Справа № 560/13123/23
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2023-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/13123/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Ковальчук О.К.

Суддя-доповідач - Гонтарук В. М.

03 жовтня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Матохнюка Д.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 липня 2023 року (ухвалене в м. Хмельницький) у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування постанови про накладення штрафу,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування постанови про накладення штрафу.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 липня 2023 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Відповідач своїм правом, передбаченим ст.ст. 300, 304 КАС України не скористався та не подав відзив на апеляційну скаргу.

Сторони в судове засідання не з`явились, про час, день та місце розгляду справи повідомлено завчасно та належним чином. Причини неявки суду не відомі.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

За таких умов, згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що рішенням 14 сесії Хмельницької обласної ради народних депутатів XXI скликання від 25.12.1992 №11 позивача обрано народним суддею Кам`янець-Подільського міського народного суду.

Постановою Верховної Ради України від 26.12.2002 №413-ІV позивача було обрано на посаду судді Апеляційного суду Хмельницької області безстроково.

Постановою Верховної Ради України від 08.09.2016 №1515-VIII позивача звільнено з посади судді Апеляційного суду Хмельницької області у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Наказом голови Апеляційного суду Хмельницької області від 16.09.2016 №17/05-03/ 08.09.2016 позивача відраховано із штату Апеляційного суду Хмельницької області.

Згідно з розрахунком Апеляційного суду Хмельницької області, наданого для призначення щомісячного довічного грошового утримання, станом на 16.09.2016 року стаж роботи судді ОСОБА_1 становить 30 років 11 місяців 05 днів. У стаж, зараховано: 1) строкову службу в Збройних силах з 31.10.1979 по 26.04.1980 - 5 місяців 25 днів; 2)строкову службу в Збройних силах не території Демократичної Республіки Афганістан з 26.04.1980 по 21.11.1981 - 4 роки 8 місяців 15 днів (на підставі постанови Хмельницького міскрайонного суду від 21.08.2006 та ухвали Вищого адміністративного суду України від 07.04.2009); 3) половину строку навчання в Харківському Юридичному інституті - 2 роки 15 днів; 4) роботу народним суддею Кам`янець-Подільського міського суду Хмельницької області з 05.01.1993 по 11.02.2003 - 10 років 1 місяць 6 днів; 5) роботу на посаді судді Апеляційного суду Хмельницької області з 12.02.2003 по 16.09.2016 - 13 років 7 місяців 4 дні.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 30.10.2020 по справі №560/3125/20 визнати протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 20.03.2020 № 72 про відмову ОСОБА_1 у проведенні перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату раніше призначеного ОСОБА_2 щомісячного довічного грошового утримання згідно довідки Хмельницького апеляційного суду від 10.03.2020 № 01-17/68 "Про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці", з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020.

07.05.2021 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 30.10.2020 по справі №560/3125/20.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області № 72 від 18.05.2021 року позивачу здійснено перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці. Разом з тим, відповідач визначив розмір щомісячного довічного грошового утримання на рівні 56 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, виходячи з 23 повних років стажу на посаді судді, не зарахувавши до стажу роботи судді, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання половини строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі, періоду проходження строкової військової служби.

Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Рішенням від 02.07.2021 у справі №560/6587/21 Хмельницький окружний адміністративний суд позов задовольнив частково, визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області 72 від 18.05.2021, визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області щодо не зарахування до стажу роботи судді позивачу, що дає право на призначення (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання, періоду служби в Збройних силах з 31.10.1979 по 26.04.1980 - 5 місяців 25 днів, служби в Збройних силах на території Демократичної Республіки Афганістан з 26.04.1980 по 21.11.1981 - 4 роки 8 місяців 15 днів, половину періоду навчання в Харківському Юридичному інституті - 2 роки 15 днів, визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області щодо визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання позивача на рівні 56 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді під час перерахунку раніше призначеного щомісячного грошового утримання, зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області здійснити позивачу, як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90 % від відповідних сум суддівської винагороди та враховуючи стаж на посаді судді 30 років 11 місяців 05 днів, починаючи з 19.02.2020, з урахуванням виплачених сум, в задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.11.2021 рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 липня 2021 року скасував, адміністративний позов задовольнив частково, визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області 72 від 18.05.2021, визнав протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області щодо не зарахування до стажу роботи судді позивачу, що дає право на призначення (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання, періоду служби в Збройних силах з 31.10.1979 по 26.04.1980 - 5 місяців 25 днів, служби в Збройних силах на території Демократичної Республіки Афганістан з 26.04.1980 по 21.11.1981 - 4 роки 8 місяців 15 днів, половину періоду навчання в Харківському Юридичному інституті - 2 роки 15 днів, визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області щодо визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання позивачу на рівні 56 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді під час перерахунку раніше призначеного щомісячного грошового утримання, зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області здійснити позивачу, як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 70 % від відповідних сум суддівської винагороди та враховуючи стаж на посаді судді 30 років 11 місяців 05 днів, починаючи з 19.02.2020, з урахуванням виплачених сум, в задоволенні інших позовних вимог відмовив.

17.01.2022 головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) виніс постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№ 68195889.

Листом від 13.06.2022 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило, що на виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.11.2021 у справі №560/6587/21, 13.03.2022 здійснений перерахунок позивачу щомісячного довічного грошовою утримання судді у відставці в розмірі 70% від відповідних сум суддівської винагороди та врахований стаж на посаді судді 30 років 11 місяців 05 днів, починаючи з 19.02.2020. Розмір щомісячного довічного грошового утримання після перерахунку з 19.02.2020 становить 129892,70. Сума доплати за період з 19.02.2020 по 31.05.2022 становить 709032,14 грн. Зокрема, сума доплати буде виплачена при відповідному фінансуванні в порядку календарної черговості дати надходження судового рішення до боржника в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат.

21.03.2023 державним виконавцем направлена вимога про надання інформації щодо виконання судового рішення у справі №560/6587/21 в порядку та в спосіб, визначеного виконавчим документом.

23.06.2023 від стягувача надійшло клопотання про надання інформації та вжиття заходів щодо виконання рішення суду у справі 560/6587/21.

28.06.2023 складений акт державного виконавця про не виконання рішення суду та 29.06.2023 винесена постанова про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області штраф на користь держави у розмірі 5100,00 грн., за невиконання судового рішення у справі №560/6587/21.

Вважаючи постанову про накладення штрафу від 29.06.2023 ВП № 68195889 протиправною, позивач звернувся до суду для її скасування.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом пункту 1 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Приписами пункту 1 частини 2 статті 18 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

За змістом частини 1 статті 75 Закону №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Отже, підставою для застосування до боржника відповідальності за невиконання рішення суду, за яким боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії, передбаченої статтею 75 Закону №1404-VIII, у вигляді штрафу є невиконання рішення без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, на виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.11.2021 у справі №560/6587/21, 13.03.2022 здійснений перерахунок ОСОБА_1 щомісячного довічного грошовою утримання судді у відставці в розмірі 70% від відповідних сум суддівської винагороди та врахований стаж на посаді судді 30 років 11 місяців 05 днів, починаючи з 19.02.2020. Розмір щомісячного довічного грошового утримання після перерахунку з 19.02.2020 становить 129892,70. Сума доплати за період з 19.02.2020 по 31.05.2022 становить 709032,14 грн.

Згідно із індивідуальним перерахунком виплат ОСОБА_1 , виготовленим з автоматичної системи ІКІС Пенсійного фонду України, яка надана до матеріалів справи доплата здійснена по основних відомостях у 5 місяці 2022 року.

Отже, позивач визначив не тільки суму доплати ОСОБА_1 , у зв`язку з перерахунком довічного грошового утримання, а й період її виплати - травень 2022 року.

Тобто, у визначений термін позивач не виконав постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.11.2021 в частині виплати доплати, що вказує на правомірність дій відповідача щодо винесення постанови про накладення на позивача штрафу за невиконання рішення суду, в частині виплати доплати.

Посилання апелянта на обмежене фінансування, як на підставу для скасування спірної постанови, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки у "індивідуальному перерахунку" не вказані жодні умови, за яких сума доплати може бути невиплачена у визначених пенсійним органом термін.

Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 70 рішення по справі "Рисовський проти України" (заява № 29979/04) Європейський Суд з прав людини зазначив, що суд підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.

З огляду на вищенаведені обставини, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що оскільки Головне управління Пенсійного фонду України в повному обсязі не виконало постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.11.2021 у справі №560/6587/21, доказів які б вказували на поважність причин невиконання рішення суду, а також доказів на вжиття належних заходів на вимогу державного виконавця щодо його виконання, не надало, відтак постанова про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн., винесена головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №68195889 від 29.06.2023, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 липня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Біла Л.М. Матохнюк Д.Б.