Справа № 760/16739/21
Суддя: Зуєвич Л. Л.
Дата ухвалення: 2023-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/760/513/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2023 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва в складі головуючого судді - Зуєвич Л.Л., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (участі) учасників справи (в письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 /далі - ОСОБА_2 / (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до інспектора Управління патрульної поліції міста Києва Зінченко Владислава Анатолійовича /далі - інспектор патрульної поліції Зінченко В.А./ (адреса: 03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 9) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С ТА Н О В И В:

Рух справи

22.06.2021 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла вказана позовна заява, датована 21.06.2021, за підписом позивача, в якій позивач просить скасувати постанову інспектора патрульної поліції Зінченка В.А. серії ЕГА № 284832 від 18.05.2021 у справі про адміністративні правопорушення за ч. 2 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) відносно ОСОБА_1 , а справу закрити за відсутністю складу правопорушення.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.06.2021 для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Зуєвич Л.Л. Відповідну позовну заяву фактично передано судді по реєстру 29.06.2021.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 05.07.2021 позов ОСОБА_2 було залишено без руху, зокрема, в зв`язку з відсутністю в матеріалах позову доказів сплати судового збору.

02.09.2021 на виконання зазначеної ухвали суду надійшла заява позивача до якої додано квитанцію про сплату судового збору.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва 10.09.2021 відповідний позов прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (письмового провадження).

Оскільки розгляд справи відбувався в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України /далі - КАС України/).

Обґрунтування позову

В позові, зокрема, вказується, що постановою інспектора поліції Зінченко В.А. серія ЕГА № 284832 від 18.05.2021 у справі про адміністративні правопорушення позивача, ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП за те, що 18.05.2021 вона прийшла на роботу - магазин «Коло» TОB «Арітейл», та перебувала на робочому місці «під час дії карантину», без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема, без респіратора або захисної маски, що закриває ніс та рот, в тому числі виготовлених самостійно, чим порушено вимоги Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та вимоги постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 22.07.2020 № 641.

Позивач вважає, що зазначена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною.

Зазначає, що 18.05.2021 вона (позивач) прийшла на роботу - магазин « Коло » ТОВ «Арітейл», та перебувала на робочому місці; керуючий магазину ОСОБА_3 вказав їй, що вчора вона обслуговувала покупця без маски і було повідомлення на гарячу лінію. На позивача було складено акт від 18.05.2021 про те, що вона відсторонена у зв`язку з порушенням постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020.

Позивач стверджує, що в цей день вона себе чудово почувала, не хворіла, температура тіла 36,6 °С, також, лікарем у неї не було діагностовано жодної вірусної хвороби та не призначено обов`язкове носіння захисної маски, респіратора або будь-яких інших засобів індивідуального захисту.

Позивач наполягає, що будучи здоровою людиною вона вільно, без засобів індивідуального захисту ходила по вулиці і в такому вигляді прийшла на роботу але її безпідставно було відсторонено від роботи. Тому вона зателефонувала на гарячу лінію 102 та визвала оперативно-слідчу групу. Близько 12 год. 30 хв приїхав наряд з ДПП Управління патрульної поліції в м. Києві, а саме: інспектор 1 полку 4 батальйону 6 роти лейтенант поліції Зінченко В.А., СЖ № 0164369, та інспектор 1 полку 4 батальйону 6 роти лейтенант поліції ОСОБА_4 , СЖ № 0132081.

Зі слів позивача, вона надала їм усні пояснення, зокрема про те, що не хворіє, у неї відсутній хворобливий кашель і вона не мала на тілі жодних проявів хвороби, також, запропонувала перевірити дистанційним термометром її температуру тіла, та просила допомоги, але її було звинувачене у не вдяганні засобів індивідуального захисту - медичної маски, і саме на неї була складена постанова від 18.05.2021 серія ЕГА № 284832 інспектором ОСОБА_5 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 44-3, так як, на його думку, позивач порушила вимоги Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та вимоги постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS- CoV-2» від 22.07.2020 № 641.

Позивач звертає увагу на те, що вона «не давала згоди на участь в експерименті чи досліді над собою, який включає постійне носіння маски чи інших засобів індивідуального захисту».

Зважаючи на викладене, позивач вважає що її вина у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 44-3 КУпАП не доведена та не підтверджується належними доказами, що виключає її притягнення до адміністративної відповідальності.

Щодо правової позиції відповідачів

14.07.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому Управління патрульної поліції просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с. 36-38).

Відповідач вважає, що твердження позивача, викладенні у позові, є необґрунтованими, хибними та такими, що не підлягають задоволенню судом.

В обґрунтування таких вимог Департамент, зокрема, вказує, що відповідно до винесеної постанови 18.05.2021 о 11 год. 54 хв. гром. ОСОБА_1 знаходилась в магазині «КОЛО» без засобів індивідуального захисту, а саме маски в тому числі і виготовленої самостійно, що закриває рот та ніс, чим порушила правила санітарно-протиепідемічні правила та норми, передбачені п.п. 1, п. 2 постанови КМУ№ 1236 від 09.12.2020 про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню та території України гострої респіраторної хвороби СОVID 19 спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2. Ураховуючи, що гром. ОСОБА_1 , вчинила адміністративне правопорушення, останню було притягнено до адміністративної відповідальності передбачене ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255?00 грн.

У відзиві зауважується, що на час винесення оскаржуваного рішення у вигляді постанови серії ЕГА № 506026 від 13.11.2021 на території України було установлено карантин згідно постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОУШ-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, якою з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID 19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2 було подовжено загальнонаціональний карантин, встановлений постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID 19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, від 20.05.2020 № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID 19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, та від 22.07.2020 № 641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби СОVID 19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2.

Так, звертається увага на те, що п.п 1 п. 2 постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 визначено, що на період дії карантину на території України встановлюються обмежувальні протиепідемічні заходи, та зокрема, заборонено: перебувати в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Відтак, на думку відповідача, оскаржувана постанова винесена правомірно, у межах повноважень поліцейського, із дотриманням встановленої процедури та з урахуваннях усіх обставин справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин в їх сукупності, суд встановив наступне.

18.05.2021 інспектор Управління патрульної поліції в мсті Києві Зінченко В.А. склав постанову серії ЕГА № 284832 по справі про адміністративне правопорушення (а.с. 8), за змістом якої 18.05.2021 в м. Київ, вул. Юнацька, 17, громадянка ОСОБА_1 знаходилась в магазині «Коло» без засобів індивідуального захисту, а саме маски, в тому числі виготовленої самостійно, що не закривала ніс та рот, ураховуючи що, громадянка ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 44-3 КУпАП.

У зв`язку з зазначеним на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 170,00 грн.

Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права

Відповідно до ч. 2 ст. 44-3 КУпАП перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, тягне за собою накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин - адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

За правилами ст. 29 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (COVID-19) з 19.12.2020 до 30.06.2021 було установлено карантин шляхом продовження дії карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211, від 20.05.2020 № 392 та від 22.07.2020 № 641.

Згідно з п.п. 1 п. 2 вказаної постанови на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Як вбачається з матеріалів справи позивач ( ОСОБА_1 ) не заперечує обставин, викладених у постанові по справі про адміністративне правопорушення від 18.05.2021 серії ЕГА № 284832, а саме свого перебування 18.05.2021 у приміщенні магазину « Коло », за адресою: м. Київ вул. Юнацька, 17 , без засобів індивідуального захисту (без захисної маски вдягнутої таким чином, що закриває ніс і рот, у тому числі виготовленої самостійно).

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправною і скасування вказаної постанови ґрунтуються на тому, що відповідна заборона не була встановлена у спосіб, що визначені Конституцією і законами України.

Суд зазначає, що диспозиція ч. 2 ст. 44-3 КУпАП передбачає, що підставою для накладення штрафу є перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Отже, заборона перебування в громадських будинках, спорудах під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту встановлена безпосередньо у диспозиції ч. 2 ст. 44-3 КУпАП.

Та обставина, що ця заборона міститься також у переліку обмежувальних протиепідемічних заходів, запроваджених п.п. 1 п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236, сама по собі не свідчить про те, що відповідна заборона була встановлена виключно підзаконним актом та з порушенням ст.ст. 1, 3, 6, 8, 19, 64 Конституції України.

Суд звертає увагу на те, що в абз. 2 п. 3.2 рішення Конституційного Суду України № 10-р/2020 від 28.08.2020 у справі № 1-14/2020 (230/20) дійсно зазначено, що обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина є можливим у випадках, визначених Конституцією України. Таке обмеження може встановлюватися виключно законом - актом, ухваленим Верховною Радою України як єдиним органом законодавчої влади в Україні. Встановлення такого обмеження підзаконним актом суперечить ст.ст. 1, 3, 6, 8, 19, 64 Конституції України.

Разом з тим вказане рішення Конституційного Суду України № 10-р/2020 від 28.08.2020 у справі № 1-14/2020 (230/20) не містить висновків про те, що заборона перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, є обмеженням конституційних прав і свобод людини і громадянина.

Законність п.п. 1 п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 не є безпосереднім предметом спору і не може бути належним чином перевірена судом у межах даної справи в якій не приймає участь суб`єкт прийняття такої постанови.

З цих підстав суд не приймає до уваги доводи позивача про те, що в порушення вимог чинного законодавства постанова про запровадження карантину була прийнята без введення в Україні режиму надзвичайного стану. Зазначені доводи можуть бути перевірені судом у межах справи, де предметом оскарження є відповідна постанова, а відповідачем - Кабінет Міністрів України. Надання правової оцінки законності постанови від 09.12.2020 № 1236 без забезпечення Кабінету Міністрів України права на доведення правомірності його рішення перед судом не узгоджується з принципами адміністративного судочинства.

Таким чином, з огляду на предмет позову та межі доказування в цій справі, для перевірки законності притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП належить перевірити чи було станом на 18.05.2021 на території України запроваджено карантин, а також пересвідчитись у тому, що відповідна особа перебувала в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту.

Як зазначалося, станом на 18.05.2021 карантин на всій території України було встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236, а факт перебування в магазині без вдягнутих засобів індивідуального захисту ОСОБА_1 не заперечується.

За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 та скасування постанови від 18.05.2021 серії ЕГА № 284832.

При цьому суд також зазначає, що у випадку порушення вимог ч. 2 ст. 44-3 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається. Настання умов, за яких у поліцейського виникає обов`язок, передбачений ч. 5 ст. 258 КУпАП України, скласти протокол про адміністративне правопорушення - не підтверджується матеріалами справи. Разом з тим складення відповідного протоколу не є істотним порушенням, яке суттєво впливає на вирішення цього спору, адже постанова 18.05.2021 серії ЕГА № 284832 винесена на місці вчинення адміністративного правопорушення, як це передбачено ч. 2 ст. 258 КУпАП.

Враховуючи все наведене в сукупності, суд не вбачає правових підстав для задоволення позову.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 72-78, 90, 139, 241-247, 255, 257, 269, 286 КАС України, ст.ст. 7, 9, 18, 251, 256, 268, 276, 286-289, 293 КУпАП, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції міста Києва Зінченко Владислава Анатолійовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л. Л. Зуєвич