Справа № 420/9472/23
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2023-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9472/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Бойко О.Я.,

за участі:

секретаря судового засідання Кралі І.С,

позивачки ОСОБА_1 (в залі судового засідання)

представниці позивачки Пацалової Т.В. (в залі судового засідання)

представника відповідача Хитренко О.В. (в залі судового засідання)

представника відповідача Щербини Р.О. (в режимі відеоконференції)

представника третьої особи Єрмакова А.В. (в залі судового засідання)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу за правилами загального позовного провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , третя особа Міністерство оборони України про визнання незаконними та скасування наказів, зобов`язання нарахувати та виплатити грошове забезпечення та всі інші виплати, вирішив у задоволення адміністративного позову відмовити.

І. Суть спору:

Позивачка, ОСОБА_1 , звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою до відповідачів, Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , третя особа Міністерство оборони України, в якій просила суд:

(1). Визнати незаконним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 07.05.2022 р. № 15-PC в частині увільнення від займаної посади і зарахування в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 з 07.05.2022 року штаб-сержанта ОСОБА_1 , начальника відділення фельд`єгерського поштового зв`язку - начальника обмінного пункту військової частини НОМЕР_3 ;

(2). Визнати незаконним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 28.05.2022 р. № 94 в частині увільнення від займаної посади, зарахування в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 з 07.05.2022 р. та зняття з усіх видів забезпечення з 07.05.2022 року штаб-сержанта ОСОБА_1 , начальника відділення фельд`єгерського поштового зв`язку - начальника обмінного пункту військової частини НОМЕР_3 .

(3). Зобов`язати командування військової частини НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення та всі інші виплати за період з 07 травня 2022 року по 10 серпня 2022 року згідно Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018 р.

ІІ. Аргументи сторін

(а) Позиція Позивача

В обґрунтування позовних вимог позивачка вказала, що станом на квітень-травень 2022 року виїхати з м. Херсона на військовій техніці вже було неможливо, тому що ворог повністю контролював дорогу в бік м. Миколаєва. Неконтрольованою ворогом залишалась деякий час дорога через селище Станіслав і цивільним транспортом можливо було ще там проїхати, але позивачка з колегами розуміла, що їм доведеться залишити зброю і техніку, яка належить ЗСУ, і може потрапити до рук окупантів. Крім того, позивачка стверджувала, що в неї були обґрунтовані побоювання перетинати лінію розмежування через російський блокпост, оскільки її прізвище могло бути у списках окупантів через те, що її чоловік до 2012 року був працівником СБУ. Також її син є особою з обмеженими можливостями. До того ж, команди командира ОСОБА_2 про залишення м. Херсона не поступало, з наказом про вихід з окупованої території вона не ознайомлювалася. Не дивлячись на те, що позивачка, перебуваючи в окупації, весь час продовжувала сумлінно нести військову службу на благо Батьківщині, з травня 2022 р. їй припинили виплачувати грошове забезпечення та інші виплати, передбачені Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018 р. з 07.05.2022 р. по 10.08.2022 р. позивачка не отримувала грошове забезпечення, оскільки, відповідно до наказів відповідачів, була увільнена від займаної посади і зарахована у розпорядження з підстав нібито порушення нею підпункту 14 пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у ЗСУ.

Позивачка вважає, що нею не порушувалось Положення про проходження громадянами України військової служби у ЗСУ, а тому накази в/ч НОМЕР_1 від 07.05.2022 р. № 15-РС та в/ч НОМЕР_2 від 28.05.2022 р. № 94 є незаконними та підлягають скасуванню.

01.06.2023 позивачкою подано до суду відповідь на відзив Військової частини НОМЕР_1 , згідно з яким позивачка вважає, що доводи відповідача, викладені у відзиві, безпідставні, необґрунтовані та не підтверджуються належними та допустимими доказами.

13.06.2023 позивачкою подано до суду відповідь на відзив Військової частини НОМЕР_2 , згідно з якою вона вважає, що доводи відповідача, викладені у відзиві, безпідставні, необґрунтовані.

(б) Позиція Відповідачів

02.06.2023 р. до суду від відповідача - Військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідачем зазначено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 07.05.2022 № 15-РС позивачку було увільнено від займаної посади та виведено у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 у зв`язку із відсутністю понад десять діб та невиходом у визначені райони. Доведення до зацікавлених осіб такої категорії наказів, нормами Інструкції з діловодства в Збройних Силах України, затвердженої наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 07.04.2017 №124 (зі змінами) не передбачено, тому аргумент позивачки в частині того, що їй не довели наказ - є безпідставним. ОСОБА_3 вживав всіх можливих заходів щодо забезпечення безпечного виходу підпорядкованого йому особового складу з окупованої противником території з метою збереження їх життя і здоров`я. Його вимоги не суперечили нормам чинного законодавства України, були законними у розумінні положень ч. 2 ст. 41 КК України і підлягали виконанню штаб-сержантом В.Прісіч. Враховуючи зазначене та відсутність позивачки на військовій службі у визначеному районі дислокації військової частини НОМЕР_3 , грошове забезпечення позивачці не виплачувалось у відповідності до вимог чинного законодавства України. З сукупного аналізу матеріалів позовної заяви та з урахуванням встановлених законодавством приписів щодо строку звернення до суду вбачається, що позивачка пропустила строк звернення до суду з позовом.

Відповідачем зазначено, підсумовуючи вищевикладене, що будь-якої вини чи протиправних дій з боку Військової частини НОМЕР_1 стосовно позивачки допущено не було.

05.06.2023 року до суду від відповідача - Військової частини НОМЕР_1 надійшли заперечення на відповідь відзив, згідно з якими відповідач вважає, що доводи позивача, викладені у відповіді на відзив відповідачем не визнаються; будь-якої вини чи протиправних дій з боку Військової частини НОМЕР_1 стосовно позивачки допущено не було.

14.06.2023 до суду від відповідача - Військової частини НОМЕР_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідачем зазначено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 07.05,2022 року № 15-РС позивачку з 07 травня 2022 року увільнено від займаної посади і зараховано в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 відповідно до підпункту 14 пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (далі - Положення № 1153/2008). Підставою для увільнення позивакиа від займаної посади та зарахування у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 з 07 травня 2022 року є її відсутність понад десять діб, що відповідає приписам підпункту 14 пункту 116 Положення № 1153/2008. Відповідно до листа командира військової частини НОМЕР_1 від 29.03.2022 року № 350/174/20/560/пс службове розслідування щодо невиходу з окупованої території у визначені райони дислокації військової частини НОМЕР_3 штаб-сержанта ОСОБА_4 не проводилось у зв`язку з тим, що обставини, які мали значення для прийняття рішення командиром військової частини НОМЕР_1 , не потребували додаткового встановлення (уточнення). Позивачка в обґрунтуванні позову навела обставини і події, які мали місце до або після спірного періоду та не стосуються предмету спору. Військова частина НОМЕР_2 підпорядковується військовій частині НОМЕР_1 . Позивачка була зарахована наказом № 15-РС в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 відповідно до підпункту 14 пункту 116 Положення № 1153/2008, згідно з яким була відсутня на службі у визначеному районі розташування військової частини НОМЕР_3 без поважних причин понад десять діб, рішення командира військової частини НОМЕР_2 про зняття позивачки з 07 травня 2022 року з усіх видів забезпечення, у тому числі грошового, є законним та обґрунтованим, і підстав для зобов`язання командування військової частини НОМЕР_2 нарахувати та виплатити позивачці грошове забезпечення та всі інші виплати за період з 07,05.2022 року по 10.08.2022 року немає. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 08.08.2022 року № 197 позивачку з 08 серпня 2022 року виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. Відповідно до наведених у заяві підстав позову позивачкою невірно визначено спірний період. Протиправність, наявність якої є підставою для задоволення адміністративного позову, в наказах Відповідачів та бездіяльності Відповідача-2 щодо ненарахування та невиплати Позивачу грошового забезпечення та всіх інших виплат за період з 07.05.2022 року по 04.05.2022 року - відсутня.

(б) Позиція Третьої особи

02.06.2023 до суду від третьої особи Міністерства оборони України надійшли пояснення на позовну заяву, згідно з якими третя особа позовні вимоги не визнає в повному обсязі, вважає їх незаконними та необґрунтованими.

Представником третьої особи зазначено, що призначення позивача на посади в інших військових частинах жодним чином не стосується проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_3 та мали місце пізніше, тобто поза межами спірного періоду. Позивачка в обґрунтуванні позову навела обставини і події, які мали місце до або після спірного періоду та не стосуються предмету спору. Військова частина НОМЕР_2 підпорядковується військовій частині НОМЕР_1 . Позивачка була зарахована наказом № 15-РС в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 відповідно до підпункту 14 пункту 116 Положення № 1153/2008, згідно з яким була відсутня на службі у визначеному районі розташування військової частини НОМЕР_2 без поважних причин понад десять діб, рішення командира військової частини НОМЕР_2 про зняття позивача з 07 травня 2022 року з усіх видів забезпечення, у тому числі грошового, є законним та обґрунтованим, і підстав для зобов`язання командування військової частини НОМЕР_2 нарахувати та виплатити позивачу грошове забезпечення та всі інші виплати за період з 07.05.2022 року по 10.08.2022 року немає. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 08.08.2022 року № 197 позивачку з 08 серпня 2022 року виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. Відповідно до наведених у заяві підстав позивачкою невірно визначений спірний період.

В судовому засіданні представник третьої особи зазначив, що позивачка була своєчасно повідомлена про наказ щодо необхідності вибути з окупованої території та прибути для несення служби у визначений район розташування військової частини НОМЕР_2 заступником командира ОСОБА_5 , а також про шляхи виходу з окупованої території. Однак на відміну від інших її колег наказ не виконала.

ІІІ Процедура та рух справи

03.05.2023 ухвалою Одеський окружний адміністративний суд, адміністративний позов залишено без руху.

15.05.2023 ухвалою Одеський окружний адміністративний суд, прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження за правилами загального позовного провадження.

26.06.2023, 03.07.2023, 31.08.2023, 22.09.2023 ухвалами Одеський окружний адміністративний суд, задовольнив клопотання представника Військової частини НОМЕР_2 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції по справі № 420/9472/23.

19.07.2023 протокольною ухвалою Одеський окружний адміністративний суд, задовольнив клопотання представника про викликів свідків; закрив підготовче засідання та призначив до розгляду по суті.

28.09.2023 Одеський окружний адміністративний суд розглянув справу по суті.

ІV. Обставини справи, встановлені судом, та докази на їх підтвердження

Суд встановив, що позивачка проходила військову службу на посаді начальника відділення фельд`єгерського-поштового зв`язку начальника обмінного пункту військової частини НОМЕР_3 у

АДРЕСА_1 від 04.05.2022 до Начальника відділу зв`язку та інформаційних систем штабу військової частини НОМЕР_1 командир військової частини НОМЕР_3 , ОСОБА_6 , надав клопотання про виведення в розпорядження особовий склад військової частини НОМЕР_3 в кількості 4 (чотирьох осіб), який залишився на окупованій території та не виконує свої службові обов`язки, зокрема позивачка. Вищевказані військовослужбовці під різним приводом не бажають виїжджати з окупованої території. ОСОБА_6 особисто пропонував 14.04.2022 свій автомобіль для виходу, але відмовились у зв`язку з небажанням виходу.

Згідно з витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 7 травня 2022 року № 15-РС, відповідно до підпункту 14 пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України військовослужбовців, які були відсутні понад десять діб у зв`язку з невиходом у визначені райони дислокації військової частини та потраплянням в оточення увільнено від займаних посад і зараховано в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 з 7 травня 2022 року в т.ч. позивачку.

Рапортом від 28.05.2022 до командира Військової частини НОМЕР_2 командир військової частини НОМЕР_3 , ОСОБА_6 , просив відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) № 15-РС від 7 травня 222 року зняти з усіх видів забезпечення військовослужбовців, в тому числі позивачку.

Згідно з витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 28.05.2022 року № 94 відповідно до підпункту 14 пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України осіб рядового та сержантського складу увільнено від займаних посад і зарахувати у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 з 7 травня 2022 року, зокрема позивачку; з 7 травня 2022 року знято з усіх видів забезпечення.

Відповідно до витягу з наказу Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 23 червня 2022 року № 194-РС відповідно до пунктів 82 та 257 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України нижчепойменованих військовослужбовців рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України увільнено від займаних посад і призначно в штаб - сержанта ОСОБА_1 , начальника відділення фельд`єгерсько-поштового зв`язку - начальника обмінного пункту військової частини НОМЕР_3 , Старшим оператором відділення спеціальних операцій групи спеціальних операцій роти спеціальних операцій загону спеціальних операцій Військової частини НОМЕР_4 , ВОС- 107923Ф.

Згідно з витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_4 (по стройовій частині) від 10.08.2022 року № 170, позивачку, призначену наказом Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 23.06.2022 № 194-РС на посаду старшого оператора відділення № 2 групи спеціального призначення №3 роти спеціального призначення №1 загону спеціальних операцій №10 військової частини НОМЕР_4 військової частини НОМЕР_5 , ВОС - 107920Ф/040, яка прибула із військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), з 10.08.2022 зараховано до списків особового складу, на всі види забезпечення і вважається такою, що 10.08.2022 справи та посаду прийняла і приступила до виконання службових обов`язків за посадою. Встановити 8 тарифний розряд у розмірі 3080 гривень на місяць, шпк «Сержант». Наказано виплачувати щомісячну премію у розмірі 130% від посадового окладу, надбавку за особливості проходження військової служби у розмірі 65% від посадового окладу, окладу за військовим званням, вислуги років з урахуванням коефіцієнту збільшення 1,35 та спеціальну надбавку військовослужбовцям Сил спеціальних операцій Збройних Сил України в розмірі 50% п`ятикратного прожиткового мінімуму громадян для працездатних осіб.

Позивачка вважає накази командира Військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 7 травня 2022 року № 15-РС та командира Військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 28.05.2022 року № 94 протиправними та за їхнім скасуванням звернувся до суду.

Свідком , заступником командира, ОСОБА_7 , зазначено, що 06.04.2023 він виїхав з Херсону пізніше получив розпорядження щодо виводу людей і формування станції Первомайськ. Після виїзду за допомогою телефонного зв`язку повідомив особовий склад в тому числі Прісіч, але вона зазначила, що у зв`яку з наявністю дітей (один з яких є особою з обмеженими можливостями), а також тим, що чоловік в минулому працівник СБУ, вона не мала можливості виїхати. Позивачка збирала відомості щодо переміщення військ рф, знаходження техніки і передавалась дані для подальшої обробки інформації. Будь-які дії відбувалися за власною ініціативою. Від ВЧ НОМЕР_1 прийшло розпорядження вивести до 21.04.2022 особовий склад, сформувати станцію. Наказ надавався усно, як виїхати не вказувалось, маршрутів не було. Виїхав з окупованої території своїм маршрутом і рекомендував людям також їхати тим маршрутом. Зазначав, що, коли особисто виїжджав, то на блокпостах, розташованих на його маршруті списків з прізвищами осіб не було. Вказав, що 10-11 квітня 2022 довів інформацію щодо свого маршруту виїзду в тому числі Прісіч, цим маршрутом виїхало ще 5 чоловік із 8 службовців відділення. 11.04.2022 отримав розпорядження від командира військової частини НОМЕР_1 . Розпорядження було в письмовому вигляді з грифом секретності, тому він не міг з ним ознайомити в письмовій формі. Розпорядження Прісіч свідок довів в усній формі по телефону. Будь яких гарантій безпечного виїзду не було, як виводити особовий склад вказано не було зазначалось лише, що потрібно це зробити до 21.04.2023.

Свідком ОСОБА_8 , зазначено, що виїжджала самостійно 09.04.2022 за рекомендаціями ОСОБА_7 , будь-яких наказів про вихід в письмовій формі надано не було. Вважає, що Прісіч не могла виїхати у зв`язку з рядом причин: 2-є дітей (один з яких особа з обмеженими можливостями), а також їх прізвище знаходилось у списках фсб і це було небезпечно.

Свідком ОСОБА_9 , зазначено, що з 24.02.2022 знаходились вдома. Працювала в одній групі з позивачкою, де передавали відомості про переміщення техніки військ рф. 13.04.2023 особисто виїхала з окупації і запитала чи Прісіч буде виїжджати, вона повідомила свідку ряд обставин у зв`язку з якими вона не могла виїхати, а саме наявність двох дітей (один з яких є особою з обмеженими можливостями), а також фігурування прізвища ОСОБА_10 в списках, які знаходились на пропускних пунктах, оскільки чоловіка брат знаходився під слідством на території рф і їх прізвище могло бути в списках. Позивачка вважала командира ОСОБА_5 особою, яка співпрацювала з військам рф. Свідку зателефонував заступник командира ОСОБА_11 і повідомив свій маршрут виїзду, він повідомив цю інформацію всім, в тому числі і Прісіч. Свідок зазначила, що особисто покинула окуповану територію, в списках прізвищ не бачила, на пропускних пунктах постійно гортали документи, але достовірно, що то за документи сказати не може.

Свідком ОСОБА_12 , зазначено, що з 24.02.2022 весь особовий склад спілкувався в одні групі за допомогою засобів мобільного зв`язку, але від командира ОСОБА_5 неоднократно надходила неправдива інформація, пізніше він перебував начебто в полоні і це давало їм всі підстави вважати його зрадником та перестати спілкуватися з ним заради їхньої безпеки. Наказу про виїзд від ОСОБА_5 не надходило, лише після того як заступник командира ОСОБА_11 виїхав сам з окупації, він повідомив свій шлях виїзду.

Свідком ОСОБА_2 , зазначено, що приблизно 07.04.2022 він, як командир віддав указівку про вихід в телефонному режимі деякій частині особового складу особисто, а декільком через заступника Царапору, саме Прісіч було доведено через заступника Царапору. Першим виїхав заступник Царапора 06.04.2022. Свідок особисто вийшов з окупованої території 15.04.2022. ОСОБА_1 виразила недовіру і перестала виходити зі свідком на зв`язок. Розпорядження в письмовому вигляді було лише після виходу заступника Царапори від 10.04.2022 з грифом секретно. Свідком зазначено, що в даному розпорядженні не йшлось про вихід особового складу, а про підготовку до укомплектування військової частини. Перше розпорядження про вихід було надано в усній формі у зв`язку з тим, що в окупованому місті надати розпорядження в письмовому вигляді неможливо.

IV. Джерела права та висновки суду

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до пп.14 п.116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України №1153/2008 від 10.12.2008: Зарахування військовослужбовців наказами по особовому складу в розпорядження посадових осіб, які мають право призначення на посади, для вирішення питання щодо дальшого їх службового використання допускається в разі: [...]якщо військовослужбовці відсутні понад десять діб, - до повернення військовослужбовців у військову частину (у разі неприйняття іншого рішення про дальше проходження ними військової служби) або до дня набрання чинності рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми чи оголошення померлими, або до дня набрання законної сили вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до п.15 розділу І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям ЗСУ та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 №260 грошове забезпечення не виплачується, зокрема, за час відсутності на службі без поважних причин одну добу і більше.

Згідно з ст.11 Закону України Про Статут внутрішньої служби Збройних сил України №548-XIV від 24.03.1999 (далі - Статут), кожен військовослужбовець зобов`язаний беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини.

Стаття 16 Статуту регламентує, що кожен військовослужбовець зобов`язаний виконувати свої службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому посадою. Ці обов`язки визначаються Статутами ЗСУ, а також відповліними посібниками, порадниками, положеннями , інструкціями.

Стаття 28 Статуту визначає єдиноначальність як один із принципів будівництва і керівництва ЗСУ, який полягає в :

наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця;

наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази;

забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.

Відповідно до ст.30 Статуту: Начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання.

Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.

Звертаючись до обставин цієї справи, суд встановив, що Від ВЧ НОМЕР_1 прийшло розпорядження вивести до 21.04.2022 особовий склад, сформувати станцію. Наказ надавався усно через те, що стосувався осіб, які перебували на окупованій території. Заступник командира Царапора 10-11 квітня 2022 довів інформацію щодо наказу про виїзд та про свій маршрут виїзду службовцям відділення, в якому проходила службу позивачка, в т.ч. і позивачці по телефонному зв`язку. За вказаним маршрутом виїхало 5 чоловік із 8 службовців відділення. Однак позивачка з окупованої території не виїхала. В місці дислокації розташування військової частини НОМЕР_2 службу не проходила, свої службові обов`язки не виконувала. Поважність причини свого неприбуття не довела жодними доказами. Твредження позивачки про недоведення їй наказу спростовується показами свідка Царапори. Таким чино, суд робить висновок, що у відповідача були обґрунтовані підстави винести спірні накази про увільнення з займаної , виведення в розпорядження та припинення виплат грошового забезпечення у період з 07.05.2022 по 10.08.2022.

Щодо доводів позивачки про непроведення відповідачем службового розслідування суд зазначає.

Відповідно до п.2 розділу ІІ Порядку проведення службового розслідування у Збройних силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 №208 службове розслідування не призначається, якщо причини та умови, що сприяли вчиненню правопорушення, ступінь вини, розмір заподіяної матеріальної шкоди та інші обставини, які мають значення для прийняття рішення командиром (начальником) про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення, не потребують додаткового встановлення (уточнення). Позивачка в судовому засіданні зазначала, що перебувала на телефонному зв`язку з командиром, його заступником і пояснювала їх причини свого неприбуття. Таким чином, при прийнятті спірних наказів відповідачам були відомі причини, а які посилалися позивачка, які не потребували додаткового встановлення.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Отже, відповідачем доведені обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, та доказана правомірність оскаржуваних наказів, немає, отже немає підстав для задоволення позову повністю.

VI. Розподіл судових витрат

З урахуванням висновку суду про відмову у задоволенні позову суд не здійснює розподіл судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст 2, 139, 244-246 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , третя особа Міністерство оборони України про визнання незаконним та скасування наказів, зобов`язання нарахувати та виплатити грошове забезпечення та всі інші виплати відмовити.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду подається протягом тридцяти днів. Якщо розглянуто справу в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений та підписаний 09.10.2023 (07-09.10-вихідні дні).

Суддя Оксана БОЙКО

.