Справа № 120/10653/23
Суддя: Вільчинський Олександр Ванадійович
Дата ухвалення: 2023-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

05 жовтня 2023 р. Справа № 120/10653/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вільчинського О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області (далі - ГУНП у Вінницькій області, відповідач). З урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати п. 1 наказу Головного управління Національної поліції у Вінницькій області №906 від 26 червня 2023 "Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських Могилів-Подільського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області" яким застосовано дисциплінарне стягнення до майора поліції ОСОБА_1 у виді звільнення зі служби в поліції;

визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 26 червня 2023 року №85 о/с "По особовому складу" в частині звільнення зі служби в поліції майора поліції ОСОБА_1 на підставі п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію";

поновити майора поліції ОСОБА_1 на посаді начальника сектору поліцейської діяльності №1 Могилів-Подільського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області;

звернути до негайного виконання рішення суду в частині поновлення майора поліції ОСОБА_1 на посаді начальника сектору поліцейської діяльності №1 Могилів-Подільського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області;

стягнути з Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 27 червня 2022 року по день постановлення судового рішення, з проведенням необхідних відрахувань відповідно до чинного законодавства.

Підставою для звернення до суду з цим позовом слугувала незгода позивача з наказами відповідача, а саме №906 від 26.06.2023 "Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських Могилів-Подільського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області" в частині застосування до нього (позивача) дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, та №85 о/с "По особовому складу" в частині звільнення його (позивача) зі служби в поліції. Позивач вважає такі накази протиправними, а порушення про наявність у його діях дисциплінарного проступку не доведеним. Також, на переконання позивача, по даному факту дисциплінарною комісією не було взято до уваги його усні пояснення та пояснення інших працівників ГУНП у Вінницькій області, не надано оцінку його особі як працівнику та не враховано його попередню поведінку та ставлення до служби.

Ухвалою від 21.07.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

02.08.2023 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача заперечує щодо задоволення позовних вимог. Свої заперечення мотивує тим, що наказом ГУНП у Вінницькій області від 26.06.2023 №906, за скоєння дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог пункту 2.17, абзацу 1 пункту 2.3 посадової інструкції, підпункту 1 пункту 5 розділу ІІ Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженої Наказом МВС України від 01.02.2016 №70, Присяги поліцейського, вимог частини 1, пунктів 1, 14 частини 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію" та абзаців 1, 2 пункту 1, абзацу 6 пункту 2 розділу 2 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, застосовано до начальника сектору поліцейської діяльності №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції.

Підставою службового розслідування, як зазначає відповідач, стали результати перевірки дотримання поліцейськими СПД №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області дисципліни, законності та належного виконання своїх посадових інструкцій, в ході яких виявлено, що начальник СПД №1 Могилів-Подільського РВП майор поліції В. Горобець перебував на службі у стані алкогольного сп`яніння. Факт дисциплінарного проступку позивача встановлено службовим розслідуванням.

Крім того, разом із відзивом представник відповідача подав до суду клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

08.08.2023 на адресу суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач спростовує доводи відповідача та наводить мотиви їх відхилення. Зазначає, що категорично не погоджується з тим фактом, що він перебував на робочому місці в стані алкогольного сп`яніння. Вважає, що дисциплінарною комісією дане службове розслідування проведено однобічно та упереджено. Вважає, що приймання лікарських засобів, а саме медичного препарату "Предуктал" спричинили похибку у показниках технічного приладу "Драгер Алкотест".

22.08.2022 від представника відповідача надійшло заперечення, в якому останній зазначає, що дисциплінарною комісією були досліджені всі відомі обставини події та складений відповідний висновок на підставі якого були винесені спірні накази. Зазначає, що при прийняті оскаржуваних наказів ГУНП у Вінницькій області діяло в межах та у спосіб встановлений законодавством, а відтак підстави для їх скасування відсутні.

Ухвалою від 02.10.2023 суд відмовив у задоволенні клопотання представника ГУНП у Вінницькій області про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Суд розглядає справу у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі п. 10 ч. 1 ст. 4, ч.4 ст. 229 КАС України.

Відповідно до частини 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив, що ОСОБА_1 з 10.08.2022 до 26.06.2023 проходив службу в Головному управлінні Національної поліції у Вінницькій області на посаді заступника начальника сектору поліцейської діяльності № 1 Могилів-Подільського районного відділу поліції Головномого управління Національної поліції у Вінницькій області.

Судом встановлено, що на підставі наказу Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 23.06.2023 №936 "Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії", призначено службове розслідування за фактом перебування начальника СПД №1 Могилів-Подільського РВП майора поліції ОСОБА_1 на службі у стані алкогольного сп`яніння, який виявлено працівниками УГІ ГУНП у Вінницькій області в ході перевірки дотримання поліцейськими СПД №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області дисципліни, законності та належного виконання своїх посадових інструкцій.

Для проведення службового розслідування створено дисциплінарну комісію у складі: голови комісії начальника УГІ ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції В. Іванця, та членів комісії начальника ВСР УГІ ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції Я. Коробка, старшого інспектора ВСР УГІ ГУНП у Вінницькій області В. Косовського, старшого інспектора ВП УГІ ГУНП у Вінницькій області капітана поліції О. Костюка, старшого юрисконсульта ВПЗ ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_2 та оперуповноваженого Вінницького управління ДВБ НП України майора поліції М. Шевчука.

За результатами вказаного службового розслідування, 26.06.2023 відповідачем складений висновок службового розслідування щодо порушення службової дисципліни окремими поліцейськими Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області.

У відповідності до змісту висновку службового розслідування, комісією встановлено наступні обставини.

23.06.2023 мобільною групою y складі: заступника начальника управління - начальника ВП УГІ ГУНП у Вінницькій області майора поліції В. Сандула, старшого інспектора з ОД ВСР УПІ ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції О. Марценюка та інспектора ВП УГІ ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції М. Білоуса, відповідно до вимог наказу ГУНП у Вінницькій області «Про створення постійно діючих груп підтримки та контролю УГІ ГУНП» від 31.12.2022 No 1752, здійснено виїзд до сектору поліцейської діяльності № 1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області, з метою перевірки службової діяльності, дотримання поліцейським дисципліни, законності та належного виконання своїх посадових інструкцій, виключно у правовому полі.

По прибутті мобільної групи до підрозділу поліції близько 11:40 виявлено, що начальник сектору поліцейської діяльності № 1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області майор поліції В. Горобець, перебував на службі у форменому одязі з вогнепальною зброєю (ПМ М УЛ-7818, закріплена наказом Могилів-Подільського РВП від 04.05.2023 № 228) з ознаками алкогольного сп`яніння. У приміщенні СПД № 1 Могилів-Подільського РВП членами мобільної групи майору поліції В. Горобцю, запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, на що останній погодився.

Так, огляд на стан сп`яніння проводився в КНП «Могилів-Подільська окружна лікарня інтенсивного лікування» за допомогою приладу «Drager Alcotest». За результатами проведеного огляду встановлено, що позивач перебував у стані алкогольного сп`яніння І ступеню. За результатами тесту вміст алкоголю у видихуваному повітрі склав 0,72‰.

У подальшому, заступник начальника управління - начальник ВП УГІ ГУНП у Вінницькій області майор поліції В. Сандул, інспектор ВП УГІ ГУНП у Вінницькій області підполковник поліції М. Білоус в присутності інспектора сектору кадрового забезпечення Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області майора поліції Ю. Маланчук склали акт від 23.06.2023 під № 660/37-01-2023 про перебування майора поліції ОСОБА_3 на службі у стані алкогольного сп`яніння.

3 приводу допущеного порушення службової дисципліни майор поліції ОСОБА_4 , посилаючись на права, визначенні статтею 63 Конституції України, від дачі будь-яких пояснень відмовився.

За результатами службового розслідування та на підставі його матеріалів, склад комісії зазначив, що проведеним службовим розслідуванням в майора поліції ОСОБА_3 установлено порушення службової дисципліни за скоєння дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог пункту 2.17, абзацу 1 пункту 2.3 посадової інструкції, підпункту 1 пункту 5 розділу І Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі збросю, затвердженої Наказом МВС України від 01.02.2016 № 70, Присяги поліцейського, вимог частини 1, пунктів 1, 14 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» та абзаців 1, 2 пункту 1, абзацу 6 пункту 2 розділу 2 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, застосувати до начальника сектору поліцейської діяльності № 1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_1 (0106876) дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції.

У послідуючому, відповідно до наказу від 26.06.2023 № 906 "Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейських Могилів-Подільського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області" застосувано до начальника сектору поліцейської діяльності № 1 Могилів-Подільського РВІТ ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_1 (0106876) дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції.

Наказом начальника ГУ НП в Вінницькій області від 26.06.2023 № 85 о/с відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення) майора поліції ОСОБА_1 (01068764), начальника сектору поліцейської діяльності №1 Могилів-Подільського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, з 26.06.2023.

Позивач вважає, що він не вчиняв дисциплінарного проступку, у зв`язку із чим, його звільнення зі служби є незаконним та безпідставним, а тому, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам у справі та вирішуючи спір по суті, суд виходить із такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про національну поліцію" (далі - Закон № 580-VIII).

Відповідно до частини першої статті 17 Закону № 580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Положеннями статті 19 вказаного Закону також передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

За змістом пункту 6 частини 1 статті 77 Закону № 580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту.

Законом України від 15.03.2018 року №2337-VIII, затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут), який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження. Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Як передбачено статтею 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників (частина перша).

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського, зокрема: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України (пункт 1 частини третьої); знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки (пункт 2 частини третьої); утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Згідно з положеннями статті 11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Відповідно до ст. 12 Закону №2337-УІІІ дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Стаття 13 Закону №2337-УІІІ передбачає, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження;

догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.

Зміст положень Дисциплінарного статуту свідчить про те, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих і підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативно-правовими актами передбачені.

Водночас підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні поліцейським службової дисципліни.

Такими обставинами є лише фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діяннях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків і причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції був висновок відповідача про перебування позивача на службі в нетверезому стані.

Чинним законодавством не визначено характеру та обсягу доказів, якими може підтверджуватися факт перебування особи на службі (на роботі) в стані алкогольного сп`яніння, а тому під час підтвердження або спростування таких обставин необхідно застосовувати загальні положення КАС України, що регулюють порядок надання доказів і розкривають поняття їхньої належності, достатності, допустимості.

Нетверезий стан працівника або особи, яка проходить публічну службу, може бути підтверджено як медичним висновком, так і іншими видами доказів (актами та іншими документами, поясненням сторін і третіх осіб, показаннями свідків), які мають бути відповідно оцінені судом.

Аналогічний висновок був висловлений у постановах Верховного Суду від 04 жовтня 2018 року в справі №806/2272/16, від 07 листопада 2019 року в справі №826/1610/18.

До спірних правовідносини не застосовуються норми Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, оскільки вона визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду, однак не застосовується для процедури огляду працівників на стан алкогольного сп`яніння.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 29 травня 2020 року у справі №819/1394/17.

Крім цього, суд звертає увагу, що положення Тимчасової інструкції про порядок медичного огляду для встановлення факту вживання алкоголю та стану сп`яніння, затвердженої заступником Міністра охорони здоров`я СРСР № 06-14/33-14 від 01.08.1988 року не можуть бути застосованими, оскільки вказаний наказ втратив чинність на підставі спільного наказу МВС України, МОЗ України та МЮ України від 21.04.2009 року №81/261/712/5.

Згідно з частиною першою ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд звертає увагу, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Судовим розглядом справи встановлено, що в ході перевірки дотримання поліцейськими СПД №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області дисципліни, законності та належного виконання своїх посадових інструкцій, виявлено, зокрема, що начальник СПД №1 Могилів-Подільського РВП майор поліції В. Горобець перебував на службі у стані алкогольного сп`яніння. З метою з`ясування всіх обставин можливого вчинення дисциплінарного проступку вказаним поліцейським посадовими особами відповідача ініційоване службове розслідування, результати якого, стали підставою для прийняття оскаржуваних наказів.

Окрім того, варто зазначити, що під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби (ч. 3 ст.19 Дисциплінарного статуту).

Таким чином, при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо.

При цьому суд зауважує, що звільнення з органів Національної поліції як вид стягнення є крайнім та найсуворішим заходом дисциплінарного впливу і повинен застосовуватись у виняткових випадках та за вчинення особливих дисциплінарних проступків.

Як вбачається з акту перегляду відеозаписів, факт наявності в організмі позивача алкоголю виявлено за допомогою газоаналізатора "Драгер Алкотест 5510", який має сертифікат проходження технічного приладу повірки (чинний до 06.04.2024), інвентарний номер газоаналізатора №101600157.

Згідно з відомостями сайту компанії «Сатурн Дейта Інтернешенл», яка є офіційним представником (дистриб`ютором) концерну Drager Safety AG&CO. (Німеччина) в Україні і надає послуги сертифікованого сервісного центру для гарантійного та післягарантійного обслуговування приладів (http://www.saturn-data.com/ukr/products/631/0/872/), для використання приладів у професійній діяльності у підрозділах ДАІ, МОЗ, службах охорони праці та безпеки підприємств, необхідно своєчасне проведення сервісного обслуговування, що включає: градуювання (настроювання електрохімічного сенсору та повірку (перевірка точності вимірювання електрохімічного сенсору, які виконуються на спеціалізованому атестованому обладнанні. Згідно з міжнародною практикою та нормативними документами, градуювання необхідно проводити 1 раз на півроку, а повірку 1 раз на рік.

Згідно правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 28.12.2021 року у справі № 813/4069/17 (номер у ЄДРСР 101404338), належним підтвердженням технічної справності газоаналізатора є не тільки свідоцтво про повірку, але й своєчасно проведене калібрування. Також газоаналізатор повинен мати сертифікат відповідності.

Враховуючи зазначене, суд вказує, що в матеріалах справи відсутні докази, що прилад вчасно пройшов відповідне калібрування (градуювання) на заводі-виробнику чи в іншій спеціалізованій організації.

Натомість, у взаємозв`язку з вищенаведеними нормами та обставинами справи, у тому числі зважаючи на різноманітність видів дисциплінарного стягнення, суд приходить до висновку, що відповідач належним чином не встановив чи поведінка позивача мала ознаки дисциплінарного проступку у стані алкогольного сп`яніння, а також не врахував: ступінь його тяжкості; наявність/відсутність шкоди; обставини, за яких сталася подія; обставини, які пом`якшують відповідальність; роботу позивача; при цьому застосувавши до позивача крайню міру дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення, що за переконанням суду є необґрунтованим та непропорційним.

З огляду на викладене, суд не погоджується з позицією відповідача, що приймаючи оскаржувані накази №906 від 26.06.2023 та №85 о/с від 26.06.2023 в частині звільнення позивача зі служби в Національній поліції України він діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття наказів; неупереджено; добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані спірні накази, у зв`язку з чим наявні підстави для скасування спірних наказів та поновлення позивача на службі в поліції.

Крім того, суд також враховує положення статті 29 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, якою встановлено особливості застосування дисциплінарних стягнень у період дії воєнного стану, зокрема, відповідно до частини другої зазначеної статті Статуту дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.

Відтак, враховуючи вище викладене, а також те, що на момент проведення службового розслідування у позивача не було діючих дисциплінарних стягнень, обраний вид дисциплінарного стягнення у виді звільнення є незаконним, непропорційним, необґрунтованим, та таким, що обраний з порушенням положень статті 29 Статуту.

Такий правовий висновок викладено в ухвалі Верховного Суду від 17.04.2023 у справі № 560/8721/22.

В розумінні Європейського суду з прав людини, викладеного у рішенні Суду від 06.12.1988 у справі "Барбера, Мессегуе і Джабардо проти Іспанії", принцип презумпції невинуватості полягає в тому, що тягар доведення вини обвинуваченого покладається виключно на обвинувачення, а всі сумніви повинні тлумачитися на його користь. При цьому, принцип презумпції невинуватості є обов`язковим не лише для органів досудового розслідування чи судів, а й для будь-яких інших суб`єктів владних повноважень. Поширюється він не лише на прийняття такими суб`єктами певних рішень, а й на публічні висловлювання певних посадових осіб. Зокрема, в рішенні від 10.02.1995 у справі "Аллене де Рібемон проти Франції", де заявник скаржився на порушення презумпції невинуватості міністром внутрішніх справ, який зробив публічну заяву з твердженням про винуватість заявника. У даному рішенні, Суд вказує на те, що заява про винуватість, з однієї сторони, спонукала громадськість повірити в неї, а з іншої випереджало оцінку фактів справи компетентними суддями. Отже, порушення статті 6 пункту 2 мало місце. Таким чином, сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою. Він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави, відтак жодна посадова особа не може навіть називати людину винуватою, підміняючи таким чином "доведення вини відповідно до закону", та перебираючи на себе функцію суду.

На думку суду, відповідачем не дотримано критерію обґрунтованості та пропорційності, оскільки, приймаючи рішення про наявність в діях позивача ознак дисциплінарного проступку, несумісного з подальшим проходженням служби в органах Національної поліції, яке потягнуло за собою звільнення позивача із займаної ним посади, не враховано всіх обставин, які мали бути враховані.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про протиправність п. 1 наказу Головного управління Національної поліції у Вінницькій області №906 від 26 червня 2023 "Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських Могилів-Подільського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області" яким застосовано дисциплінарне стягнення до майора поліції ОСОБА_1 у виді звільнення зі служби в поліції.

Суд зазначає, що позовна вимога про визнання протиправним та скасування наказу начальника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 26 червня 2023 року №85 о/с "По особовому складу" в частині звільнення зі служби в поліції майора поліції ОСОБА_1 на підставі п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" є похідною від вимоги про визнання протиправним та скасування в частині наказу ГУНП №906 від 26.06.2023.

Відповідно до пункту 23 частини першої статті 4 КАС України похідна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

За таких обставин, вимога про визнання протиправним та скасування наказу відповідача в № 85 о/с від 26.06.2023 в частині звільнення позивача з 26.06.2023 підлягає задоволенню.

При вирішенні спору суд також враховує, що питання, пов`язані із прийняттям (обранням, призначенням) громадян на публічну службу, її проходженням та звільненням із неї (її припиненням), урегульовані спеціальним законодавством, зокрема, Законом № 580-VIII, який є спеціальним законом у питанні проходження позивачем публічної служби. Тому, за загальним правилом, під час вирішення справ цієї категорії пріоритетними є норми спеціальних законів. Трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціальних законів не врегульовано спірних правовідносин, або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Такий висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 17.02.2015 у справі № 21-8а15.

Оскільки нормами Закону № 580-VIII не врегульовані питання процедури поновлення на посаді поліцейських, звільнення яких визнано судом незаконним, суд згідно з положеннями статті 7 КАС України вважає за необхідне застосувати до спірних правовідносин положення КЗпП України.

Так, відповідно до частини першої статті 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у пункті 19 постанови від 06.11.1992 № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" у випадку незаконного звільнення працівника з роботи, його порушене право повинно бути відновлене шляхом поновлення його на посаді, з якої його було незаконно звільнено, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постановах від 27.05.2014 у справі № 21-108а14, від 28.10.2014 у справі № 21-484а14.

При виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд також враховує висновки Верховного Суду України, викладені в постанові від 21.05.2014 у справі № 6-33цс14, відповідно до яких закон не наділяє орган, який розглядає трудовий спір повноваженнями про обрання іншого способу захисту трудових прав, ніж зазначені в частині 1 статті 235 та статті 240-1 КЗпП України, а відтак встановивши, що звільнення позивача відбулось із порушенням установленого законом порядку, суд зобов`язаний поновити працівника на попередній роботі.

Як вже встановлено судом, позивач вважається звільненим зі служби в поліції з 26.06.2023. Позивач підлягає поновленню на тій посаді та у тому органі, з якого він був протиправно звільнений.

Отже, слід поновити майора поліції ОСОБА_1 на посаді начальника сектору поліцейської діяльності №1 Могилів-Подільського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.

Що ж до вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд зазначає наступне.

Згідно частини 2 статті 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Частиною 2 статті 235 КЗпП України встановлено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого наказ Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 (далі по тексту Порядок № 260) поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення. Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

Зазначені правові норми є нормами спеціального законодавства і підлягають застосуванню при визначенні структури, порядку та умов грошового забезпечення поліцейських та у випадку виникнення спорів з цього приводу.

Разом з тим, вказані норми не регулюють питання порядку розрахунку та стягнення середнього заробітку поліцейських за вимушений прогул у зв`язку з незаконним звільненням.

Відповідно до пункту 32 Постанови Пленум Верховного Суду України "Про практику розгляду судами трудових спорів" від 06.11.1992 № 9 у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Для працівників, які пропрацювали на даному підприємстві (в установі, організації) менш двох місяців, обчислення проводиться з розрахунку середнього заробітку за фактично пропрацьований час. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100.

Середній заробіток визначається відповідно до частини першої статті 27 Закону України "Про оплату праці" за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 5 Порядку, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно з пунктом 8 Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком (пункт 8 Порядку).

У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

З системного аналізу вищенаведених норм Порядку № 100 та Порядку № 260 можна дійти висновку, що нарахування середнього грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу поліцейським проводиться шляхом множення середньоденного грошового забезпечення на число календарних днів вимушеного прогулу.

За змістом пункту 2 цього Порядку обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток або для виплати компенсації за невикористані відпустки проводиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.

Згідно довідки виданої ГУНП у Вінницькій області, за квітень-травень 2023 року позивачу нараховано 61308 грн. Отже, середньоденна заробітна плата позивача, обчислена з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, становить 1005,04 грн. (61308 грн. /61 календарний день = 1005,04 грн).

Позивача було звільнено з роботи з 26.06.2023. Таким чином, у період з 27.06.2023 по 05.10.2023 термін перебування у вимушеному прогулі становить 101 календарний день.

Отже, на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток в сумі 101509,04 (101 день х 1005,04 грн.).

Згідно п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

З урахуванням зазначеного, на підставі встановлених в судовому засіданні фактів та обставин, враховуючи, що (представником) позивача доведено суду обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Згідно із пункту 2 та 3 частини 1 статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Враховуючи зазначене рішення суду в частині поновлення позивача в поліції на відповідній посаді та в частині стягнення з Головного управлінні Національної поліції у Вінницькій області суми середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу в межах одного місяця слід допустити до негайного виконання.

Розподіл судових витрат не здійснюється, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору як учасник бойових дій.

Оскільки позивач сплатив судовий збір у більшому розмірі ніж передбачено законом, то останній підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 73-77,90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати п. 1 наказу Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 26 червня 2023 №906 "Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських Могилів-Подільського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області", яким застосовано дисциплінарне стягнення до майора поліції ОСОБА_1 у виді звільнення зі служби в поліції.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 26 червня 2023 року №85 о/с "По особовому складу" в частині звільнення зі служби в поліції майора поліції ОСОБА_1 на підставі п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію".

Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника сектору поліцейської діяльності №1 Могилів-Подільського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області з 27.06.2023.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 27.06.2023 по 05.10.2023 включно в сумі 101509,04 грн. (сто одна тисяча п`ятсот дев`ять гривень чотири копійки), без урахування податків, зборів та обов`язкових відрахувань.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника сектору поліцейської діяльності №1 Могилів-Подільського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області та присудження виплати грошового забезпечення в межах суми стягнення за один місяць допустити до негайного виконання.

Повернути з Державного бюджету України ОСОБА_1 сплачену суму судового збору, яка сплачена у більшому розмірі ніж передбачено законом, у розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Вінницькій області (21050, м. Вінниця, вул. Театральна, 10, )

Суддя Вільчинський Олександр Ванадійович