Справа № 420/20025/23
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2023-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Завальнюка І.В., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Північна виправна колонія (№ 90)» про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить суд визнати протиправною бездіяльність Державної установи «Північна виправна колонія (№90)» стосовно не виконання своїх обов`язків щодо виправлення довідки від 12.05.2022 року за №28/9-2538/сб грошового забезпечення за 24 місяця підряд перед звільненням на ім`я ОСОБА_1 , та зазначення відсоткового значення надбавки за особливості проходження служби та премії; зобов`язати Державну установу «Північна виправна колонія (№90)» виправити довідку від 12.05.2022 року за №28/9-2538/сб грошового забезпечення за 24 місяця підряд перед звільненням, з зазначенням відсоткового значення надбавки за особливості проходження служби та премії на ім`я ОСОБА_1 в формі передбаченою на час виникнення правовідносин, а саме на 30.04.2022 рік - дату звільнення ОСОБА_1 ; зобов`язати Державну установу «Північна виправна колонія (№90)» направити до Головного управлення Пенсійного фонду України в Херсонській області виправлену довідку про грошове забезпечення за останні 24 місяця перед звільненням ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він вважає направлену до пенсійного управління довідку для призначення пенсії необґрунтованою, так як ГУ ПФУ в Херсонській області призначило йому відсотки надбавки за особливості проходження служби та премії відповідно до грошового атестату на момент звільнення (89% - остання премія, 0% - в останньому місяці не нараховувалась), але згідно чинного законодавства повинні були призначити середні відсотки за останні 24 календарні місяці служби поспіль перед звільненням на підставі довідки від 12.05.2022 № 28/9-2538/сб, згідної якої надбавка за особливості проходження служби 6%, премія повинна складати 120%. В липні 2023 р. позивач звернувся до відповідача та просив виправити довідку, привести її до вимог чинного законодавства, яке діяло на час звільнення, вказавши, що виправлення довідки не надає права на перерахунок пенсії. У відповідь позивач отримав лист, згідно з яким позивачу неодноразово надавались розгорнуті відповіді щодо запитів про виправлення та надання довідки, роз`яснень, що відповідно до ст. 8 Закону України «Про звернення громадян» не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо воно вирішено по суті. Позивач сповіщав відповідача, що йому потрібно довідку виправити, не надати мені нову для перерахунку пенсії, так як підстав для перерахунку чи перегляду пенсії не має, а лише для виправлення, так як сума 595, 58 грн, яку враховує Пенсійний фонд України в Херсонській області для нарахування пенсії не відповідає 0% відсоткам, так само і сума премії в розмірі 6327, 08 грн не є 89%.

Ухвалою судді від 16.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

24.08.2023 до суду від Державної установи «Північна виправна колонія (№ 90)» надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що доводи позовної заяви ґрунтуються лише на особистих припущеннях позивача та не містять жодного правового акту, який би передбачав встановлений формат довідки про грошове забезпечення, яким його бачить позивач, та який порушено відповідачем при наданні обґрунтованих відповідей на запити позивача. Установа в межах своєї компетентності підготувала повний пакет документів для призначення позивачу пенсії, зазначений пакет документів передано до Департаменту з питань виконання кримінальних покарань (уповноважений орган), який в подальшому було надано до Пенсійного фонду України. Наразі пенсія позивачу відповідно до вимог законодавства призначена, підстави передбачені ст. 43 Закону №2262-XII для перерахунку пенсії у позивача відсутні, а тому відсутні підстави для виправлення наданої установою для оформлення пенсії довідки від 12.05.2022 року за №28/9-2538/Сбл. Доводи позовної заяви не спростовують законність та повноту наданої довідки про грошове забезпечення позивача, наразі пенсія ОСОБА_1 призначена. Враховуючи, що законодавством визначено, механізм обчислення пенсії (з урахуванням всіх складових грошового забезпечення), відповідно до п.7 Постанови Кабінету міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб» №393 від 17.07.1992р. та визначено компетентний орган, який проводить зазначене обчислення, позовні вимоги до установи с безпідставними.

28.08.2023 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

Розгляд справи здійснюється без проведення судового засідання та по суті розпочатий через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі відповідно до ч. 2 ст. 262 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що Наказом державної установи «Північна виправна колонія (№90)» ОСОБА_1 30.04.2022 звільнено зі служби з правом набуття пенсії за вислугою років.

12 травня 2022 року державною установою «Північна виправна колонія (№90)» видано довідку на ім`я ОСОБА_1 № 28/9-2538/сбл про розмір грошового забезпечення за останні 24 місяця, що передували звільненню ОСОБА_1 зі служби, для нарахування пенсійним органом пенсії позивачу.

Згідно відповіді ГУ ПФУ в Херсонській області від 20.01.2023 № 390-5745/Л-02/8-2100/23, загальна сума грошового забезпечення для призначення пенсії ОСОБА_1 склала 16867,66 грн., у тому числі: - 5220.00 грн. - посадовий оклад; 1410,00 грн. - оклад за військове звання; - 3315,00 грн. - процентна надбавка за вислугу років 50%; 6922,66 грн. - середньомісячна сума додаткових видів ГЗ за 24 місяці, премія 89% встановлена на момент звільнення відповідно до грошового атестату. Розмір пенсії на момент призначення склав - 12853,86 грн. а саме: 11807,36 грн. основний розмір пенсії (70% відсотків грошового забезпечення), і також встановлена надбавка до пенсії відповідно до ст.16 "а" Закону №2262 яка встановлюється непрацюючим пенсіонерам, які мають на своєму утриманні непрацездатних членів сім`ї - 1046,50 грн.

На запит позивача від 17.05.2023 та від 13.06.2023 ДУ «Північна виправна колонія (№90)» надала відповідь від 14.06.2023 № 28/12-517/Нпр/ВС, згідно з якою відповідно до Постанови правління Пенсійного фонду України від 02.03.2023 року №10-1 «Про внесення змін до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» внесено зміни до Порядку подання та оформлення документів для призначення перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року №3-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15.02.2007 року за №135/13402 (далі - Порядок) та визначено нову форму Довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премію для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (Додаток 8 Порядку). З огляду на зазначене, враховуючи відповідні зміни на час запиту, надано оновлену Довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премію для призначення пенсії за останні 24 місяці служби перед звільненням, за встановленою законодавством формою.

Підставою для звернення за судовим захистом позивач зазначає порушення своїх прав на інформацію, які полягають у відмові відповідача зазначити всі дані у складеній 12.05.2022 довідці за №28/9-2538/сб, передбачених структурою та формою бланку; зазначаючи при цьому, що виправлення такої довідки не дає підстав для перерахунку йому пенсії, а лише приведення у відповідність його пенсійної справи.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги не підлягаючими задоволенню у зв`язку з наступним.

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа № 420/3162/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до державної установи «Північна виправна колонія (№90)», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Департамент з питань виконання кримінальних покарань України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

В межах вищезазначеної справи позивач проси визнати протиправною бездіяльність Державної установи «Північна виправна колонія (№90)» стосовно не виконання своїх обов`язків щодо перевірки та виправлення довідки про грошове утримання за останні двадцять чотири місяця ОСОБА_1 в частині надбавки за особливості проходження служби виданої ДУ «Північною виправною установою (№90)» № 28/9-2538/сбл від 12.05.2022, згідно вимог та норм Постанови КМУ від 30.08.2017 року №704 та «Порядку виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної i кримінально-виконавчої служби України» затвердженого Наказом Міністерством юстиції України № 925/5 від 28.03.2018 року для нарахування пенсії за вислугою років; зобов`язати ДУ «Північна виправна колонія (№90)» на вимогу чинного законодавства України виправити довідку про грошове забезпечення за двадцять чотири місяця виданої на ім`я ОСОБА_1 № 28/9- 2538/сбл від 12.05.2022 в частині надбавки за особливості проходження служби та встановити відсотки: за лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень 2021 рік 50% на підставі Наказу від 14.01.2021 № 90/с, листопад, грудень 2021 рік - 10% на підставі Наказу від 05.10.2021 №132o/c, лютий, березень, квітень 2022 рік 50% на підставі Наказу від 13.01.2022 №4o/c. В середньому значені за 24 місяця - 30 відсотків; зобов`язати ДУ «Північна виправна колонія (№90)» видати позивачеві виправлену оновлену довідку про грошове забезпечення за останні 24 місяця ОСОБА_1 ; зобов`язати ДУ «Північна виправна колонія (№90)» направити до Головне управління Пенсійного фонду в Херсонській області, для перерахунку пенсії, виправлену оновлену довідку про грошове забезпечення за останні 24 місяця ОСОБА_1 .

Рішенням від 08.05.2023, яке набрало законної сили, у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до державної установи «Північна виправна колонія (№90)», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Департамент з питань виконання кримінальних покарань України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд виходив із того, що довідка №28/9-2538/сбл видана за період з травня 2020 року по квітень 2022 року включно. Також довідка містить відомості про виплату ОСОБА_1 у вказаний період надбавки за особливі умови служби, а саме:

- травень 2020 року наказ №62/ОС від 05.05.2020 у розмірі 10% - 919,50 грн;

- червень 2020 року наказ №76/ОС від 02.06.2020 у розмірі 3% - 275,85 грн;

- липень 2020 року наказ №76/ОС від 02.06.2020 у розмірі 3% - 275,85 грн;

- серпень 2020 року наказ №104/ОС від 05.08.2020 у розмірі 5% - 459,75 грн;

- вересень 2020 року наказ №120/ОС від 08.09.2020 у розмірі 5% - 492,00 грн;

- жовтень 2020 року наказ №120/ОС від 08.09.2020 у розмірі 5% - 492,00 грн;

- листопад 2020 року наказ №173/ОС від 06.11.2020 у розмірі 5% - 492,00 грн;

- грудень 2020 року наказ №188/ОС від 15.12.2020 у розмірі 0% - 0,00 грн;

- січень 2021 року наказ №9/ОС від 14.01.2021 у розмірі 50% - 4920,00 грн;

- лютий 2021 року виплата не здійснювалась, наказ не видавався;

- березень 2021 року - виплата не здійснювалась, наказ не видавався;

- квітень 2021 року - виплата не здійснювалась, наказ не видавався;

- травень 2021 року - виплата не здійснювалась, наказ не видавався;

- червень 2021 року - виплата не здійснювалась, наказ не видавався;

- липень 2021 року - виплата не здійснювалась, наказ не видавався;

- серпень 2021 року - виплата не здійснювалась, наказ не видавався;

- вересень 2021 року - виплата не здійснювалась, наказ не видавався;

- жовтень 2021 року наказ №132/ОС від 05.10.2021 у розмірі 10% - 994,50 грн;

- листопад 2021 року - виплата не здійснювалась, наказ не видавався;

- грудень 2021 року - виплата не здійснювалась, наказ не видавався;

- січень 2022 року - наказ №4/ОС від 13.01.2022 у розмірі 50% - 4972,50 грн;

- лютий 2022 року - виплата не здійснювалась, наказ не видавався;

- березень 2022 року - виплата не здійснювалась, наказ не видавався;

- квітень 2022 року - виплата не здійснювалась, наказ не видавався.

Зазначені вище періоди (місяці) нарахування коштів по надбавці за особливі умови служби є ідентичні даним, що зазначені в Картках особового рахунку ОСОБА_1 за 2020, 2021 та 2022 роки. При цьому, в Картці особового рахунку за 2020 рік відсутня виплата по надбавці за особливі умови служби за грудень місяць 2020 року.

Згідно наказами державної установи за 2021 року та 2022 року:

наказ №9/ОС від 14.01.2021 про встановлення надбавки за особливості проходження служби з 01.01.2021, відмінивши раніше встановлену, майору внутрішньої служби ОСОБА_1 , начальнику дільниці - начальнику відділення соціально-психологічної служби дільниці соціальної реабілітації встановлено надбавку - у розмірі 50%;

наказ № 19/ОС від 04.02.2021 про встановлення премії та відмінення (скасування) раніше встановленої надбавки за особливості проходження служби у відсотках до посадового окладу з 01 лютого 2021 року;

наказ № 29/ОС від 03.03.2021 про встановлення премії ОСОБА_1 ;

наказ № 43/ОС від 06.04.2021 про встановлення премії ОСОБА_1 ;

наказ № 57/ОС від 06.05.2021 про встановлення премії ОСОБА_1 ;

наказ № 76/ОС від 07.06.2021 про встановлення премії ОСОБА_1 ;

наказ № 85/ОС від 05.07.2021 про встановлення премії ОСОБА_1 ;

наказ № 101/ОС від 03.08.2021 про встановлення премії ОСОБА_1 ;

наказ № 119/ОС від 07.09.2021 про встановлення премії ОСОБА_1 ;

наказ № 132/ОС від 05.10.2021 про встановлення премії ОСОБА_1 та встановлення надбавки за особливості проходження служби у відсотках до посадового окладу, з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за вислугу років, з 01 жовтня 2021 року, відмінивши раніше встановлену майору внутрішньої служби ОСОБА_1 , начальнику дільниці - начальнику відділення соціально-психологічної служби дільниці соціальної реабілітації - у розмірі 10%;

наказ № 148/ОС від 08.11.2021 про встановлення премії ОСОБА_1 та пункт 2 наказу: встановити особам начальницького складу надбавку за особливості проходження служби у відсотках до посадового окладу, з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за вислугу років, з 01 листопада 2021 року, відмінивши раніше встановлену;

наказ № 164/ОС від 08.12.2021 про встановлення премії ОСОБА_1 за результатом діяльності за листопад 2021 року;

наказ № 165/ОС від 08.12.2021 про встановлення премії ОСОБА_1 за результатом діяльності за грудень 2021 року;

наказ № 4/ОС від 13.01.2022 про встановлення надбавки за особливості проходження служби у відсотках до посадового окладу, з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за вислугу років, з 01 січня 2021 року, відмінивши раніше встановлену майору внутрішньої служби ОСОБА_1 , начальнику дільниці - начальнику відділення соціально-психологічної служби дільниці соціальної реабілітації - у розмірі 50%;

наказ №19/ОС від 09.02.2022 про встановлення премії та відмінення (скасування) раніше встановленої надбавки за особливості проходження служби у відсотках до посадового окладу з 01 лютого 2022 року;

наказ № 33/ОС від 07.03.2022 про встановлення премії ОСОБА_1 .

Дані Довідки про нараховану та виплачену позивачу надбавку за особливості проходження служби за вказаний період сходяться (співпадають) з відомостями, що містяться в наказах.

Згідно з ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і означається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені неправильно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень.

Таким чином, зміст довідки від 12.05.2022 № 28/9-2538/сбл, серед іншого, становив предмет спору по справі № 420/3162/23, і в результаті судового розсуду за результатами всебічного дослідження обставин справи, суди обох інстанцій дійшли висновку про належність вказаних у спірній довідці відомостей та відсутність підстав для внесення змін в цю довідку.

Однак позивач звернувся до суду із даним позовом, зважаючи на те, що в зазначеній довідці не зазначено середнього за 24 календарних місяці відсотка надбавки за особливості умови служби та премії. Обґрунтовуючи підставність звернення за судовим захистом, позивач посилається на бажання привести відомості пенсійної справи у відповідність, зазначаючи при цьому, що зміни, про які він просить, не будуть підставою для перерахунку пенсії.

Пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (ч.1 ст.15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).

Положеннями ч.3 ст.43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 7 постанови КМУ від 17.07.1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб» встановлено, що пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідного окладу за посадою (для поліцейських, відряджених до органів державної влади, установ та організацій із залишенням на службі в Національній поліції, які отримували при цьому грошове забезпечення та звільнені із служби безпосередньо з посад у таких органах, установах та організаціях, - відповідних окладів, установлених за рівнозначними (аналогічними) посадами в Національній поліції), окладу/доплати за військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту - щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки/доплати за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

У довідці від 12.05.2022 № 28/9-2538/сбл вказано суму надбавки «всього 14293,95», а також «сума надбавки для нарахування пенсії, поділена на 24 595,58» (14293,95 /24 ); сума премії «всього 151849,90», а також сума премії для нарахування пенсії, поділена на 24 6327,08 (151849,90 / 24).

Таким чином, відомості довідки від 12.05.2022 № 28/9-2538/сбл відповідають приписам п. 7 постанови КМУ від 17.07.1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», адже містять середні суми щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, що визначені шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Поряд із тим, позивач, обґрунтовуючи звернення до суду із даним позовом, посилається на те, що ГУ ПФУ в Херсонській області призначило відсотки надбавки за особливості проходження служби та премії відповідно до грошового атестату на момент звільнення (89% - остання премія, 0% - в останнім місяці не нараховувалась), але повинні були призначити відсотки середні за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільнення на підставі довідки ДУ «Північна виправна колонія (№90)». Тобто, зазначає позивач, суми в гривнях УПФ застосовує вірно в середньому значенні за 24 місяці перед звільненням, згідно довідки, а відсоткове значення встановлено менше, яке не відповідає даним довідки грошового забезпечення за останні 24 місяці перед звільненням.

Наведені обставини, а також норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, дають підстави для висновку, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту, адже предметом цього позову повинен бути розрахунок відсотків пенсійним управлінням, який позивач вважає таким, що не відповідає даним довідки. Водночас суд зазначає, що п. 7 постанови КМУ від 17.07.1992 року №393 містить припис щодо зазначення середньої суми щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, які визначають шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Вказівки про зазначення середнього відсоткового значення за 24 останні календарі місяці служби перед звільнення зазначена норма не містить.

Обрання позивачем неналежного способу захисту права є самостійною підставою для відмови в позові.

Так, Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права чи інтересу залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення.

Інакше кажучи, суд має захистити право чи інтерес у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (див., зокрема, постанови від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23), від 15 вересня 2020 року у справі № 469/1044/17), від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (пункт 58), від 16 лютого 2021 року у справі № 910/2861/18 (пункт 98), від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17 (пункт 9.1), від 22 червня 2021 року у справах № 334/3161/17 (пункт 55) і № 200/606/18 (пункт 73), від 29 червня 2021 року у справі № 916/964/19 (пункт 7.3), від 31 серпня 2021 року у справі № 903/1030/19 (пункт 68), від 26 жовтня 2021 року у справі № 766/20797/18 (пункт 19), від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (пункт 143), від 14 грудня 2021 року у справі № 643/21744/19 (пункт 61), від 25 січня 2022 року у справі № 143/591/20 (пункт 8.31), від 8 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20 (пункт 21), від 9 лютого 2022 року у справі № 910/6939/20 (пункт 11.87), від 22 лютого 2022 року у справі № 761/36873/18 (пункт 9.21), від 13 липня 2022 року у справі №363/1834/17 (пункт 56), від 28 вересня 2022 року у справі № 483/448/20 (пункт 9.64), від 14 грудня 2022 року у справі №477/2330/18 (пункт 55)).

Спосіб захисту права є ефективним тоді, коли він забезпечуватиме поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантуватиме можливість отримати відповідну компенсацію. Тобто цей захист має бути повним і забезпечувати у такий спосіб досягнення мети правосуддя та процесуальну економію (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (пункт 63), від 8 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20 (пункт 24), від 21 вересня 2022 року у справі № 908/976/190 (пункти 5.6, 5.9)). Згідно з принципом процесуальної економії штучне подвоєння судового процесу (тобто вирішення одного спору у декількох судових справах в одній чи декількох судових юрисдикціях) є неприпустимим. Вирішення справи у суді в одному судовому процесі має усунути необхідність у новому зверненні до суду для вжиття додаткових засобів захисту (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (пункт 63), від 19 січня 2021 року у справі №916/1415/19 (пункт 6.13), від 26 січня 2021 року у справі №522/1528/15-ц (пункт 82), від 2 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (пункт 50), від 6 квітня 2021 року у справі № 910/10011/19 (пункт 94), від 20 жовтня 2021 року у справі № 9901/554/19 (пункт 19), від 8 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20 (пункт 24), від 21 вересня 2022 року у справі 908/976/190 (пункт 5.6), від 22 вересня 2022 року у справі № 462/5368/16-ц (пункт 44)). Інакше кажучи, не є ефективним той спосіб захисту, який у разі задоволення відповідного позову не відновлює повністю порушене, оспорюване право, а відповідне судове рішення створює передумови для іншого судового процесу, у якому буде відбуватися захист права позивача, чи таке рішення об`єктивно неможливо буде виконати.

Обрання позивачем неналежного та неефективного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові (див., зокрема, постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (пункт 6.21), від 2 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (пункт 54), від 6 квітня 2021 року у справі № 910/10011/19 (пункт 99), від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (пункт 76), від 2 листопада 2021 року у справі № 925/1351/19 (пункт 6.56), від 25 січня 2022 року у справі № 143/591/20 (пункт 8.46), від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (пункт 155)).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті і є підставами для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Конституційний Суд України у рішенні від 30.01.2003 № 3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз.10 п.9).

Під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тому ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

У контексті оцінки кожного аргументу (доводу), наданого стороною, Верховний Суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) і «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів і інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що решта аргументів (доводів) сторін, які мають значення для правильного вирішення спору, на вирішення спірних правовідносин не впливають та не змінюють судовий розсуд цього спору за результатами судового процесу.

В адміністративному судочинстві принцип верховенства права зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

В той же час, згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на

Вирішуючи спір, суд також враховує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини у справі Голдер проти Сполученого Королівства, згідно з якою саме небезпідставність доводів позивача про неправомірність втручання в реалізацію його прав є умовою реалізації права на доступ до суду.

Отже, звертаючись до суду з позовом про захист своїх прав, позивач обтяжений обов`язком довести "небезпідставність" своїх доводів щодо порушеного права за захистом якого він звернувся до суду, надавши відповідні докази зі змісту яких можливо встановити наявність спору саме на момент звернення до суду.

Таким чином, проаналізувавши обставини справи, з урахуванням нормативного регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.

Судові витрати розподілити за правилами ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 139, 242-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державної установи «Північна виправна колонія (№ 90)» (73032, м. Херсон, вул. Некрасова, 234; ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя І.В. Завальнюк