Справа № 569/11500/23
Суддя: Панас О. В.
Дата ухвалення: 2023-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2023 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючої судді - Панас О.В.

при секретарі судового засідання - Алексейчук Ю.М.

з участю:

представника позивача адвоката - Дмитренко Р.П. представника відповідача Департаменту муніципальної варти РМР Василюк В.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівному адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради, інспектора з паркування Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради Сорочинського В`ячеслава про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 через свого представника адвоката Дмитренко Р.П. звернулася до Рівненського міського суду з позовом до Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради, інспектора з паркування Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради Сорочинського В`ячеслава про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Просила скасувати постанову інспектора з паркування Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради серії RVN № 015474 від 02.06.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 зач.1 ст.122 Кодексу України по адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що Постанова RVN № 015474 про визнання винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КпАП України та накладення адміністративного штрафу у розмірі 340 грн. є незаконною та упередженою, винесена із порушенням вимог адміністративного законодавства, Конституції України та нормативно - правових актів, конституційні права громадян, а тому підлягає скасуванню.

Аналізом підстави притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 згідно постанови RVN № 015474 від 02.06.2023 року є порушення пункту 3.34додатку 1 розділу 33 Правил дорожнього руху, а саме зазначений знак із трактуванням «Зупинку заборонено».

Дія знаків поширюється на проїжджу частину, у якій або на якій вони встановлені. Знаки, встановлюються з правого боку дороги за межами проїжджої частини доріг і їх узбіч. Тимчасові дорожні знаки дозволяється встановлювати безпосередньо на проїжджій частині. Як вбачається із долучених матеріалів фотокопій до оскаржуваної постанови RVN № 015474 від 02.06.2023, чітко видно, що автомобіль знаходиться біля лівого краю тротуару, а не на дорозі(проїзній частині). Однак, всупереч вимогам ст.283 КУПАП в постанові не зазначено місце вчинення адміністративного правопорушення. А саме місце стоянки автомобіля, лише вказано:«здійснила зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена» , чим порушила пункту 3.34 додатку 1 розділу 33 Правил дорожнього руху та вимог та ч.1 ст.122КпАП України».

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу транспортний засіб XONDAHRV, реєстраційний номер НОМЕР_1 є легковим-В пасажирським і відповідно даний ТЗ має право бути припаркований на краю тротуару, якщо залишено для руху пішоходів щонайменше 2 метри.

З долучених фотографій, які датовані 01.06.2023 року, з наступними часовими відмітками: 14:41:56, 14:40:28, 14:40:44, 09:35:45, 09:33:50 вбачається, що транспортний засіб XONDAHRV, реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходиться на краю тротуару і для руху пішоходів залишається значно більше 2 м.

Відстань від транспортного засобу XONDAHRV, реєстраційний номер НОМЕР_1 до протилежного краю тротуару на момент здійснення стоянки об 14:41 год. 01.06.2023 року перевищувала 2 метри, що відповідає вимогам до п. 15.10.«в» ПДР України. Вважає, що постанова про притягнення її до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною, оскільки винесена з порушенням норм чинного законодавства.

У судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Дмитренко Р.П., яка діє згідно ордеру серія РН-491 № 46 від 29.12.2022 позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених у позовній заяві та просила суд задовольнити позовні вимоги повністю.

Представник відповідача Департаменту муніципальної варти РМР Василюк В.В. в судовому засіданні позовні вимоги заперечила в повному обсязі з підстав, зазначених у відзиві.

Свою правову позицію обґрунтувала наступним. Вказала, що 02.06.2023 року інспектором Департаменту за даними інформації Національної автоматизованої інформаційної системи (НАІС) Єдиного державного реєстру транспортних засобів та їх власників, було встановлено відповідальну особу, відповідно до ч. 1 ст. 14-2 КУпАП, а саме ОСОБА_1 , та винесено постанову серії RVN № 015474 від 02.06.2023 року про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності.

Отже, постановою серії RVN № 015474 від 02.06.2023 року позивачку ОСОБА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 340 грн.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 19 грудня 2019 року №686/13619/17, дія заборонного знаку поширюється на всю дорогу (той бік дороги, де встановлено знак), елементом якої є тротуар, саме зовнішній, а не внутрішній, край якого обмежує дорогу по ширині.

Відповідно до розділу 1 пункту 1.10 ПДР України передбачено, що тротуар - елемент дороги, призначений для руху пішоходів, який прилягає до проїзної частини або відокремлений від неї газоном.Таким чином дія заборонного знаку 3.34 «Зупинка заборонена» поширюється на всю ширину дороги з відповідного боку, до складу якої входить і тротуар.

Виходячи із print screen адміністративних матеріалів розташованих на сайті Рівненської міської ради (далі - фотознімки), які додаються до відзиву, чітко видно, що позивачкою здійснено зупинку на тротуарі.

У своїй позовній заяві позивачка не заперечує, що здійснила зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 ПДР України «Зупинка заборонена». Однак, вказує на те, що нею була здійснена зупинка саме біля лівого краю тротуару, а не на проїзній частині.

У своїй позовній заяві позивачка вважає, що в даному випадку на неї розповсюджується положення пункту «в» 15.10 ПДР України, відповідно до якого стоянка забороняється на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортний засіб Honda Hr-V, д.н.з. НОМЕР_1 , є легковим-В універсал.

Відповідачем було скеровано запит до Комунального Рівненського шляхоексплуатаційного управління автомобільних Департаменту інфраструктури та благоустрою Рівненської міської ради із приводу правомірності встановлення дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена» за адресою вул. Гетьмана Полуботка, 35 у місті Рівне.

У своїй відповіді від 14.06.2023 року № 394 Комунальне Рівненське шляхоексплуатаційного управління автомобільних Департаменту інфраструктури та благоустрою Рівненської міської ради підтверджує правомірність та наявність дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена».

Оскільки, позивачкою не надано жодного доказу того, що після здійснення нею зупинки на тротуарі 01.06.2023 року для проходу пішоходів на тротуарі по вул. Гетьмана Полуботка, 35 у м. Рівне залишилось 2 метри, то положення пункту «в» 15.10 ПДР України на неї не можуть розповсюджуватись. А тому вказані доводи не можуть братись до уваги судом, оскільки зазначені у оскаржуваній постанові від 06 червня 2023 року серії RVN № 015474 обставини відповідають диспозиції саме пункту 3.34 розділу 33 ПДР України.

Просила відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову повністю.

Відповідачем до відзиву також долучено копії письмових документів, на які відповідач посилається як на докази та які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідач інспектор з паркування Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради Сорочинський В. у судове засідання не з`явився. Суд вважає за можливе провести судове засідання у його відсутність.

Ухвалою суду від 29.06.2023 р. у справі відкрите спрощене позовне провадження призначено розгляд справи з повідомленням ( викликом) сторін.

Ухвалою суду на місці 23.08.2023 задоволено клопотання представника позивачки про долучення письмових доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши наявні у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково.

Судом встановлено, що Постановою серії RVN № 015474 від 02.06.2023 року позивачку ОСОБА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 340 грн.

Як зазначено у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , 01.06.2023 року о 14-41 год. за адресою: вул.Гетьмана Полуботка 35, місто Рівне, особа, яка керувала автомобілем XONDAHRV, реєстраційний номер НОМЕР_1 порушила вимоги дорожнього знаку та здійснила зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена» , чим порушила пункту 3.34 додатку 1 розділу 33 Правил дорожнього руху та вимог та ч.1 ст.122КпАП України.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до вказаного закону, встановлюється ПДР України

Згідно з розділом 33 ПДР України знак 3.34 «Зупинка заборонена» забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Дія знаків 3.9, 3.10, 3.34-3.37 поширюється лише на той бік дороги, на якому вони встановлені.

Ч. 1 ст. 122 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Виходячи із змісту пункту 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Позивач стверджує, що із долучених матеріалів фотокопій до оскаржуваної постанови RVN № 015474 від 02.06.2023, чітко видно, що автомобіль знаходиться біля лівого краю тротуару, а не на дорозі(проїзній частині), вважаючи, що в даному випадку на неї розповсюджується положення пункту «в» 15.10 ПДР України, відповідно до якого стоянка забороняється на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортний засіб Honda Hr-V, д.н.з. НОМЕР_1 , є легковим-В універсал.

Разом з тим, Департамент на підтвердження правомірності дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності надає фотознімки, створені 01.06.2023 року, які відображають транспортний засіб Honda Hr-V, д.н.з. НОМЕР_1 , з різних ракурсів. Вказані знімки містять дату, час, а також географічні координати, які відповідають місцю вчинення адміністративного правопорушення, що вказане в постанові. З фотозмінку, який створений 01.06.2022 року о 09:35:45 годин, видно наявність знаку 3.34 «Зупинку заборонено», і такий містить географічні координати, що вказують на розташування його в одній географічній площині з місцем зупинки автомобіля позивача. При цьому, година скоєння правопорушення зазначена « 14.41 год.».

Вказані знімки містять також географічні координати «50.622662, 26.2454994; 50.6225657, 26.2454263; 50.6226048, 26.2456258», які згідно з даними картографічного веб- сайту Карти Google відповідають місцю, вчинення адміністративного правопорушення, що вказане в постанові.

Судом встановлено, що відповідачем було скеровано запит до Комунального Рівненського шляховоексплуатаційного управління автомобільних Департаменту інфраструктури та благоустрою Рівненської міської ради із приводу правомірності встановлення дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена» за адресою вул. Гетьмана Полуботка, 35 у місті Рівне.

У своїй відповіді від 14.06.2023 року № 394 Комунальне Рівненське шляхово-експлуатаційне управління автомобільних доріг Департаменту інфраструктури та благоустрою Рівненської міської ради повідомило, що дорожній знак 3.34 «Зупинка заборонена» встановлено на вулиці Гетьмана Полуботка, 35 у місті Рівне відповідно до рішення Рівненської міської ради від 27 вересня 2018 року за № 5042 «Про затвердження Комплексної схеми організації дорожнього руху в місті Рівне».

А як вбачається з відповіді Департаменту патрульної служби Управління патрульної поліції України в Рівненській області від 11.07.2023 року за№ 27зі/41/30/01- 2023 на запит адвоката Дмитренко Р.П., органами Національної поліції на час притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, жодних дозволів та погоджень на встановлення знаку 3.34 «Зупинку заборонено» в місті Рівне, по вул.Гетьмана Полуботка, в тому числі знак встановлений на бетонному стовпі.

Окрім того, з дослідженої судом відповіді на запит на отримання інформації , наданої департаментом інфраструктури та благоустрою Рівненської міської Ради від 05.07.2023 року, за вих.№ 13-231 та від 17.07.2023 року за вих. № 13-234, у листі від 13.07.2023 вих.№ 109-13 зазначено, що інформація щодо схеми організації дорожнього руху в місті Рівне, із відображенням встановлених дорожніх знаків, передбаченими Правилами дорожнього руху, зокрема, пунктами 3.34 «Зупинку заборонено»,3.35 «Стоянку заборонено», встановлення яких погоджено із відповідними підрозділами Національної поліції відсутня. Рішення Рівненської міської ради про встановлення на вулицях міста дорожніх знаків передбачених ПДР п.п.3.34»Зупинка заборонена», 3.35 «Стоянку заборонено» не приймалось. Порядок демонтажу незаконно встановлених дорожніх знаків в місті Рівне не розроблявся. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Згідно ч. 1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Визначений ст. 77 КАС УКраїни обов`язок відповідача суб`єкта владних повноважень довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного ч.1 цієї статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких грунтуються його вимоги.

На підставі ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до п.2 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Аналізуючи зазначені норми законодавства, суд приходить до висновку, що положення статті 293КУпАП прямо не вказують, що суд при розгляді справи в порядку КАС наділений повноваженнями, визначеними статтею 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Разом з тим, специфіка такого перегляду полягає в тому, що суд фактично і виконує повноваження органу (посадової особи), яка переглядає постанову у справі по адміністративне правопорушення.

Виходячи з положень частини 2 статті 124 Конституції України, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення, суд вважає за необхідне зазначити, що суд який переглядає постанову у справі про адміністративне правопорушення не може мати менше повноважень, аніж вищестоящий орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення. Суд, який переглядає постанову в порядку КАС, з особливостями, визначеними Кодексом України про адміністративні правопорушення, не може мати менші повноваження аніж апеляційний суд загальної юрисдикції.

Наведене вище дає підстави дійти висновку, що суд наділений усією повнотою тих повноважень, які визначені статтею 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в тому числі й правом скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Крім того, дане положення закріплено в ч. 3 ст. 286 КАС України, згідно якої за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Виходячи з принципу повноти всебічності та об`єктивності, дотримання порядку розгляду адмінматеріалу, є суттєвим.

Отже, зі змісту оскаржуваної постанови не вбачається ким саме 01.06.2023 року о 14-41 год. за адресою: вул.Гетьмана Полуботка 35, м. Рівне, було порушено ПДР, так як імені особи (прізвище, ім`я по батькові ст.28 ЦК України) , яка керувала автомобілем XONDAHRV, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у постанові не зазначено, а така особа повинна була бути встановлена. У матеріалах справи наявна суперечлива інформація щодо порядку розміщення дорожнього знаку «Зупинка заборонена» на вул. Гетьмана Полуботка у м.Рівному. Враховуючи заявлені позовні вимоги, встановлені обставини справи, та приписи ч.3 ст. 286 КАС України, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, а саме скасування оскаржуваної постанови та направлення справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП на новий розгляд до Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 9, 19, 20, 77, 241, 244, 245, 246, 286, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради, інспектора з паркування Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради Сорочинського В`ячеслава про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, задовольнити частково. Скасувати постанову інспектора з паркування Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради серії RVN № 015474 від 02.06.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Справу про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення надіслати на новий розгляд до Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляцiйного адміністративного суду через Рiвненський мiський суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач: ОСОБА_1 , що проживає: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Департамент муніципальної варти Рівненської міської ради, місцезнаходження: 33014, м.Рівне, вул. С.Бандери, буд. 44, .

Відповідач: інспектор з паркування Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради Сорочинський В`ячеслав, місцезнаходження: 33014, м.Рівне, вул. С.Бандери, буд. 44.

Повний текст рішення виготовлено 04.10.2023

Суддя О.В.Панас