Справа № 320/31905/23
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2023-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

09 жовтня 2023 року м. Київ № 320/31905/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Дудін С.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві та Пенсійного фонду України про визнання протиправною бездіяльності та бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві та Пенсійного фонду України, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Пенсійного фонду України, який за дорученням Міністерства соціальної політики України, не встановив (не перевірив) правильність проведення ОСОБА_1 перерахунку (виплату) пенсії, виходячи з розрахунку 80% суми грошового забезпечення без врахування її максимального розміру із врахуванням раніше виплачених сум і за достовірними первинними довідками, виданих Офісом Генерального прокурора від 19.10.2021: 1) №21-835зп (грошове забезпечення 17939,55 грн., із складовими: посадовий оклад 2714,00 грн., оклад за військовим званням 130,00 грн., надбавка за вислугу років (40%) 1137,60 грн., надбавка за виконання особливо важливих завдань (70%) 2787,12 грн., надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15%) 407,10 грн., премія (150%) 10763,73 грн.; 2) №21-834зп (грошове забезпечення 20252,17 грн., із складовими: посадового окладу 3393,00 грн., окладу за військовим званням 130,00 грн., надбавку за вислугу років (40%) 1357,20 грн., надбавку за виконання особливо важливих завдань (70%) 3416,14 грн., надбавку за службу в умовах режимних обмежень (15%) 508,95 грн., премію (130%) 11446,88 грн.) за період з січня 2016 року по травень 2023 року;

- зобов?язати Пенсійного фонду України здійснити контроль Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві за достовірністю документів проведеного перерахунку і виплату пенсії ОСОБА_1 , за період з січня 2016 року по травень 2023 року, виходячи з розрахунку 80% суми грошового забезпечення без врахування її максимального розміру із врахуванням раніше виплачених сум і за достовірними первинними довідками, виданих Офісом Генерального прокурора від 19.10.2021: 1) №21-835зп (грошове забезпечення 17939,55 грн., із складовими: посадовий оклад 2714,00 грн., оклад за військовим званням 130,00 грн., надбавка за вислугу років (40%) 1137,60 грн., надбавка за виконання особливо важливих завдань (70%) 2787,12 грн., надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15%) 407,10 грн., премія (150%) 10763,73 грн.); 2) №21-834зп (грошове забезпечення 20252,17 грн., із складовими: посадового окладу 3393,00 грн., окладу за військовим званням 130,00 грн., надбавку за вислугу років (40%) 1357,20 грн., надбавку за виконання особливо важливих завдань (70%) 3416,14 грн., надбавку за службу в умовах режимних обмежень (15%) 508,95 грн., премію (130%) 11446,88 грн.);

- визнати триваючу, протиправну бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві щодо не проведення ОСОБА_1 перерахунку за період з січня по серпень 2016 року і не виплату пенсії у сумі 14418,07 грн., виходячи з розрахунку 80% суми грошового забезпечення 17939,55 грн., із складовими грошового забезпечення: посадовий оклад 2714,00 грн., оклад за військовим званням 130,00 грн., надбавка за вислугу років (40%) 1137,60 грн., надбавка за виконання особливо важливих завдань (70%) 2787,12 грн., надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15%) 407,10 грн., премія (150%) 10763,73 грн., без врахування її максимального розміру із врахуванням раніше виплачених сум;

- визнати триваючу, протиправну бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві щодо не проведення ОСОБА_1 перерахунку за період з вересня 2016 року по травень 2023 року і не виплату пенсії у сумі 16268,17 грн., виходячи з розрахунку 80% суми грошового забезпечення 20252, 17 грн., із складовими грошового забезпечення: посадового окладу 3393,00 грн., окладу за військовим званням 130,00 грн., надбавку за вислугу років (40%) 1357,20 грн. , надбавку за виконання особливо важливих завдань (70%) 3416,14 грн., надбавку за службу в умовах режимних обмежень (15%) 508,95 грн., премію (130%) 11446,88 грн., без врахування її максимального розміру із врахуванням раніше виплачених сум;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у місті Києві провести ОСОБА_1 перерахунок і виплату пенсії за період з січня по серпень 2016 року у сумі 14418,07 грн., виходячи з розрахунку 80% суми грошового забезпечення 17939,55 грн., із складовими грошового забезпечення: посадовий оклад 2714,00 грн., оклад за військовим званням 130,00 грн., надбавка за вислугу років (40%) 1137,60 грн., надбавка за виконання особливо важливих завдань (70%) 2787,12 грн., надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15%) 407,10 грн., премія (150%) 10763,73 грн., без врахування її максимального розміру із врахуванням раніше виплачених сум;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у місті Києві провести ОСОБА_1 перерахунок і виплату пенсії за період з вересня 2016 року по травень 2023 року у сумі 16268,17 грн., виходячи з розрахунку 80% суми грошового забезпечення 20252,17 грн. із складовими грошового забезпечення: посадового окладу 3393,00 грн., окладу за військовим званням 130,00 грн., надбавку за вислугу років (40%) 1357,20 грн., надбавку за виконання особливо важливих завдань (70%) 3416,14 грн., надбавку за службу в умовах режимних обмежень (15%) 508,95 грн., премію (130%) 11446,88 грн., без врахування її максимального розміру із врахуванням раніше виплачених сум.

Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

За результатом розгляду матеріалів позовної заяви суд дійшов висновку про необхідність її повернення з огляду на таке.

Частиною першою ст.21 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою.

Згідно із частиною першою ст.172 Кодексу адміністративного судочинства України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Суд зауважує, що зазначені правові норми стосовно можливості заявлення позивачем пов`язаних між собою вимог в одному позові направлені на гарантування процесуальної економії в межах судового розгляду, а також на забезпечення єдності судової практики, з огляду на те, що спірні правовідносини, задля вирішення яких позивач звертається до суду, пов`язані між собою єдиними підставами їх виникнення або поданими доказами, внаслідок чого окремий розгляд цих вимог в межах різних проваджень є недоцільним та не сприяє унифікованості національної судової практики.

При цьому, обов`язковою умовою такого об`єднання є спільність підстав виникнення спірних правовідносин або спільність поданих доказів.

Водночас, аналіз заявлених позивачем вимог свідчить про їх непов`язаність між собою через їх виникнення на підставі різних обставин та на підставі різних доказів.

Суд зазначає, що у позовній заяві позивачем об`єднано позовні вимоги, які можна розділити на такі окремі блоки:

- щодо оскарження бездіяльності Пенсійного фонду України щодо нездійснення перевірки правильності проведення перерахунку та виплати пенсії позивача, виходячи з розрахунку 80% суми грошового забезпечення без врахування її максимального розміру із врахуванням раніше виплачених сум відповідно до довідок Офісу Генерального прокурора від 19.10.2021 №21-835зп та №21-834зп;

- щодо оскарження бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві щодо не проведення позивачу перерахунку його пенсії за період з січня по серпень 2016 року та невиплати пенсії у сумі 14418,07 грн., виходячи з розрахунку 80% суми грошового забезпечення та без врахування її максимального розміру;

- щодо оскарження бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві щодо не проведення позивачу перерахунку та виплати його пенсії за період з вересня 2016 року по травень 2023 року і не виплату пенсії у сумі 16268,17 грн., виходячи з розрахунку 80% суми грошового забезпечення та без врахування її максимального розміру.

Суд звертає увагу, що правовідносини між позивачем та відповідачем не пов`язані між собою підставою виникнення або поданими доказами, оскільки склались за різних обставин, за різного правового регулювання та на підставі різних дій суб`єкта владних повноважень. При цьому, включення цих двох позовних вимог в один пункт прохальної частини позовної заяви не нівелює той факт, що правове регулювання правовідносин, об`єднаних позивачем в один пункт, є різним та вказані правовідносини виникли за різних обставин.

Вказане свідчить про те, що в основу спірних правовідносин покладено різні підстави їх виникнення, та різні докази, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги.

Відповідно, різним є і правове регулювання спірних правовідносин.

Суд зауважує, що лише виникнення спірних правовідносин між тими самими суб`єктами не є достатньою підставою для об`єднання не пов`язаних між собою вимог в одне провадження.

Фактично, звернувшись до суду з таким позовом, позивач має намір одночасно врегулювати усі наявні у нього спірні правовідносини з відповідачами, незважаючи на те, що підстави їх виникнення є різними та не пов`язаними між собою, а також не враховуючи, що таке об`єднання непов`язаних між собою вимог ускладнить розгляд справи.

Таким чином, дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем позовні вимоги мають різні підстави їх виникнення, які не пов`язані між собою, та обґрунтовуються різними доказами, що, у свою чергу, не відповідає правилам об`єднання позовних вимог, які викладені у статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з пунктом 6 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

У даному випадку підстави для застосування положень статті 172 КАС України відсутні, оскільки ані підстави виникнення, ані подані докази не є спільними (не є пов`язаними) щодо одночасно заявлених позивачем вимог.

З огляду на те, що позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог, встановлені КАС України, суд вважає за необхідне позовну заяву повернути позивачеві з усіма доданими до неї документами.

У пункті 35 рішення у справі "Плахтєєв та Плахтєєва проти України" від 12.03.2009 (Заява № 20347/03) Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У такій формі в цьому пункті втілено "право на суд", одним з аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження в суді за цивільним позовом (див. рішення у справі "Ґолдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom) від 21 лютого 1975 року, серія A, N 18, сс. 17-18, пп. 35-36). Однак це право не є абсолютним. Воно може підлягати законним обмеженням, таким, наприклад, як передбачені законом строки давності, заходи забезпечення позову, нормативне регулювання такого права стосовно неповнолітніх та психічно хворих осіб (див. рішення у справі "Стаббінґс та інші проти Сполученого Королівства" (Stubbings and Others v. the United Kingdom) від 22 жовтня 1996 року, Reports 1996-IV, с. 1502-3, пп. 51-52; і у справі "Толстой Милославський проти Сполученого Королівства" (Tolstoy Miloslavsky v. the United Kingdom) від 13 липня 1995 року, серія A, N 316-B, сс. 80-81, пп. 62-67). Якщо доступ до суду обмежено внаслідок дії закону або фактично, Суд має з`ясувати, чи не порушило встановлене обмеження саму суть цього права і, зокрема, чи мало воно законну мету, і чи існувало відповідне пропорційне співвідношення між застосованими засобами і поставленою метою (див. рішення у справі "Ашинґдейн проти Сполученого Королівства" (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, серія A, N 93, сс. 24-25, п. 57).

У пункті 31 рішення у справі "Наталія Михайленко проти України" від 30.05.2013 (Заява № 49069/11) Європейський суд з прав людини також зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням; вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб (див. рішення від 28 травня 1985 року у справі Ешингдейн проти Сполученого Королівства (Ashingdane v. the United Kingdom), п. 57, Series A № 93). Встановлюючи такі правила, Договірна держава користується певною свободою розсуду.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначено, що надмірний формалізм може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (див. рішення у справах Zubac v. Croatia, Beles and Others v. the Czech Republic, №47273/99, пп. 50-51 та 69, та Walchli v. France, №35787/03, п. 29).

При цьому, ЄСПЛ провів лінію між формалізмом та надмірним формалізмом. Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Натомість надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.

Передбачене статтею 169 КАС України право суду на повернення позовної заяви у випадку порушення правил об`єднання позовних вимог є законодавчо закріпленим процесуальним обмеженням, встановленим державою з метою регулювання процедурних питань з метою їх упорядкування, дотримання процесуальної економії та недопущення завантаження процесу ускладненими позовними заяви, вимоги яких мають розглядатися в окремих провадженнях.

Суд зазначає, що повернення позовної заяви позивачеві свідчить не про допущення судом надмірного формалізму, а про вчинення дій, направлених на упорядкування процесуальних правовідносин, тобто є необхідним (позитивним) формалізмом, який сприяє належному здійсненню правосуддя. При цьому, така процесуальна дія не є порушенням права позивача на доступ до суду в розумінні норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, оскільки не позбавляє позивача права на повторне звернення до суду у належному (встановленому законом) порядку.

При цьому суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що належний порядок звернення до суду полягає у необхідності поданні позивачем окремих позовів, які стосуються:

1) оскарження бездіяльності Пенсійного фонду України щодо нездійснення перевірки правильності проведення перерахунку та виплати пенсії позивача, виходячи з розрахунку 80% суми грошового забезпечення без врахування її максимального розміру із врахуванням раніше виплачених сум відповідно до довідок Офісу Генерального прокурора від 19.10.2021 №21-835зп та №21-834зп;

2) оскарження бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві щодо не проведення позивачу перерахунку його пенсії за період з січня по серпень 2016 року та невиплати пенсії у сумі 14418,07 грн., виходячи з розрахунку 80% суми грошового забезпечення та без врахування її максимального розміру;

3) оскарження бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві щодо не проведення позивачу перерахунку та виплати його пенсії за період з вересня 2016 року по травень 2023 року і не виплату пенсії у сумі 16268,17 грн., виходячи з розрахунку 80% суми грошового забезпечення та без врахування її максимального розміру.

Правовий висновок щодо необхідності повернення позовних заяв у випадку порушення правил об`єднання позовних вимог викладено Верховним Судом у постановах від 05.03.2019 у справі №917/1377/18 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 80470812), від 27.02.2019 у справі №922/2225/18 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 80308662), від 14.08.2018 у справі №910/3569/188 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 75896052).

Відповідно до частини восьмої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись статтями 169, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. Позовну заяву повернути позивачеві з усіма доданими до неї документами.

2. Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

3. Копію ухвали суду надіслати (вручити, надати) учасникам справи (їх представникам), зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя Дудін С.О.