Справа № 200/4010/23
Суддя: Куденков К.О.
Дата ухвалення: 2023-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

09 жовтня 2023 року Справа №200/4010/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Куденкова К.О., розглянувши в порядку письмового провадження питання про судові витрати у справі за позовом ОСОБА_1 до Донецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною бездіяльності і зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У липні 2023 року ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Донецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі ДОТЦК та СП, відповідач), в якому просить: - визнати протиправною бездіяльність щодо нарахування і виплати індексації грошового забезпечення за періоди з 06.10.2017 по 28.02.2018 із застосуванням місяця - січня 2008 року для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення; - зобов`язати нарахувати і виплати індексацію грошового забезпечення за періоди з 06.10.2017 по 28.02.2018 із застосуванням місяця - січня 2008 року для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення, а саме в розмірі 19941,30 грн.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 25 вересня 2023 року задоволено частково позов ОСОБА_1 до Донецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Визнано протиправною бездіяльність Донецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо нарахування і виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за періоди з 06.10.2017 по 28.02.2018 із застосуванням місяця - січня 2008 року для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення. Зобов`язано Донецький обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки нарахувати і виплати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 06.10.2017 по 28.02.2018 із застосуванням місяця - січня 2008 року для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

2 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із заявою про судові витрати якою просить ухвалити у справі №200/4010/23 додаткове рішення, яким покласти на Донецький обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки сплату судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених ОСОБА_1 у розмірі 23301,00 грн.

Відповідач подав відзив, яким просить відмовити в задоволенні вказаної заяви. Вважає необґрунтованими заявлені витрати на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 5 жовтня 2023 року призначено заяву до розгляду на 9 жовтня 2023 року.

Сторони до судового засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду були повідомлені належним чином (через систему «Електронний суд»).

Перешкоди для розгляду справи в судовому засіданні, визначені ст. 205 КАС України відсутні.

Приписами ч. 9 ст. 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Частиною 3 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження.

Згідно з ч. 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Судом установлено, що до позовної заяви додана довіреність від 17.07.2023 якою позивач уповноважую ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) представляти його інтереси в судах України (в тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях) у справах адміністративного судочинства з усіма правами, які надано законом стороні по справі, в тому числі з правом підписувати, подавати, доповнювати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи.

У відповіді на відзив позивач повідомив суд про те, що він несе витрати на професійну правничу допомогу. За попереднім приблизним розрахунком розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу складає 40000,00 гривень. Повний розрахунок понесених позивачем витрат буде надано відповідно до вимог статті 139 КАС України протягом п`яти діб з дня проголошення рішення суду.

У заяві від 01.10.2023 про ухвалення додаткового рішення представник позивача просить покласти на Донецький обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки сплату судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 23301,00 грн.

Судом установлено, що 09.08.2023 між ОСОБА_1 (клієнт) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 укладено договір про надання юридичних послуг (правової допомоги) №09/08-04.

У вказаному договорі фізична особа-підприємець ОСОБА_2 іменує себе як «юридична фірма».

Відповідно до копії додаткової угоди №1від 09.08.2023 до договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) №09/08-04 установлено, що цією угодою визначений розмір та порядок оплати юридичних послуг (гонорару) Юридичної фірми за гадання юридичних послуг (правової допомоги (клієнту).

29.09.2023 ОСОБА_1 та фізична особа-підприємець ОСОБА_2 підписали акт приймання-передачі наданих послуг до додаткової угоди №1 до Договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) №09/08-04 від 09.08.2023.

В додатку № 1 розрахунку розміру винагороди до акту приймання - передачі наданих послуг №29/09-01 від 29.09.2023 за додатковою угодою №1 від 09.08.2023 договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) № 09/08-04 від 09.08.2023 зазначений розрахунок об`єму наданих клієнту послуг та розміру винагороди, відповідно до наданого ФОП ОСОБА_3 завдання, в межах договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) № 09/08-04 від 09.08.2023 та Додаткової угоди №1 до договору №09/08-04: - підготовка відповіді на відзив на загальну суму 2589,00 грн; - підготовка додаткових пояснень у справі на загальну суму 5178,00 грн; - підготовка заяви про ухвалення додаткового рішення на загальну суму 2589,00 грн; - гонорар за складність справи на загальну суму 12 945,00 грн, разом 23 301,00 грн.

Указаний додаток № 1 підписаний юристом ФОП ОСОБА_2 ОСОБА_4 . Також зазначено, що вона є адвокат.

Також ФОП ОСОБА_2 складено рахунок № 29/09-01 від 29.09.2023 на суму 23 301,00 грн за юридичні послуги (правова допомога).

До суду надана копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Серія РН-1687, яке видане ОСОБА_5 .

Відповідно до копії наказу від 08.08.2023 № 1-п «про прийняття на роботу ОСОБА_6 » ФОП ОСОБА_2 прийняв ОСОБА_5 на посаду юриста за сумісництвом з 09.08.2023.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 94 від 09.08.2023 ОСОБА_2 зареєстрований як фізична особа-підприємець, основний вид діяльності - діяльність у сфері права.

Частиною 1 ст. 131-2 Конституції України передбачено, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 1 Закону України від 5 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Також ч. 1 і ч. 2 ст. 2 вказаного Закону встановлено, що адвокатура України - недержавний самоврядний інститут, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги на професійній основі, а також самостійно вирішує питання організації і діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом.

Адвокатуру України складають всі адвокати України, які мають право здійснювати адвокатську діяльність.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу

Частинами 1 і 2 ст. 134 «Витрати на професійну правничу допомогу» КАС України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З наведених законодавчих приписів висновується, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на правничу допомогу саме адвоката, який діє на підставі укладеного з таким адвокатом (адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням) договору про надання правничої допомоги. Витрати особи за послуги, зокрема юридичні, надані фізичними особами, фізичними особами-підприємцями, юридичними фірмами тощо, які не мають статусу адвоката (адвокатського бюро, адвокатського об`єднання) не належать до витрат на професійну правничу допомогу і, відповідно, не підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Додатково суд звертає увагу на те, що аналогічних висновків, але під час розгляду цивільної справи, дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.

Поняття «надання професійної правничої допомоги» не тотожне поняттю «представництво особи в суді». Надання професійної правничої допомоги здійснюють лише адвокати, натомість представництво особи у суді може бути здійснене за вибором особи адвокатом або іншим суб`єктом (абзац другий підпункту 2.2.1 підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини висновку Конституційного Суду України (Велика палата) у справі за конституційним зверненням Верховної Ради України про надання висновку щодо відповідності законопроекту про внесення змін до Конституції України (щодо скасування адвокатської монополії) вимогам статей 157 і 158 Конституції України від 31 жовтня 2019 року № 4-в/2019).

Суд звертає увагу на те, що приписи ч. 5 ст. 131-2 Конституції України і ч. ст. 57 КАС України передбачають можливість здійснення представництва фізичною особою у певних категоріях справ, але вказане не зумовлює виникнення права на відшкодування витрат на надання такої допомоги відповідно до ст. 134 КАС України.

Як було зазначено, позивач уклав «договір про надання юридичних послуг (правової допомоги)» з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 , а не адвокатом (адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням).

Доказів надання позивачу в цій справі професійної правничої допомоги саме адвокатом до суду не надано.

Також до суду не надано доказів наявності у ОСОБА_2 права на заняття адвокатською діяльністю.

Частиною 4 ст. 252 КАС України встановлено, що про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення.

Керуючись ст. ст. 139, 248, 252, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення.

Ухвала складена в повному обсязі 9 жовтня 2023 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.О. Куденков