Справа № 953/2780/23
Суддя: Єфтеньєв О. Г.
Дата ухвалення: 2023-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 953/2780/23
Провадження № 2-а/724/40/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2023 року Хотинський районний суду Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Єфтеньєва О.Г.

за участі секретаря судового засідання: Банарюк К.Б.

за участі учасників справи:

позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хотин заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до Хотинського районного суду Чернівецької області із позовом до Територіального центру комплектування та соціальної підтримки смт. Кельменці Чернівецької області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

До Хотинського районного суду Чернівецької області звернувся ОСОБА_1 із позовом до Територіального центру комплектування та соціальної підтримки смт. Кельменці Чернівецької області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. 23 серпня 2023 року позовну заяву було залишено без руху, тому що вона не відповідає вимогам ч. 1 ст. 123 КАС України, а саме позивач звернувся до суду 11.04.2023, із пропуском десятиденного терміну з дня ухвалення відповідної постанови, тобто після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.

Ухвалу про залишення позовної заяви без руху позивач отримав 14 вересня 2023 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення.

20 вересня 2023 року на адресу Хотинського районного суду Чернівецької області від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про поновлення пропущеного строку звернення до Хотинського районного суду Чернівецької області із позовом про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Посилається на те, що про оскаржувану постанову він дізнався 14.02.2023 року із листа державного виконавця Хотинського відділу державної виконавчої служби у Дністровському районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, яким йому було надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження.

Вказує, що він не мав об`єктивної можливості звернутися до суду із вказаним позовом у межах строку, 02 січня 2023 року він хворів та проходив медичне обстеження для проведення йому операції, які йому проведено 04.04.2023 року. Після операції він проходив відповідну реабілітацію, оскільки не міг самостійно пересуватися, потребував сторонньої допомоги. Одразу коли він зміг самостійно пересуватися він звернувся за юридичною допомогою та склав адміністративний позов, який засобами поштового зв`язку направив на адресу суду.

Позивач ОСОБА_1 , в судовому засіданні просив поновити пропущений строк на звернення до Хотинського районного суду Чернівецької області із позовом про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Як вбачається із позовної заяви оскаржувану постанову було винесено 06.01.2023 року. Позивач вказує, що про неї він дізнався 14.02.2023 року із листа державного виконавця Хотинського відділу державної виконавчої служби у Дністровському районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, яким йому було надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (див. mutatis mutandis, пункт 33 рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2010 року в справі «Перетяка та Шереметьєв проти України», заява №45783/05; пункт 53 рішення ЄСПЛ від 08 квітня 2010 року в справі «Меньшакова проти України», заява №377/02).

Процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (пункт 45 рішення ЄСПЛ від 28 жовтня 1998 року в справі «Perez de Rada Cavanilles v. Spain» («Перез де Рада Каванілес проти Іспанії»), заява №28090/95). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна Держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (пункт 44 рішення ЄСПЛ від 28 жовтня 1998 року «Osman v. the United Kingdom» («Осман проти Сполученого Королівства»), заява №23452/94 та пункт 54 рішення від 19 червня 2001 року «Kreuz v. Poland» («Круз проти Польщі»), заява №28249/95).

У рішенні ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року (пункт 47, заява №3236/03) суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їхня свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Поважними причинами пропуску строку визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Відповідно до висновку викладеного у постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі №160/6211/21, вбачається, що встановлення строків звернення до адміністративного суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень у адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом встановленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії у часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень. Забезпечення дотримання принципу правової визначеності потребує чіткого виконання сторонами та іншими учасниками справи вимог щодо строків звернення до суду, а також строків на оскарження судових рішень, а від судів вимагається дотримуватися певних правил у процесі прийняття рішення про поновлення строку та оцінювати поважність причин пропуску строку, виходячи із критеріїв розумності, об`єктивності та непереборності обставин, що спричинили пропуск, значимості справи для сторін, наявності фундаментальної судової помилки.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач 02.01.2023 року проходив магнітно-резонансну томографію попереково-крижового відділу хребта. Проте, згідно виписки із медичної картки стаціонарного хворого, ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні КНП «Центральна міська клінічна лікарня» Чернівецької міської ради з 03.04.2023 року по 14.04.2023 року із діагнозом розтягнення, розрив і перенапруження (передньої) (задньої) хрестоподібних зв`язок колінного суглобу. Пошкодження передньої хрестоподібної зв`язки правого колінного суглобу. Під час перебування на стаціонарному лікуванні 11.04.2023 (майже через два місяці з моменту коли він дізнався по оскаржувану постанову) позивач звернувся із вищевказаним позовом до суду шляхом надсилання поштовим зв`язком.

Таким чином, враховуючи те, що позивачу про винесення відносно нього оскаржуваної постанови стало відомо 14.02.2023 року, із позовною заяво він звернувся тільки 11.04.2023, в заяві про поновлення строку він не довів наявність поважних причин пропуску строку на оскарження, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від його волевиявлення, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду, а тому суд визнає підстави пропущення позивачем строку оскарження постанови від 06.01.2023 неповажними.

Крім того позивач не зазначив яким чином запроваджений воєнний стан на території України вплинув на можливість оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подачу позову з порушенням строків.

Отже, на підставі вищевикладеного, недоведеності заявником наявності підстав для поновлення строку, заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку слід залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Оскільки, позивачу позовну заяву було залишено без руху та надано десятиденний строк з дня отримання позивачем ухвали, для того, щоб вказати інші підстави для поновлення строку, в заяві про поновлення строку він не довів наявність поважних причин пропуску строку на оскарження, то позовну заяву слід повернути позивачеві.

Керуючись ст. 123 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Територіального центру комплектування та соціальної підтримки смт. Кельменці Чернівецької області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - повернути позивачеві.

Заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до Хотинського районного суду Чернівецької області із позовом про скасування постанови залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в 15-ти денний строк з дня її проголошення. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено КАС України. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя: Олександр Георгійович ЄФТЕНЬЄВ