Справа № 520/21864/23
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2023-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2023 року № 520/21864/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Заічко О.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Харківське автотранспортне підприємство № 16363» (вул. Роганська, буд. 160, м. Харків, 61172, ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (проспект Перемоги, б. 14, м. Київ, 01135, ), Відділу державного нагляду у Луганській, Донецькій та Харківській областях Державної служби України з безпеки на транспорті (майдан Свободи, б. 5, Держпром, 6 під`їзд, 7 поверх, м. Харків, 61022, ) про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд скасувати постанову № 029384 від 27.07.2023 відділу державного нагляду у Луганській,Донецькій та Харківській областях Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17 000 грн до ТДВ «АТП 16363» (згідно акту проведення перевірки від 12.07.2023 № АР023374).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 27.07.2023 відділом державного нагляду у Луганській, Донецькій та Харківській областях Державної служби України з безпеки на транспорті, винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 029384 у розмірі 17 000 грн до ТДВ «АТП 16363», за порушення ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» (згідно акту проведення перевірки від 12.07.2023 № АР023374).

По справі було відкрито спрощене провадження в порядку, передбаченому ст. 263 КАС України та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана сторонам та отримана ними.

Відповідач надав відзив на позов, у якому просить у задоволені позовних вимог відмовити. Зокрема зазначив, що уповноваженими особами відділу державного нагляду (контролю) у Луганській, Донецькій та Харківській областях Державної служби України з безпеки на транспорті в рамках проведення заходів державного контролю відповідно до Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті - Порядку 1567, шляхом проведення рейдової перевірки, транспортного засобу марки DAF номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який належить ОСОБА_2 і використовує згідно ТТН ТДВ «АТП 16363» та встановив відсутність карти водія яка передбачена п.3.3. наказу МТЗУ №385 від 24.06.2010року. Складено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №029384 у розмірі 17 000,00грн. до ТДВ «АТП 16363», за порушення ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт» (згідно акту проведення перевірки від 12.07.2023року №АР023374). Зазначив, що позивач здійснював перевезення вантажу, що підтверджується товарно-транспортною накладною № 58029346 від 11.07.2023, яка надана водієм під час перевірки у графі «автомобільний перевізник» вказано ТДВ «АТП-16363». Вказане є достатнім для формування висновку, що у спірних правовідносинах позивач виступав автомобільним перевізником. На підстави чого просить відмовити у задоволені позовних вимог.

Згідно ч.6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи, зокрема, щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно вимог ст. 229 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

27.07.2023р. відділом державного нагляду у Луганській, Донецькій та Харківській областях Державної служби України з безпеки на транспорті , винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №029384 у розмірі 17 000грн. до ТДВ «АТП 16363», за порушення ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт» (згідно акту проведення перевірки від 12.07.2023року №АР023374). Відповідно до акту проведення перевірки від 12.07.2023р. №АР023374 складеного старшим державним інспектором відділу державного нагляду у Сумській області провів перевірку транспортного засобу марки DAF номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який належить ОСОБА_2 і використовує згідно ТТН ТДВ «АТП 16363» та встановив відсутність карти водія яка передбачена п.3.3. наказу МТЗУ №385 від 24.06.2010року.

Позивач вважаючи постанову безпідставною, необґрунтованою, винесену з порушенням чинного законодавства, у зв`язку з чим звернувся до суду.

Позивач зазначає, що транспортний засіб марки DAF номерний знак НОМЕР_1 не є власністю Товариства з додатковою відповідальністю «Харківське автотранспортне підприємство №16363». Водій ОСОБА_1 не перебуває з позивачем у трудових або цивільно-правових відносинах. Перевезення виконувалося лише за замовленням позивача, що підтверджується документами, які додані до позову.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-III (надалі також - Закон № 2344-III).

Відповідно до частини 12 статті 6 Закону № 2344-III державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Відповідно до частини 1 та 4 статті 48 Закону № 2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами регулюють положення Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567(надалі також - Порядок № 1567).

Державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) (пункт 4 Порядку № 1567).

Рейдова перевірка (перевірка на дорозі) здійснюється на підставі щотижневого графіка (пункт 12 Порядку № 1567).

Рейдова перевірка (перевірка на дорозі) проводиться у строк, зазначений у направленні на перевірку (пункт 19 Порядку № 1567).

Суд зазначає, що підстави проведення рейдових перевірок позивачем не оспорюються.

Згідно з пунктом 21 Порядку № 1567 У разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Відповідно до пункту 25 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Пунктом 26 Порядку № 1567 передбачено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності).

У разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5 (пункту 27 Порядку № 1567).

Виходячи з аналізу положень Порядку № 1567 предметом рейдової перевірки є питання технічного стану та оснащеності транспортного засобу, комплектності документів на здійснення перевезення, дотримання маршруту руху або розкладу руху, додержання правил надання послуг з перевезення в частині наявності перевізних документів і безпеки перевезень тощо.

Суд зауважує, що відповідно до абз. 3 частини 1статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статями 39 та 48цьогоЗакону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень регулює Закон України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001р. № 2344-Ш ( далі Закон № 2344-Ш), Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010р. № 340 (далі Положення №340), Інструкція з використання пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, яка затверджена наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010р. № 385 (далі - Інструкція 385), Європейська угода щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) до якої Україна приєдналася Законом України «Про приєднання до ЄУТР» від 07.09.2005р. №2819-ІУ ( далі ЄУТР).

Автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах (ст.33 Закону №2344-Ш).

Згідно вимог ст.34 Закону №2344-Ш автомобільний перевізник повинен, зокрема, виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства.

У відповідності до ст.48 Закону №2344-Ш автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

З наданого до матеріалів справи договору транспортного експедирування №12.12.2019 встановлено, що Товариство з додатковою відповідальністю «І-Транс Лоджистік», в особі Швець С.В.(надалі Виконавець) та Товариство з додатковою відповідальністю «Харківське автотранспортне підприємство №16363» в особі директора Кривенко Л.Ф.(надалі Замовник), уклали договір транспортного експедирування. Відповідно до договору Виконавець надає послуги транспортного експедирування вантажів. Замовник зобов`язується організувати надання Виконавцю необхідної вантажно-транспортної документації щодо перевезення вантажу.

Заявкою на автомобільні перевезення вантажу №19538 від 11.07.2023р. до договору транспортного експедирування №12.12.2019 встановлено, що клієнтом є Товариство з додатковою відповідальністю «Харківське автотранспортне підприємство №16363», а експедитором є Товариство з додатковою відповідальністю «І-Транс Лоджистік». Крім того, заявкою встановлено дата і час розвантаження « 12.07.2023р.» та автомобіль яким здійснюється перевезення - DAF номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 .

Суд зазначає, що вищезазначеними документами, підтверджено, що транспортний засіб марки DAF номерний знак НОМЕР_1 не є власністю Товариства з додатковою відповідальністю «Харківське автотранспортне підприємство №16363». Водій ОСОБА_1 не перебуває з позивачем у трудових або цивільно-правових відносинах, а перевезення виконувалося лише за замовленням позивача. Зазначене, спростовує правомірність застосування до позивача, як замовнику послуги транспортного експедирування вантажів, штрафу у сумі 17000,00грн. .

Згідно до вимог ст.ст.73, 75, 76 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частина 2 ст. 77 КАС України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем у ході судового розгляду справи, не надано жодних доказів та не наведено обґрунтованих підстав, які б свідчили про правомірність постанови №029384 від 27.07.2023р. відділу державного нагляду у Луганській,Донецькій та Харківській областях Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000 грн до ТДВ «АТП 16363»

Натомість, позивачем доведено, що він ні є автомобільним перевізником, позивач під час проведених рейдових перевірок не надавав послуги з перевезення вантажів та не здійснював діяльність з надання таких послуг за договорами перевезень, а тому до нього не може бути застосований адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000,00 гривень.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність у діях позивача складу правопорушення, передбаченого ст.48 Закону України Про автомобільний транспорт, а тому оскаржувана постанова № 029384 від 27.07.2023 відділу державного нагляду у Луганській, Донецькій та Харківській областях Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000,00 грн підлягає до скасування.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Товариства з додатковою відповідальністю «Харківське автотранспортне підприємство № 16363» (вул. Роганська, буд. 160, м. Харків, 61172, ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (проспект Перемоги, б. 14, м. Київ, 01135, ), Відділу державного нагляду у Луганській, Донецькій та Харківській областях Державної служби України з безпеки на транспорті (майдан Свободи, б. 5, Держпром, 6 під`їзд, 7 поверх, м. Харків, 61022, ) про скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову № 029384 від 27.07.2023 відділу Державного нагляду у Луганській, Донецькій та Харківській областях Державної служби України з безпеки на транспорті (майдан Свободи, б. 5, Держпром, 6 під`їзд, 7 поверх, м. Харків, 61022, ) про застосування до Товариства з додатковою відповідальністю «Харківське автотранспортне підприємство № 16363» (вул. Роганська, буд. 160, м. Харків, 61172, ) адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17 000,00 гривень.

Стягнути на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Харківське автотранспортне підприємство № 16363» (вул. Роганська, буд. 160, м. Харків, 61172, ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (проспект Перемоги, б. 14, м. Київ, 01135, ) та Відділу державного нагляду у Луганській,Донецькій та Харківській областях Державної служби України з безпеки на транспорті (майдан Свободи, б. 5, Держпром, 6 під`їзд, 7 поверх, м. Харків, 61022, ) суму сплаченого судового збору у розмірі 2 684,0 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складання у повному обсязі шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Заічко О.В.