діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Згідно зі ст. 12-2 Закону № 389-VIII в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Приписами статті 26 Закону № 389-VIII передбачено, що правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

Отже, незважаючи на введення в Україні воєнного стану з 24.02.2022, Вінницький окружний адміністративний суд своєї роботи не припиняв, здійснював та здійснює свої повноваження, що визначені Конституцією та законами України.

Відтак необхідно перевірити, яким чином введення на території Україні, в тому числі на території Вінницької області, воєнного стану могло об`єктивно перешкодити позивачу своєчасно звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів у спірних правовідносинах. При цьому, як вже зазначалося вище, саме позивач зобов`язаний довести існування таких об`єктивних перешкод.

Втім, як видно зі змісту заявленого клопотання, позивач лише обмежився загальним посиланням на введення в країні воєнного стану, як на поважну причину пропуску строку звернення до суду, однак при цьому не надає жодних доказів, які б підтверджували поважність причин пропуску такого строку з мотивів введення воєнного стану.

Також позивачем не наведено жодних обставин, які б об`єктивно, внаслідок введення воєнного стану, перешкоджали йому звернутися до суду з цим позовом у встановлений законом строк.

Верховний Суд у постанові від 25.08.2022 у справі № 240/3771/21 вказав на те, що введення воєнного стану може бути визнано судом поважною причиною пропуску відповідного процесуального строку або його продовження за умови, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такою обставиною. Питання поновлення або наявності підстав для продовження відповідного процесуального строку вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у відповідній заяві.

Отже, саме по собі посилання на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для поновлення або продовження відповідного процесуального строку без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність звернення до суду та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на неможливість подання позовної заяви, що, в свою чергу, обумовило пропуск відповідного строку або необхідність його продовження.

Варто зазначити, що введення воєнного стану може бути поважною причиною пропущення процесуального строку якщо це пов`язано не з загальними, а конкретними причинами, що практично, а не теоретично, заважали вчасно виконати процесуальну дію.

Натомість позивач таких конкретних причин не наводить, як і не надає доказів, які б вказували на поважні причини пропуску строку звернення до суду з позовом. Також позивачем не доведено, що між пропуском процесуального строку і введенням воєнного стану є безпосередній, прямий причинний зв`язок.

Варто звернути увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними (див. правову ухвали Верховного Суду від 02.03.2020 у справі № 420/4352/19, від 13.04.2020 у справі № 520/11334/18, від 17.09.2020 у справі № 186/1881/19, від 06.11.2020 у справі № 826/14116/18).

Таким чином, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій і стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

В даному ж випадку, наведені позивачем причини пропуску строку звернення до суду не можуть визнаватися поважними, оскільки є непідтвердженими та, відповідно, не свідчать про об`єктивну неможливість позивача своєчасно звернутися до суду з цим позовом внаслідок введення на території України воєнного стану.

Також враховано, що свої доводи з приводу неспроможності своєчасно звернутися до суду з цим позовом позивач не доводить жодними належними та допустимими доказами, посилаючись виключно на загальні факти та події, без пояснення того, яким чином ці факти і події об`єктивно перешкодило йому вчасно звернутися до суду.

Враховуючи наведене, приходжу висновку, що клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду є безпідставним, необґрунтованим, а тому задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 6 ст. 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

При цьому, враховано, що позивачем уже долучено до матеріалів позовної заяви клопотання про поновлення строку звернення до суду, однак, наведені у ньому причини пропуску такого строку, на переконання суду, не є поважними.

Разом із тим, слід враховувати, що частина 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється "право на суд", яке відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати "вирішення" спору судом.

Враховуючи вище викладене, а також з метою запобігання обмеження права позивача на звернення до суду, суд вважає за необхідне надати позивачу можливість подати обґрунтоване клопотання із зазначенням інших причин поважності пропуску строку звернення до суду, в разі існування таких.

За правилами, визначеними частиною 1 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини 2 статті 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене вважаю, що дану позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши особі, яка її подала, строк для усунення недоліків шляхом:

- конкретизації змісту заявлених позовних вимог;

- надання обґрунтованого клопотання про поновлення строку звернення до суду із доказами поважності причин його пропуску (в разі існування таких).

Керуючись ст.ст. 169, 248, 256 КАС України, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Вінницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Квартирно-експлуатаційного відділу міста Вінниці про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії залишити без руху.

2. Запропонувати позивачу у 5-денний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви, зазначені в мотивувальній частині ухвали суду шляхом:

- конкретизації змісту заявлених позовних вимог;

- надання обґрунтованого клопотання про поновлення строку звернення до суду із доказами поважності причин його пропуску (в разі існування таких).

3. Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна