Справа № 420/21550/23
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2023-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Завальнюка І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом Керівника Березівської окружної прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Головного управління Держаної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області, Одеської обласної державної (військової) адміністрації до Тилігульського аграрного фахового коледжу про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить суд визнати протиправною бездіяльність Тилігульського аграрного фахового коледжу щодо утримання у неналежному технічному стані, непридатному для використання за цільовим призначенням, споруди цивільного захисту (протирадіаційного укриття) № 56462, яке знаходиться за адресою: вул. Куриса, 1, буд. 9, с. Курісове, Березівського району Одеської області; зобов`язати Тилігульський аграрний фаховий коледж вчинити дії, спрямовані на приведення у стан готовності споруди цивільного захисту (протирадіаційне укриття) № 56462, яке знаходиться за адресою: вул. Куриса, 1, буд.9, с. Курісове, Березівського району Одеської області з метою використання її за призначенням у відповідності до «Вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту», затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України № 579 від 09.07.2018.

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначив, що Тилігульський аграрний фаховий коледж є балансоутримувачем захисної споруди цивільного (протирадіаційне укриття) № 56462, яке знаходиться за адресою: вул. Куриса, 1, буд.9, с. Курісове, Березівського району Одеської області. В квітні 2023 р. за участю представників цього закладу було проведено оцінку стану готовності, експлуатації і використання вказаної захисної споруд, за результатами якої складено акт, відповідно до якого сховище оцінюється як «не готове» до використання за призначенням. Фактично балансоутримувачем не виконуються покладені на нього законодавством обов`язки щодо утримання споруди цивільного захисту у готовності до використання за призначенням. В свою чергу, така бездіяльність в умовах воєнної агресії проти України, введення воєнного стану, ракетних ударів по м. Одесі та Одеській області, використання дронів-камікадзе утворює загрозу, так як сховище не здатне забезпечити захист цивільного населення, що зумовило прокурора звернутися до суду із даним позовом.

Ухвалою судді від 22.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відзив на адміністративний позов від відповідача до суду не надійшов, у зв`язку із чим справу розглянуто за наявними матеріалами відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що в межах Березівського району Одеської області знаходиться захисна споруда цивільного захисту - протирадіаційне укриття № 56462 (згідно з паспортом вбудоване в 2-х поверхову будівлю гуртожитку № 3) Тилігульського аграрного фахового коледжу, розташованого по вул. Куриса, 1, буд 9, с. Курісове, Березівського району, Одеської області, яка в умовах військової агресії Російської Федерації проти України через недодержання та порушення власником (балансоутримувачем) вимог законодавства України в сфері використання та забезпечення функціонування об`єктів цивільного захисту (захисних споруд) є не готовою до використання за призначенням, через що не здатна забезпечити захист цивільного населення у разі використання.

Відповідно до паспорту протирадіаційного укриття № 56462, розташованого за вищевказаною адресою, балансоутримувачем захисної споруди цивільного захисту - протирадіаційне укриття № 56462 є Тилігульський аграрний фаховий коледж, юридична адреса: вул. Куриса, 1, буд. 9, с. Курісове, 1, Березівського району, Одеської області (далі - фаховий коледж, відповідач).

Пунктом 1.14 Статуту Тилігульського аграрного фахового коледжу передбачено, що фаховий коледж є юридичною особою публічного права, що заснований на державній власності, здійснює свою діяльність на засадах неприбутковості і є бюджетною установою, що належить до сфери управління Міністерства освіти і науки України. Фаховий коледж має самостійний баланс i кошторис, рахунки у територіальному органові ДКС, печатку і штамп з власним найменуванням, може від свого імені набувати майнові та особистих немайнових прав, бути позивачем відповідачем у суді, та запроваджувати власну символіку та атрибутику. може

До основних завдань Тилігульського аграрного фахового коледжу, згідно пп. 7 п. 1.16 відноситься, зокрема, створення необхідних умов для реалізації учасниками освітнього процесу їхніх здібностей і талантів, збереження здоров`я учасників освітнього процесу.

Фаховий коледж є самостійним, незалежним і відповідальним у прийнятті рішень щодо розвитку академічних свобод, організації освітнього процесу, внутрішнього управління, фінансово-господарської та іншої діяльності, самостійного добору і розстановки кадрів у межах, встановлених законодавством, що становить зміст його автономії та самоврядування (п.1.17 Статуту).

19.05.2022 та 26.04.2023 за участю представників Курісовської сільської ради, Березівського районного управління ГУ ДСНС України, Тилігульського аграрного фахового коледжу проведено оцінку стану готовності, експлуатації i використання протирадіаційного укриття № 56462, яке знаходиться за адресою: вул. Куриса, 1, буд. 9, с. Курісове, Березівського району Одеської області.

За результатами проведеної оцінки було складено Акти оцінки стану готовності захисної споруди цивільного захисту - протирадіаційного укриття № 56462 від 19.05.2022 та від 26.04.2023.

Відповідно до викладених у актах висновків про стан готовності захисної споруди - протирадіаційне укриття оцінюється як неготове до використання за призначенням.

Так, згідно акту оцінки від 26.04.2023 встановлено, що протирадіаційне укриття № 56462, загальною площею 240 кв.м. вбудоване в 2-но поверхову будівлю гуртожитку № 3, розраховане на 340 осіб та виявлено наступні порушення вимог законодавства щодо утримання захисної споруди цивільного захисту (ПРУ).

Загальний стан захисної споруди:

- технічний стан - обмежено працездатний;

- санітарний стан - задовільний;

- загальний стан приміщень - чисті, сухі без ознак підтоплення (затоплення); не використовується для господарських, культурних та побутових потреб;

- стан входів і аварійний виходів: входів 1, аварійних виходів нуль, вхід та вихід не обладнано засобами для доступу осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення;

- стан системи вентиляції: повітропроводи відсутні; вентилятори витяжної припливної системи вентиляції - відсутні; електроручні вентилятори - відсутні;

- стан системи водопостачання: відсутнє, запірна арматура відсутня; покажчики руху води відсутні; безнапірні та напірні баки для питної води передбачені проектом, відсутні; водопровідні труби - відсутні; інші ємкості для питної води (для ПРУ без системи водопостачання) - відсутні;

- стан каналізаційної системи: відсутня, санвузли відсутні; труби каналізації - відсутні; резервуари для збирання фекальних вод відсутні; насоси відкачування - відсутні; запірна арматура - відсутня;

- система опалення: відсутня; запірна арматура - відсутня, трубопроводи відсутні;

- система електропостачання та електроосвітлення від загальної мережі, відсутня;

- система зв`язку та оповіщення - гучномовці відсутні, радіоточки відсутні, стаціонарна телефонна мережа відсутня;

- стан заземлення електрообладнання - відсутнє;

- стан гідроізоляції - не передбачено проектом, за зовнішніми ознаками встановити не можливо;

- протипожежний стан автоматичні системи пожежогасіння та сигналізації - відсутні; укомплектованість первинними засобами пожежогасіння не укомплектовано згідно з нормами, відсутня схема евакуації;

- температурно-вологісний режим і параметри повітряного середовища приміщень захисної споруди встановити неможливо, вимірювальні прилади - відсутні;

- робочий інструмент формування з обслуговування захисної споруди відсутній;

- наявність документів захисної споруди: паспорт захисної споруди у наявності;

- опис обладнання та майна відсутній;

- схеми зовнішніх і внутрішніх інженерних мереж із зазначенням пристроїв для відключення відсутні;

- журнал перевірки захисної споруди у наявності;

- план захисної споруди із зазначенням пристроїв для сидіння і лежання та шляхів евакуації відсутній;

- план приведення захисної споруди у готовність відсутній;

- правила користування вимірювальними приладами відсутні;

- порядок провітрювання захисної споруди відсутній;

- інструкція з протипожежної безпеки у наявності;

- щорічний акт огляду ємностей для питної води з результатами лабораторних досліджень відсутній;

- експлуатаційні схеми системи життєзабезпечення із зазначенням пристроїв для відключення вентиляції, каналізації, водопостачання, опалення відсутні;

- інструкція з використання засобів індивідуального захисту відсутня.

За висновком про можливість приведення захисної споруди у готовність до використання за призначенням упродовж 12 годин не готова для використання за призначенням.

Такий же висновок про неготовність використання протирадіаційного укриття № 56462 зазначено у попередньому акті оцінки готовності захисної споруди цивільного захисту ПРУ № 56462 від 19.05.2022.

Зі змістом акту оцінки від 26.04.2023 директор Тилігульського аграрного фахового коледжу Л. Зарічна ознайомлена 26.04.2023, що підтверджується її особистим підписом на примірнику акту. Зауважень щодо проведення перевірки та виявлених порушень з боку директора закладу балансоутримувача не надходило.

Також, зі змістом акту оцінки від 19.05.2022 була ознайомлена в.о. директора Тилігульського аграрного фахового коледжу О. Чорновол 19.05.2022, що підтверджується її особистим підписом на примірнику акту. Зауважень щодо проведення перевірки та виявлених порушень з боку в.о. директора закладу - балансоутримувача не надходило.

Як 19.05.2022 так і 26.04.2023 оцінка стану готовності захисної споруди ПРУ № 56462 проводилась за участі представника та у присутності директора Тилігульського аграрного фахового коледжу.

Відповідно до інформації, наданої Тилігульським аграрним фаховим коледжем від 14.06.2023 № 145, у період з 2018 по 2023 рр. кошти на облаштування захисних споруд цивільного захисту, що перебувають на балансі фахового коледжу з бюджету, не виділялися. При цьому, відповідач не надав докази вжиття дієвих заходів щодо приведення до стану готовності захисної споруди за вказаний період.

Лише після втручання прокуратури, листом від 13.06.2023 вих. № 143 адміністрація Тилігульського аграрного фахового коледжу звернулася до Департаменту освіти і науки Одеської обласної державної адміністрації, яким повідомлено про необхідність виділення фінансування на утримання 10 захисних споруд цивільного захисту, що перебувають на балансі закладу, з яких 5 протирадіаційних укриттів № 56462, № 56466, № 56465, № 56464, № 56460 є не готовими та потребують капітального ремонту.

З аналогічним листом 13.06.2023 за вих. № 144 Тилігульський аграрний Фаховий коледж звернувся до Курісовської сільської ради.

Доказів повідомлення відповідачем Міністерства освіти і науки України щодо перебування захисних споруд цивільного захисту у неготовому стані та виділення коштів на фінансування утримання таких захисних споруд не надано.

Таким чином, Міністерство освіти і науки України, як орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції щодо реалізації державної політики у сфері розпорядження та використання бюджетних коштів, не мало належної інформації щодо стану захисних споруд, балансоутримувачем яких є Тилігульський аграрний фаховий коледж

Державна бюджетна установа Тилігульський аграрний фаховий коледж є учасником бюджетного процесу, а саме розпорядником бюджетних коштів за відповідними бюджетними призначеннями та асигнуваннями, тобто суб`єктом, якому Міністерством освіти і науки України передані відповідні владні повноваження щодо розпорядження бюджетними коштами.

Вказане свідчить про виконання Тилігульським аграрним фаховим коледжем публічно-владних управлінських функцій, в тому числі на виконання делегованих повноважень як суб`єкта владних повноважень.

Водночас, Тилігульським аграрним фаховим коледжем упродовж тривалого часу не вживалися належні заходи щодо утримання захисної споруди цивільного захисту у готовності.

Березівською окружною прокуратурою 25.11.2022 за вих. № 54-3260вих-22, 19.05.2023 за вих. № 54-1399вих-23 скеровувалися запити до Березівського районного управління ГУ ДСНС в Одеській області щодо надання інформацію про усунення порушень закону у сфері цивільного захисту, у тому числі відповідачем та про вжиті заходи контролю.

Окрім того, Березівською окружною прокуратурою скеровувалися листи до Березівської районної державної (військової) адміністрації 18.01.2023 за вих. № 54-164вих -23 та за вих. № 54-1745вих-23 від 20.06.2023 щодо стану дотримання законодавства у сфері цивільного захисту та проведення повторних перевірок оцінки готовності захисних споруд.

Відповідно до листа Березівської районної військової адміністрації від 19.01.2023 № 01/01.27/23/345 та від 28.06.2023 № 01/01-27/23/3569 додаткові перевірки стану готовності захисних споруд не проводилися, суб`єктам господарювання надані пропозиції щодо усунення виявлених порушень.

Про виявлені порушення вимог чинного законодавства у сфері цивільного захисту окружною прокуратурою повідомлено ГУ ДСНС України в Одеській області від 19.06.2023 № 54-1738вих-23 та Одеську обласну військову адміністрацію від 30.06.2023 № 54-1924вих-23.

Згідно листа від 10.07.2023 № 6001.3-4843/6009/1, ГУ ДСНС України в Одеській області не зверталось до суду із позовною заявою до Тилігульського аграрного фахового коледжу про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дію у сфері цивільного захисту.

Також, згідно листа Одеської обласної державної (військової) адміністрації від 17.07.2023 № 6600/2/01-46/7156/2-23, на адресу адміністрації не надходила інформація щодо обстеження та оцінки стану готовності до використання за призначенням вказаної захисної споруди цивільного захисту (ПРУ 56465) та адміністрацією не вживались відповідні заходи, у тому числі в судовому порядку до балансоутримувача.

З наданих відповідей слідує, що вищевказані суб`єкти владних повноважень не зверталися до суду з відповідним позовом, а також не зазначили про намір звернутися до суду з відповідним позовом про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання відповідача привести захисну споруду цивільного захисту у стан готовності.

Зважаючи на вищевикладене та на те, що посадові особи Тилігульського аграрного фахового коледжу не виконали вимоги, які зазначені у вищевказаних актах оцінки стану готовності споруди цивільного захисту і на даний час не усунули виявлені під час перевірок порушення та не привели споруду цивільного захисту (протирадіаційне укриття) № 56462, яке знаходиться за адресою: вул. Куриса, 1, буд. 9, с. Курісове, Березівського району Одеської області, у належний стан, у зв`язку із чим Керівник Березівської окружної прокуратури Одеської області звернувся до суду із даним позовом в інтересах держави в особі Головного управління Держаної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області, Одеської обласної державної (військової) адміністрації.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню у зв`язку з наступним.

Згідно ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ст. 53 КАС України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

У Рішенні Конституційного Суду України від 08 квітня 1999 року №3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття інтереси держави, висловив міркування, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (пункт 3 мотивувальної частини).

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій.

Із врахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (пункт 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 08 квітня 1999 року № 3-рп/99).

Ці міркування Конституційний Суд України зробив у контексті офіційного тлумачення Арбітражного процесуального кодексу України, який уже втратив чинність. Однак, висловлене Судом розуміння поняття інтереси держави має самостійне значення і може застосовуватися для тлумачення цього ж поняття, вжитого у статті 23 Закону України Про прокуратуру.

Відтак, інтереси держави охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація інтересів держави, особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25 квітня 2018 року по справі № 806/1000/17, від 19 вересня 2019 року по справі №815/724/15, від 17 жовтня 2019 року по справі № 569/4123/16-а.

Згідно з пунктом 12 Порядку, здійснення контролю за готовністю захисних споруд цивільного захисту до використання за призначенням забезпечує ДСНС разом з відповідними органами та підрозділами цивільного захисту, місцевими держадміністраціями.

Як визначено у пункті 1 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 року №1052, ДСНС є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності.

Одними із основних завдань ДСНС є реалізація державної політики у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій, запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності; здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб.

Відповідно до покладених завдань ДСНС здійснює заходи щодо створення, утримання та реконструкції фонду захисних споруд цивільного захисту, ведення їх обліку, забезпечує разом з відповідними органами та підрозділами цивільного захисту, місцевими держадміністраціями здійснення контролю за готовністю зазначених споруд до використання за призначенням; складає акти перевірок, видає приписи, постанови, розпорядження про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, а в разі встановлення порушень, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, звертається безпосередньо та через територіальні органи до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, окремих приміщень, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту.

ДСНС здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Припис п. 48 ч. 2 ст. 17-1 Кодексу цивільного захисту України із змінами, внесеними згідно із Законом № 2655-IX від 06.10.2022 передбачає, що Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту звертається до адміністративного суду щодо допущення уповноважених посадових осіб до проведення планових або позапланових перевірок (у разі їх недопущення з підстав інших, ніж передбачені Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності"), а також щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства з питань пожежної та техногенної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, у разі якщо такі порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей, з інших підстав, визначених законом.

Тобто, у розумінні статті 28 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» (Міністерства, інші центральні органи виконавчої влади та їх територіальні органи звертаються до суду, якщо це необхідно для здійснення їхніх повноважень у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України) та відповідно до наділених повноважень, таким органом є ГУ ДСНС в Одеській області.

Разом із цим, постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2022 року №303 "Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану" припинено проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду на період воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64 "Про введення воєнного стану в Україні".

Таким чином, внаслідок прийняття Кабінетом Міністрів України постанови від 13 березня 2022 року №303 на період дії воєнного стану у Головного управління ДСНС України у Одеській області відсутні повноваження з перевірки протирадіаційного укриття на стан придатності для використання за призначенням для захисту населення, а також застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю).

Як зазначено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2019 року у справі №820/4717/16, спірні правовідносини обумовлені реалізацією прокурором передбачених КАС України та Законом України «Про прокуратуру» повноважень щодо захисту інтересів держави і спрямовані на усунення порушень законодавства у сфері обороноздатності держави, у тому числі на забезпечення захисту мирного населення, особливо у питаннях підтримання колективних засобів захисту, якими є захисні споруди та інші місця можливого перебування людей, для збереження їх життя та здоров`я в разі військової агресії.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У статті 27 Конституції України визначено, що кожна людина має невід`ємне право на життя, обов`язок держави - захищати життя людини.

Відповідно до статті 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" на території України з 24 лютого 2022 року було введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє до теперішнього часу.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України "Про оборону України" від 06.12.1991 року №1932-XII (з подальшими змінами) оборона України базується на готовності та здатності органів державної влади, усіх складових сектору безпеки і оборони України, органів місцевого самоврядування, єдиної державної системи цивільного захисту, національної економіки до переведення, при необхідності, з мирного на воєнний стан та відсічі збройній агресії, ліквідації збройного конфлікту, а також готовності населення і території держави до оборони.

За змістом статті 3 названого Закону, підготовка держави до оборони в мирний час, серед іншого, включає забезпечення готовності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, єдиної державної системи цивільного захисту об`єктів критичної інфраструктури до виконання завдань цивільного захисту в особливий період, зокрема у воєнний час, з урахуванням норм міжнародного гуманітарного права.

Кодекс цивільного захисту України (далі КЦЗ України) регулює відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та визначає повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов`язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності.

В силу пункту 14 частини першої статті 2 Кодексу цивільного захисту України (далі - Кодекс) захисні споруди цивільного захисту - інженерні споруди, призначені для захисту населення від впливу небезпечних факторів, що виникають внаслідок надзвичайних ситуацій, воєнних дій або терористичних актів.

Статтею 4 Кодексу цивільного захисту України встановлено, цивільний захист комплекс заходів, які реалізуються на території України в мирний час та в особливий період і спрямовані на захист населення, територій, навколишнього природного середовища, майна, матеріальних і культурних цінностей від надзвичайних ситуацій та інших небезпечних подій, запобігання виникненню таких ситуацій та подій, ліквідацію їх наслідків, надання допомоги постраждалим, здійснення державного нагляду (контролю) у сфері пожежної та техногенної безпеки.

Громадяни України, у силу пункту 2 частини першої статті 21 Кодексу, мають право на забезпечення засобами колективного та індивідуального захисту та їх використання.

Згідно ч.1 ст.32 КЦЗ України, до захисних споруд цивільного захисту належать:

1) сховище - герметична споруда для захисту людей, в якій протягом певного часу створюються умови, що виключають вплив на них небезпечних факторів, які виникають внаслідок надзвичайної ситуації, воєнних (бойових) дій та терористичних актів;

2) протирадіаційне укриття - негерметична споруда для захисту людей, в якій створюються умови, що виключають вплив на них іонізуючого опромінення у разі радіоактивного забруднення місцевості та дії звичайних засобів ураження.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.32 КЦЗ України, укриттю підлягають у протирадіаційних укриттях - населення, у тому числі працівники суб`єктів господарювання, хворі, медичний та обслуговуючий персонал закладів охорони здоров`я, евакуйоване населення, яке проживає або працює в зонах можливого небезпечного і значного радіоактивного забруднення, крім тих, хто підлягає укриттю у сховищах.

Частиною 4 статті 32 Кодексу передбачено, що для вирішення питань щодо укриття населення в захисних спорудах цивільного захисту центральні органи виконавчої влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання завчасно створюють фонд таких споруд.

Отже, основним завдання сховища та/або протирадіаційного укриття є захист людей, а тому такі безумовно повинні перебувати у належному стані, придатному для їх використання за їх цільовим призначенням.

Відповідно до частини 5 статті 32 Кодексу порядок створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту та ведення його обліку визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно приписів ч.ч. 7 та 8 ст.32 КЦЗ України, вимоги щодо утримання та експлуатації захисних споруд визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері цивільного захисту.

Утримання захисних споруд цивільного захисту у готовності до використання за призначенням здійснюється їх власниками, користувачами, юридичними особами, на балансі яких вони перебувають (у тому числі споруд, що не увійшли до їх статутних капіталів у процесі приватизації (корпоратизації), за рахунок власних коштів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 березня 2017 року №138 затверджено Порядок створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту, виключення таких споруд із фонду та ведення його обліку, який визначає механізм створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту (далі - захисні споруди), у тому числі споруд подвійного призначення та найпростіших укриттів, та ведення його обліку (далі Порядок №138).

Відповідно до пункту 3 Порядку №138, балансоутримувачі захисних споруд - власники, користувачі, юридичні особи, на балансі яких перебувають захисні споруди (у тому числі споруди, що не увійшли до їх статутних капіталів у процесі приватизації (корпоратизації).

Утримання захисних споруд - комплекс заходів організаційного, матеріально-технічного, інженерного, фінансового та іншого характеру, що спрямовані на забезпечення готовності захисних споруд до використання за призначенням.

Згідно пункту 9 Порядку №138, утримання фонду захисних споруд у готовності до використання за призначенням здійснюється їх балансоутримувачами.

Пунктом 10 Порядку №138 передбачено, що балансоутримувач забезпечує утримання захисних споруд та інших споруд, що повинні використовуватися для укриття населення, а також підтримання їх у стані, необхідному для приведення у готовність до використання за призначенням відповідно до вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд.

Конкретний строк приведення захисної споруди в готовність до використання за призначенням (крім споруд, що відповідно до законодавства повинні перебувати в постійній готовності) зазначається в паспорті захисної споруди, а саме:

не більше 12 годин - для захисних споруд, призначених для укриття працівників (персоналу, найбільшої працюючої зміни) суб`єктів господарювання, віднесених до відповідних категорій цивільного захисту;

не більше 24 годин - для інших захисних споруд, споруд подвійного призначення та найпростіших укриттів.

Відповідно до пункту 11 Порядку №138, вимоги щодо утримання та експлуатації захисних споруд визначаються МВС.

Наказом МВС України від 09.07.2018 року №579 затверджено Вимоги щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту, якими внормовано питання утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту.

Пунктом 1 розділу ІІ Вимог №579 передбачено, що споруди фонду захисних споруд мають утримуватися та експлуатуватися у стані, що дозволяє привести їх у готовність до використання за призначенням у визначені законодавством терміни.

Відповідно пункту 7 розділу ІІ Вимог №579, споруди фонду захисних споруд, їх комунікації, інженерні мережі, інженерне та спеціальне обладнання, системи життєзабезпечення (далі - обладнання споруд фонду захисних споруд) мають утримуватися в належному технічному стані.

Утримання та експлуатація обладнання споруд фонду захисних споруд здійснюються згідно з вимогами і рекомендаціями, визначеними технічною документацією на них, а також відповідними нормами і правилами.

Згідно пункту 1 глави 2 розділу VI Вимог №579, для забезпечення готовності захисних споруд до використання за призначенням їх балансоутримувачі здійснюють оцінку стану їх готовності, організовують періодичні огляди стану захисних споруд, перевірку працездатності їх основного обладнання, планують і проводять технічне обслуговування обладнання та систем життєзабезпечення захисних споруд.

Відповідно до пункту 2 глави 2 розділу VI Вимог №579, оцінка стану готовності захисних споруд (далі - оцінка стану готовності) здійснюється щороку з метою виявлення недоліків у стані утримання та експлуатації захисних споруд, передбачення заходів щодо приведення захисної споруди в готовність до використання за призначенням.

Згідно пункту 3 глави 2 розділу VI Вимог №579, за результатами оцінки стану готовності складається акт оцінки стану готовності захисної споруди цивільного захисту за формою згідно з додатком 11 до цих Вимог. Результати оцінки стану готовності, отримані під час нагляду, ураховуються під час складення документів (актів, приписів) за його результатами.

Пунктом 9 глави 2 розділу VI Вимог №579 передбачено, що за результатами оцінки стану готовності захисну споруду може бути визнано як готову, обмежено готову або неготову до використання за призначенням.

Захисна споруда вважається обмежено готовою або неготовою, якщо вона має хоча б один із недоліків, зазначених в основних недоліках в утриманні захисних споруд, що погіршують стан їх готовності, наведених у додатку 13 до цих Вимог.

У разі відсутності таких недоліків захисна споруда вважається готовою до використання за призначенням.

Слід зауважити, що після початку 24.02.2022 повномасштабної військової агресії проти України та введення на всій території України воєнного стану виникли обґрунтовані та реальні підстави для використання укриття безпосередньо за призначенням для захисту цивільного населення.

На момент вирішення спору, в матеріалах справи відсутні докази того, що захисна споруда цивільного захисту № 56462, яка знаходиться за адресою: вул. Куриса, 1, буд. 9, с. Курісове, Березівського району Одеської області, приведена у готовність до використання за призначенням, та здатна забезпечити захист цивільного населення.

Відповідно до ст. 7 Кодексу цивільного захисту України основні принципи здійснення цивільного захисту цивільний захист здійснюється за такими основними принципами:

1) гарантування та забезпечення державою конституційних прав громадян на захист життя, здоров`я та власності, а також виконання у воєнний час норм міжнародного гуманітарного права;

2) комплексного підходу до вирішення завдань цивільного захисту;

3) пріоритетності завдань, спрямованих на рятування життя та збереження здоров`я громадян;

4) максимально можливого, економічно обґрунтованого зменшення ризику виникнення надзвичайних ситуацій;

5) централізації управління, єдиноначальності, підпорядкованості, статутної дисципліни Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, аварійно-рятувальних служб;

6) гласності, прозорості, вільного отримання та поширення публічної інформації про стан цивільного захисту, крім обмежень, встановлених законом;

7) добровільності - у разі залучення громадян до здійснення заходів цивільного захисту, пов`язаних з ризиком для їхнього життя і здоров`я;

8) відповідальності посадових осіб органів державної влади та органів місцевого самоврядування за дотримання вимог законодавства з питань цивільного захисту;

9) виправданого ризику та відповідальності керівників сил цивільного захисту за забезпечення безпеки під час проведення аварійно-рятувальних та інших невідкладних робіт.

Пунктом 2 ч.1 ст.21 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що громадяни України мають право на забезпечення засобами колективного та індивідуального захисту та їх використання.

Відповідно до ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці (ст. 43 Конституції України).

Отже, саме людина, її життя і здоров`я, визнаються найвищою соціальною цінністю в Україні.

Аналіз викладених норм свідчить про те, що держава, зобов`язана забезпечувати громадян засобами колективного та індивідуального захисту та їх використання, особливо під час ведення на території України бойових дій та загрози ракетних обстрілів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суд звертає увагу на те, що зазначений в адміністративному позову захід реагування до відповідача, має спонукаючий характер, направлений на забезпечення вимог законодавства у сфері цивільного захисту. Цей захід не є санкцією за порушення вимог законодавства, а є превентивним заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.

При цьому необхідність застосування зазначеного у позові заходу реагування, на думку суду, буде відповідає характеру існуючих недоліків, а тому він буде співмірним до мети його застосування і таке втручання у права відповідача буде пропорційним.

При цьому Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.05.2019 року у справі №820/4717/16 зробила висновки про обґрунтованість позовних вимог прокурора щодо зобов`язання утримувачів цивільних споруд (сховищ) забезпечувати їх належний стан, придатний для використання за цільовим призначенням (готовності до укриття населення).

З огляду на встановлені судом обставини, положення законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку, що відповідач допустив протиправну бездіяльність стосовно невжиття заходів щодо приведення в належний технічний стан та готовність до використання за призначенням захисної споруди цивільного захисту № 56462, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача вжити заходів щодо приведення в належний технічний стан та готовність до використання за призначенням захисної споруди цивільного захисту - ПРУ № № 56462, яку знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом також враховується, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Проте, відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Суд звертає увагу, що керівник Березівської окружної прокуратури Одеської області при зверненні до суду з даним адміністративним позовом в інтересах держави виступає як суб`єкт владних повноважень, а відтак судові витрати по сплаті судового збору у відповідності до ч. 2 ст. 139 КАС України розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Керівника Березівської окружної прокуратури Одеської області (67300, вул. Шаховцева, 4, м. Березівка, Одеська область; ) в інтересах держави в особі Головного управління Держаної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області (65091, вул. Прохорівська, 6, м. Одеса; ), Одеської обласної державної (військової) адміністрації (65032, м. Одеса, проспект Шевченка, 4; ) до Тилігульського аграрного фахового коледжу (67512, с. Курісове, вул. Куриса, 1, буд. 9; ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Тилігульського аграрного фахового коледжу щодо утримання у неналежному технічному стані, непридатному для використання за цільовим призначенням, споруди цивільного захисту (протирадіаційного укриття) № 56462, яке знаходиться за адресою: вул. Куриса, 1, буд. 9, с. Курісове, Березівського району Одеської області.

Зобов`язати Тилігульський аграрний фаховий коледж вчинити дії, спрямовані на приведення у стан готовності споруди цивільного захисту (протирадіаційне укриття) № 56462, яке знаходиться за адресою: вул. Куриса, 1, буд. 9, с. Курісове, Березівського району Одеської області з метою використання її за призначенням у відповідності до «Вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту», затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України № 579 від 09.07.2018.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя І.В. Завальнюк