Справа № 187/1678/23
Суддя: Караул О. А.
Дата ухвалення: 2023-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/1678/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" жовтня 2023 р.

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Караула О.А. за участі секретаря судового засідання Пелих І.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Національної Поліції у Харківській області, Департаменту патрульної поліції, третя особа: старший Інспектор ВБДР в Харківській області Бондаренко Юрій Миколайович, про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

До Петриківського районного суду Дніпропетровської області через свого представника Редько Сергія Миколайовича звернувся позивач ОСОБА_1 із позовом до ГУНП у Харківській області, третя особа: старший Інспектор ВБДР в Харківській області Бондаренко Ю.М. про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Позивач зазначив, що 25.08.2023 старшим інспектором ВБДР УНП в Харківській області Бондаренко Ю.М. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі БАД № 803720 у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП. Зазначено, що 25.08.2023 року позивач керував транспортним засобом технічний стан якого не відповідає вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху, а саме на задній осі ТЗ встановлено шини з різними малюнками протектора, чим порушив п. 31.4.5г ПДР.

На позивача було накладено штраф у сумі 340.00 грн.

Позивач не погоджується із зазначеною вище постановою, та зауважив, що заборонена експлуатація транспортних засобів із встановленими на одну вісь шини різними типами малюнків протектора, а не з різними малюнками. Тож на думку позивача працівник поліції розглянувши адміністративну справу виніс постанову за дії, які не передбачені КУпАП.

Пояснив, що позивач дійсно у вказаний день та час рухався на транспортному засобі, після заміни колеса у зв`язку з пробиттям, при цьому був ввімкнений сигнал «аварійна світлова сигналізація». Колеса на задній осі були встановлені однакового типу симетричним обертанням, тобто порушень ПДР не було.

За наведеного позивач просить суд прийняти позов до розгляду та відкрити провадження у справі; визнати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАД № 803720 складену 25.08.2023 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП протиправною та скасувати її, а справу про адміністративне правопорушення закрити; судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 06.09.2023 було відкрито провадження у даній справі. Розглядати справу постановлено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Залучено як співвідповідача у справі Департамент патрульної поліції. Встановлено відповідачу 15 (п`ятнадцятиденний) строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

21.09.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву від представника Департаменту патрульної поліції Федюк Д.В., у якому він проти позову заперечує. Вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню, оскільки постанова серії БАД № 803720 винесена у відповідності до норм чинного законодавства, без порушень матеріального чи процесуального права. При винесенні спірної постанови поліцейський керувався положеннями ПДР, КУпАП та ДСТУ 3649:2010, тож у постанові чітко описане саме правопорушення, тому поліцейський діяв в межах повноважень. Зауважив, що положеннями п. 31.1 ПДР передбачено, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно- технічної документації. У ДСТУ 3649:2010 викладені вимоги до технічного стану колісних транспортних засобів, які знаходяться в експлуатації. Зокрема п. 6.3.1 ДСТУ 3649:2010 визначено, не дозволено установлювати на одній осі КТЗ шини різних розмірів, типів конструкції (радіальної, діагональної, камеральної, безкамерної) моделі з різними рисунками протектора, призначених для застосування в різні сезони, з шипами чи ланцюгами протиковзання та без них. Звернув увагу суду на те, що позивачем не було надано до суду жодних доказів відносно того, що транспортний засіб під його керуванням відповідав вимогам ДСТУ 3649:2010 та ПДР України.

Враховуючи викладене, відповідач просить суд у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Окрім того, 21.09.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву від представника ГУНП у Харківській області Корнєєвої Я.Ю. У відзиві зазначено, що старший лейтенант поліції Бондаренко Ю.М. є поліцейським управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції. УПП в Харківській області Департаменту патрульної поліції є територіальним підрозділом Департаменту патрульної поліції, який діє на правах самостійної юридичної особи () та жодним чином не підпорядкований ГУ НП в Харківській області ().

За наведеного представник відповідача просить суд прийняти законне та обгрунтоване рішення. Не стягувати судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань ГУ НП в Харківській області.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

За наведених вище обставин, суд дійшов висновку про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши доводи, викладені у позовній заяві на обґрунтування позовних вимог, враховуючи заперечення проти позову відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку що позов є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню через наступне.

У постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАД № 803720 складеної 25.08.2023 зазначено, що 25.08.2023 року о 15.10 годині в Харківській області смт Пісочин вул. Полтавське Шоссе, 208А, водій керував ТЗ технічний стан якого не відповідає вимогам стандартів, що стосується безпеки дорожнього руху, а саме на задню вісь ТЗ встановлено шини з різним малюнком протектора, чим порушив п. 31.4.5г ПДР, тож скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Додано копію паспорту ОСОБА_1 .

Розглядаючи заявлені вимоги, суд виходить із наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п.п. 1,3,8 ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Згідно із ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Частиною 1 ст. 121 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за такі дії, як керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою. зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

За змістом підпункту «г» пункту 31.4.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України від 10.10.2001 № 1306, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: колеса і шини: на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиповані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора - для вантажних автомобілів.

Відповідно до п.1. Г.2 Р.2 Правил технічної експлуатації коліс та пневматичних шин колісних транспортних засобів категорій L, M, N, O та спеціальних машин, виконаних на їх шасі, затвердженихнаказом Міністерства інфраструктури України від 26.07.2013 № 549 з метою виконання цих Правил шини КТЗ класифіковано за: призначенням; конструкцією каркаса; формою профілю поперечного перерізу; способом герметизації внутрішньої порожнини; способом регулювання тиску; типом рисунка протектора; кліматичним виконанням; сезонністю використання; наявністю шипів протиковзання; здатністю підтримувати рух КТЗ після втрати пневматичним колесом герметичності.

Згідно п.7. Г.2 Р.2 Правил технічної експлуатації за типом малюнку протектора шини поділяються на шини з дорожнім, універсальним, кар`єрним та підвищеної прохідності рисунком. Розрізняють симетричний, асиметричний, спрямованого та неспрямованого обертання типи малюнків протектора шини, залежно від розташування сегментів його малюнка протектора, як визначено в додатку 2 до цих Правил.

У відповідності до п.6 Г.5 Р.2 Правил технічної експлуатації у складі однієї осі КТЗ, якщо інше не визначено виробником КТЗ, не експлуатуються одночасно діагональні шини разом з радіальними, обшиповані і необшиповані, морозотривкі і неморозотривкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для КТЗ категорії М1, різними типами малюнків протектора для КТЗ категорії N.

Тож, вбачається, що законодавець розмежлвує поняття шин з різними малюнками протектора та шин з різними типами малюнка протектору. Для кожної категорії КТЗ встановлено відповідну заборону експлуатації шин.

Так, КТЗ категорії М1 це колісний транспортний засіб, що відповідає таким вимогам: 1) призначений для перевезення пасажирів, у якому кількість місць для сидіння без урахування місця водія не перевищує восьми (легковий автомобіль); 2) не передбачає місця для пасажирів, які стоять; 3) кількість місць для сидіння може обмежуватися одним місцем для водія.

КТЗ категорії N це механічні колісні засоби, які мають не менше чотирьох коліс і призначені для перевезення вантажів, що мають свою кваліфікацію.

Зазначене визначено у Постанові № 7 від 5 січня 2021 року КМУ «Про внесення змін у додаток до постанови Кабінету Міністрів України від 22 грудня 2010 р. N 1166».

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до частин 1,2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків

За правилами ч. 1 та ч. 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 року у справі «Карелін проти Росії», за умови наявності певної неточності чи суперечностей, суд не вправі брати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи.

У рішенні від 31.07.2008 року по справі «Дружстевні заложна пріа та інші проти Чеської Республіки», в якому ЄСПЛ, зокрема зазначив, що висновки адміністративних органів, викладені у прийнятих ними рішеннях, не повинні бути довільними, нераціональними та непідтвердженими доказами.

Верховний Суд у своїй постанові від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17 вказав, що постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення цією особою адміністративного проступку, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що позивач заперечує проти вчинення ним правопорушення, наголошуючи на тому, що оспорювану ним постанову складену за порушення ПДР, а саме за встановлену на задню вісь керованого ним транспортного засобу шин з різним малюнком протектора, що є забороною для легкового автомобіля. Однак позивач рухався саме на вантажному автомобілі. Доказів же, на яких грунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення пепредбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП (за порушення ПДР) до суду не надано.

При цьому, зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП, у ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно п. 3) ч. 1 ст. 288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Особливості провадження судами у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності передбачені ст.286 КАС України.

Так, у ч.3 ст.286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Разом з тим, суд зауважує на тому, що своєю ухвалою від 06.09.2023 про відкриття провадження у справі, судом за власною ініціативою, було залучено як співвідповідача у справі Департамент патрульної поліції. Адже саме цей орган, на думку суду, є тим суб`єктом владних повноважень від імені якого було винесено спірну постанову про накладення стягнення на позивача, оскільки інспектор патрульної поліції Бондаренко Ю.М. є посадовою особою такого органу. Зазначеного позивачем відповідача ГУ НП у Харківській області суд, наразі вважає неналежним відповідачем у справі, що вмотивовано підтверджено у відзиві на позовну заяву.

Тож, на підставі викладеного, враховуючи, що підставами скасування оскаржуваних постанов у справах про адміністративні правопорушення є не доведення відповідачем належними та допустимими доказами факту скоєння позивачем адміністративного правопорушення, тож з урахуванням встановлених КАС України завдань адміністративного судочинства, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити адміністративний позов частково, а саме у частині вимог до відповідача Департаменту патрульної поліції, шляхом скасування рішенння суб`єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення.

В позовних вимогах до відповідача Головного Управління Національної Поліції у Харківській області відмовити.

Згідно ч.3 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Великою Палатою Верховного Суду України 18 березня 2020 року, Справа № 543/775/17, Провадження № 11-1287апп18, було зроблено висновок про те, що чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення. Зокрема, у вказаній постанові зазначено, що за системного, цільового та граматичного тлумачення до наведеного законодавчого регулювання відносин, пов`язаних зі сплатою судового збору, Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначає, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення в розумінні положень статей287,288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VІ "Про судовий збір", які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. З огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, ставка судового збору у даній справі має становити 536,80 грн.,

До позовної заяви додано копію квитанції від 04.09.2023 про оплату ОСОБА_1 судового збору у сумі 536.80 грн.

За наведенного, враховуючи що позов задоволено частково, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції судові витрати понесені позивачем на сплату судового збору, в сумі 536 грн 80 коп.

Керуючись ст.ст.121, 251, 268, 276, 283, 287-289 КУпАП, ст.ст. 2, 9, 139, 243-246, 286 КАС України, ПДР України, затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001 року, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного Управління Національної Поліції у Харківській області, Департаменту патрульної поліції, третя особа: старший Інспектор ВБДР в Харківській області Бондаренко Юрій Миколайович, про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАД № 803720 складену 25 серпня 2023 старшим інспектором ВБДР УНП в Харківській області Бондаренко Ю.М. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 стаття 121 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Реквізити сторін:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач Головне Управління Національної Поліції в Харківській області, ; місце розташування: Жон Мироносиць, буд. 5, м. Харків Харківської області, 61002.

Відповідач Департамент патрульної поліції, , місце розташування: вул. Федора Ернста, буд. 3, м. Київ, 03048.

Третя особа старший інспектор ВБДР УНП в Харківській області Бондаренко Юрій Миколайович.

Суддя: О. А. Караул