Справа № 300/5947/23
Суддя: Бобров Ю.О.
Дата ухвалення: 2023-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" жовтня 2023 р. справа №300/5947/23
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Боброва Ю.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Охоронна компанія Циклон до Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Акціонерне товариство Оріана про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
31.08.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю Охоронна компанія Циклон (далі позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Акціонерне товариство Оріана (далі третя особа) про визнання протиправною та скасування постанови від 10.05.2023 про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №70833905, зобов`язання відновити вказане виконавче провадження та вчинити дії щодо його виконання.
Позовні вимоги мотивовані тим, що постанова від 10.05.2023 про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №70833905 є протиправною, оскільки лише факт включення третьої особи (АТ Оріана) до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації, не є безумовною підставою для зупинення виконавчого провадження, так як профільний Закон України Про приватизацію державного і комунального майна від 18.01.2018 N 2269-VIII в своїх перехідних положеннях визначив та розмежував на які саме і яким чином поширюється його дія в цілому та в частині мораторію щодо стягнення заборгованості, визначивши допустимим стягнення серед іншого виключно на поточні зобов`язання поточних кредиторів. Таким чином, оскільки позивач ТОВ «ОК Циклон» є поточним кредитором перед АТ Оріана, а заборгованість за надані послуги по забезпеченню безпеки майна за період з 01.08.2022 по 31.08.2022 є поточною вимогою такого кредитора, яка підпадає під дію абзацу п`ятого пункту 10 Розділу V Прикінцевих та Перехідних положень Закону №2269-VIII, у державного виконавця були відсутні підстави до винесення оскаржуваної постанови про зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання судового наказу.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.09.2023 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи та витребувано у відповідача належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження №70833905, докази надсилання оскаржуваної постанови позивачу та інформацію із зазначенням, які саме виконавчі провадження (та на підставі яких виконавчих документів відкриті) об`єднані у зведеному виконавчому провадженні №30428450.
Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. 26.09.2023 представником відповідача надано суду витребувані матеріали виконавчого провадження №70833905, яке перебуває у зведеному виконавчому провадженні №30428450.
29.09.2023 представником відповідача подано суду інформацію із зазначенням, які саме виконавчі провадження та на підставі яких виконавчих документів відкриті об`єднані у зведеному виконавчому провадженні №30428450.
Представники позивача та відповідача у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час і місце його проведення були повідомлені належним чином. Позивач та відповідач подали до суду клопотання про розгляд справи без участі їх представників.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача, 05.10.2023 подав суду клопотання про розгляд справи без його участі у письмовому провадженні.
Частиною 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) встановлено, що неприбуття в судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи в суді першої інстанції. Тому, суд, враховуючи наявність в матеріалах справи достатньої кількості доказів, необхідних для вирішення справи по суті, відповідно до частини 9 статті 205 КАС України визнав можливим розглянути дану адміністративну справу на підставі наявних у ній доказів в порядку письмового провадження.
13.09.2023 року представником третьої особи подано клопотання про закриття провадження у справі, оскільки даний спір виник у зв`язку з виконанням відповідачем рішення Господарського суду Івано-Франківської області, а тому дана справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.
Проте, вказане клопотання задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.
За загальним правилом, сторони виконавчого провадження, їхні представники та прокурор можуть оскаржити рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення до суду відповідної юрисдикції, яким видано виконавчий лист.
Відповідно до висновків Великої Палата Верховного Суду у справах № 660/612/16-ц від 14.14.2018 року за загальним правилом, передбаченим частиною першою статті 74 Закону
№ 1404-VIII, з урахуванням вимог статей 447, 448 ЦПК України, статей 339, 340 ГПК України, частини п`ятої статті 287 КАС України у редакціях від 03 жовтня 2017 року, у разі оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого за правилами цивільного судочинства, зазначена скарга розглядається судом, який ухвалив вказане рішення, за правилами цивільного судочинства.
Якщо скарга подається на рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб ДВС щодо виконання судового рішення, ухваленого за правилами господарського судочинства, таку скаргу розглядає відповідний господарський суд, який ухвалив таке рішення, за правилами господарського судочинства.
Адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.
Це правило діє і при виконанні зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднані судові рішення, ухвалені за правилами однієї юрисдикції.
Закон не передбачає порядку розгляду скарг на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій.
Відповідно до облікової картки на зведене виконавче провадження №30428450 у ньому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених за правилами різних юрисдикцій, зокрема: арбітражного суду, господарського суду, суду загальної юрисдикції та окружного адміністративного суду, а також виконавчі провадження, відкриті на підставі виконавчих написів нотаріуса (а.с. 73-87, 144-151).
Відтак, оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства відповідно до частини першої статті 287 КАС України.
Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами у відповідності до вимог статті 287 КАС України, дослідивши і оцінивши докази, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що 01.01.2021 року між TOB ОК Циклон та АТ Оріана було укладено Договорі №7 по забезпеченню безпеки майна Товариства. У відповідності до предмету зазначеного Договору позивач TOB ОК Циклон надавав, а відповідач АТ Оріана приймав надані послуги по забезпеченню безпеки майна.
Так, 25.01.2023 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Іваночком Валентином Юрійовичем за результатами розгляду заяви стягувача ТОВ ОK Циклон про примусове виконання судового наказу №909/748/23, виданого 17.10.2022 Господарським судом Івано-Франківської області, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №70833905 (а.с. 14, 128) .
Відповідно до постанови від 10.05.2023 виконавче провадження №70833905 приєднано до зведеного виконавчого провадження №30428450 (а.с. 17, 134).
В подальшому, державним виконавцем винесено постанову від 10.05.2023 року про зупинення вчинення виконавчих дій на підставі п. 12. ч. 1 ст. 34 Закону України Про виконавче провадження, а саме з підстав включення боржника АТ Оріана у перелік об`єктів великої приватизації (а.с. 18, 136).
Вважаючи дану постанову безпідставною та незаконною позивач звернувся з відповідним адміністративним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.
Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статями 129 та 129-1 Конституції України, однією із основних засад судочинства є обов`язковість судових рішень. Суд ухвалює рішення іменем України, яке є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Спеціальним законами, які врегульовують дані спірні питання є Закон України Про виконавче провадження та Закон України Про приватизацію державного і комунального майна.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України Про виконавче провадження від 02.06.2016 №1404-VIII (надалі Закон №1404-VIII).
Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до ст. 2 Закону України Про виконавче провадження, виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України Про виконавче провадження підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.
Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених Законом України Про виконавче провадження випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (ч. 1 ст. 5 Закону №1404-УІІІ).
Відповідно до частини першої статті 18 Закону №1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Зупинення виконавчого провадження у разі включення державних підприємств або пакетів акцій (часток) господарських товариств до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації передбачено ст. 34 Законом України Про виконавче провадження.
Також суд зазначає, що відповідно до частини 3 статті 5 Закону України Про приватизацію державного і комунального майна до об`єктів великої приватизації належать об`єкти державної або комунальної власності (єдині майнові комплекси державних підприємств та пакети акцій (часток) суб`єктів господарювання, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі), вартість активів яких згідно з даними фінансової звітності за останній звітний рік перевищує 250 мільйонів гривень.
Наказом Фонду державного майна України № 769 від 08.06.2018 прийнято рішення про приватизацію державного пакета акцій розміром 99,9988% статутного капіталу АТ Оріана.
Отже, підставою для зупинення виконавчих дій по примусовому виконанню виконавчого провадження ВП № 70833905 є розпорядження Кабінету Міністрів України від 10.05.2018 року № 358-р Про затвердження переліку об`єктів великої приватизації державної власності, що підлягають приватизації у 2018 році, яке знаходиться у відкритому доступі. До вказаного переліку увійшло ВАТ Оріана (на сьогодні AT Оріана). А також, аналогічне розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.01.2019 №36-р Про затвердження переліку об`єктів великої приватизації державної власності щодо приватизації у 2019 році.
Проте, ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 11.06.2018 року у справі, якою припинено провадження про банкрутство АТ Оріана, чітко визначено, що після припинення провадження у справі про банкрутство забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі, на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі, одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах; не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, зупиняється перебіг позовної давності, не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення суми тощо. Однак, зазначені дії не поширюються на задоволення вимог поточних кредиторів, на виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, на відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю та життю громадян, на виплату авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобов`язують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення.
Відповідно до п. 10 Розділу V Прикінцевих та Перехідних положень Закону України Про приватизацію державного і комунального майна №2269-VІІІ від 18.01.2018 випливає, що після припинення провадження у справі про банкрутство, а саме з 11.06.2018, дії щодо заборони стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або позасудовому порядку відповідно до законодавства, не поширюються на вимоги поточних кредиторів, визначених у справі про банкрутство боржників, якими є державні підприємства, щодо яких прийнято рішення про приватизацію.
Враховуючи викладене, на підставі досліджених та оцінених судом доказів у їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню.
Враховуючи викладене, на підставі досліджених та оцінених судом доказів у їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи наведене, слід стягнути з відповідача, за рахунок його бюджетних асигнувань, на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 684 грн.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Визнати протиправною та скасувати постанову Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 10.05.2023 про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №70833905 (у зведеному виконавчому провадженні №30428450) з примусового судового наказу №909/748/22, виданого Господарським судом Івано-Франківської області 17.10.2022.
Зобов`язати Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відновити виконавче провадження №70833905 (у зведеному виконавчому провадженні №30428450).
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Охоронна компанія Циклон сплачений судовий збір в розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривень.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 287, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду у справах, визначених статтею 287 КАС України, подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю Охоронна компанія Циклон, , вул. Підвальна, 2а, м. Калуш, Івано-Франківська область, 77300;

відповідач: Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, , вул. Галицька, 45, м. Івано-Франківськ, 76018;

третя особа: Акціонерне товариство Оріана, , вул. Євшана, 9, м. Калуш, Івано-Франківська область, 77300.

Суддя Бобров Ю.О.