Справа № 607/13858/23
Суддя: Позняк В. М.
Дата ухвалення: 2023-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.10.2023 Справа №607/13858/23

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді - Позняка В.М.,

за участю секретаря с/з - Шимків Л.І., представника позивача Буць О.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, просить поновити строк оскарження до суду та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №712816 від 15.05.2023, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 126 та частиною першою статті 122 КУпАП, провадження у справі закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу вказаних адміністративних правопорушень.

Позов мотивовано тим, що порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки захиснику не надано всіх матеріалів для ознайомлення, не роз`яснено права та не задоволено клопотання про відкладення справи. Зазначає, що оскаржувана постанова винесена у відсутності ОСОБА_1 зазначає, що його автомобіль не здійснював руху, та в зоні дії знаку 3.21 не був. Крім того, місце вчинення адміністративного правопорушення зазначене в постанові не відповідає дійсності.

Від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позов, в якому представник просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесенні постанови в справі про адміністративне правопорушення серії БАБ № 712816 від 15 травня 2023 року, встановлено, що позивач 30 березня 2023 року о 16 год. 10 хв. по вулиці 15 Квітня, 1 у м. Тернополі, керуючи автомобілем Volkswagen LT35 д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено» та здійснив рух в забороненому напрямку, а також на вимогу пред`явити водійське посвідчення та реєстраційний документ на транспортний засіб до повного ознайомлення не виконав цього, показавши невідомий документ та не давши можливості ознайомитись із ним, чим порушив вимоги п. 8.4 в) ПДР України та статтю 16 Закону України «Про дорожній рух», чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 122 та частиною першою статті 126 КУпАП України. Вважає, що позивач без поважних причин пропустив строк звернення до суду.

В судовому засіданні представник позивача просив задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, просила відкласти слухання справи. Зважаючи на строки розгляду справи, а також, наявність відзиву на позов, суд вважає, що таке клопотання слід відхилити.

Розглянувши справу, судом досліджено такі докази та встановлено такі обставини.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі від 15 травня 2022 року серії БАБ №712816 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальністю та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 425 гривень за частиною шостою статті 126 та частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення за те, що він 30 березня 2023 року о 16 год. 10 хв. по вулиці 15 Квітня, 1 у м. Тернополі, керуючи автомобілем Volkswagen LT35 д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено» та здійснив рух в зоні дії знаку, а також на вимогу пред`явити водійське посвідчення та реєстраційний документ на транспортний засіб до повного ознайомлення не виконав цього, показавши невідомий документ та не давши можливості ознайомитись із ним, чим порушив вимоги п. 8.4 в) ПДР України та статтю 16 Закону України «Про дорожній рух».

Судом досліджено відеозаписи нагрудних камер №475799 та відео авто реєстратора, на які є посилання в оскарженій постанові, зафіксовано, що автомобіль Volkswagen LT35 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, поліцейськими вказано на порушення ним правил дорожнього руху, на що водій був не згоден, та вказував, що він їхав за вказівкою працівника поліції. На неодноразову вимогу поліцейського надати посвідчення водія, водій не реагував, посвідчення водія не надав.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, зважаючи на таке.

Враховуючи надані позивачем докази поважності пропуску строку звернення до суду, а саме перевезення гуманітарних вантажів в період з 08.06.2023 по 25.07.2023 БО «МБФ «ПВУ» по всій території України з виїздом за кордон, що підтверджується довідкою від 17.08.2023 №84 та копією закордонного паспорта з відміткою про перетин кордону, а також наявністю воєнного стану, незначний строк пропуску, суд вважає що десятиденний строк звернення до суду з адміністративним позовом пропущено з поважних причин та його слід поновити.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до положень статтей 73-76 КАС України докази повинні бути належними, допустимими, достовірними та достатніми. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідачем не надано, а судом не здобуто належних та допустимих доказів на підтвердження діянь, які інкримінуються позивачу в оскаржуваній постанові, а саме, те, що він 30 березня 2023 року о 16 год. 10 хв. по вулиці 15 Квітня, 1 у м. Тернополі, керуючи автомобілем Volkswagen LT35 д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено» та здійснив рух в зоні дії знаку.

Суд не бере до уваги покликання відповідача, на долучений до справи відеозапис реєстратора службового автомобіля та нагрудної камери, оскільки на відеозаписах не зафіксовано ні вказаного дорожнього знаку, ні його розміщення по ходу руху позивача, а тому ними не підтверджуються обставини, які викладені в постанові.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому, будь-яких інших доказів, які б спростовували твердження позивача про те, що правил дорожнього руху він не порушував, та доводили факт не виконання вимогу дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено» та здійснення руху в зоні дії знаку представником відповідача суду не надано.

Сама лише постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є доказом вчинення адміністративного правопорушення, а лише рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення.

Перевіряючи наявність правопорушення, передбаченого частиною першою статті 126 КУпАП, суд виходить із такого.

Частиною першою статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно підпунктом «а» п. 2.1 ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно із пунктом 2.4 ПДР України, на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1.

Відповідно до статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Отже, підпунктами 2.1, 2.4 ПДР України, встановлено обов`язок водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити посвідчення водія.

Виходячи з наведених вище правових норм, суд доходить висновку, що право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити його.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого частиною першою статті 126 КУпАП полягає, зокрема, у непред`явленні відповідного документів на вимогу працівників поліції.

Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі №686/15383/17, від 25 вересня 2019 року у справі №127/19283/17, від 21 листопада 2018 року у справі №465/6677/16-а., від 02 грудня 2019 року у справі №164/2068/17.

Окремо варто зауважити, що притягнення позивача до відповідальності та накладення стягнення за частиною першою статті 126 КУпАП за одне правопорушення з числа вчинених, є обґрунтованим, навіть коли факт іншого правопорушення не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25 вересня 2019 року у справі №127/19283/17.

Судом з відеозапису з нагрудної відеокамери інспектора патрульної поліції встановлено, що позивач на неодноразову вимогу поліцейських 16:15, 16:31:45, 16:35:20 не пред`явив посвідчення водія. При цьому покликання на те, що ОСОБА_1 пред`явив документи із посиланням на їх демонстрацію (на відеозаписі о 16:12) суд відхиляє, оскільки в той час поліцейська не була з ним ознайомлена в повній мірі, а також, необхідність у перевірці документів виникла пізніше в іншого поліцейського у зв`язку із розглядом справи про адміністративне правопорушення, який проводив такий розгляд, та на його вимогу такі документи надані не були.

Тому, суд доходить висновку, що позов підлягає до часткового задоволення позовних вимог щодо скасування постанови від 15 травня 2022 року серії БАБ №712816 в частині притягнення до адміністративної відповідальності за частиною першої статті 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення, а провадження по справі в цій частині закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В задоволенні позову про скасування постанови в частині притягнення до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 126 КУпАП слід відмовити.

Оскільки при винесені оскаржуваної постанови відповідачем застосовані норми статті 36 КУпАП, яка визначає, що при декількох правопорушеннях стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення, розмір штрафу визначено за більш серйозне правопорушення, передбачене частиною першою статті 126 КУпАП, - 25 прожиткових мінімумів доходів громадян, що становить 425 грн, то підстави для коригування адміністративного стягнення відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 77, 242, 244, 250, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, статтями 7, 33, 245, 251, 268, 280, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі винесену поліцейським УПП в Тернопільській області ДПП від 15 травня 2022 року серії БАБ №712816 в частині притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення, а провадження по справі в цій частині закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В задоволенні решти позовних вимог про скасування постанови в частині притягнення до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 126 КУпАП - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції у 10-денний строк з дня проголошення рішення суду або в апеляційний суд.

Позивач: ОСОБА_1 , с.Ліски (Збаразька територіальна громада), Тернопільський район, Тернопільська область, 47369, РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП, м. Тернопіль, вул. Котляревського, 24, .

Головуючий суддяВ. М. Позняк