Справа № 380/11704/21
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2023-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань встановлення судового контролю за виконанням судового рішення

04 жовтня 2023 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Потабенко В.А., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

у провадженні Львівського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

Львівський окружний адміністративний суд рішенням від 10.11.2021 позов задовольнив повністю. Визнав протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 20.09.2017. Зобов`язав військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ; адреса: АДРЕСА_2 ) індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 20.09.2017. Зобов`язав військову НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ; адреса: АДРЕСА_2 ) компенсацію втрат доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по день її фактичної виплати відповідно до Закону України від 19.10.2000 № 2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушення строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів, у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159.

Восьмий апеляційний адміністративний суд постановою від 20.06.2022 апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишив без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10.11.2021 в адміністративній справі № 380/11704/21 без змін.

15.08.2023 від позивача надійшла заява, у якій просить:

- зобов`язати відповідача - військову частину НОМЕР_1 подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення в адміністративній справі №380/11704/21 за позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії. В обґрунтування заяви зазначає, що згідно п. 1.3 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 22.12.2022 №197 (з адміністративно-господарської діяльності) передбачено повідомлення про «суми нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення» відповідно до рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10.11.2921 у справі 380/11704/21. На виконання зазначеного наказу командира військової частини НОМЕР_1 начальником ФЕС складено та офіційно оформлено розрахунково-платіжну відомість №323 від 22.12.2022, розрахунок сум індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 20.09.2017 відповідно до постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.06.2022 по справі №380/11704/21, на підставі яких індексація грошового забезпечення та компенсація за втрату частини доходу за спірний період склали 0,00 грн. Крім того, листом командира військової частини НОМЕР_1 від 02.08.2023 №621/956 додатково повідомлено про ніби то виплату індексації грошового забезпечення та компенсації за втрату частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення у розмірі 0,00 грн. При цьому Львівським окружним адміністративним судом у справі №380/11704/21 встановлено, що відповідач (в/ч НОМЕР_1 ) 12.08.2021 подав відзив на позовну заяву (абз. 2 арк. 2 рішення суду), в якому зазначив, що до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" останнє підвищення грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, в тому числі й за моєю посадою, відбулось у грудні 2015 року. Тому, грудень 2015 року є місяцем підвищення грошових доходів позивача випереджаючим шляхом з урахуванням прогнозного рівня інфляції. Через це, на думку відповідача, індексація грошового забезпечення та компенсація за втрату частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати індексації ГЗ за спірний період становить 0,00 грн. Разом з тим, Восьмий апеляційний адміністративний суд в абз. 1 арк. 6 постанови від 20.06.2022 дійшов висновку про те, що саме січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.01.2016 по 23.02.2018. Тобто, січень 2008 року є початком обчислення індексу споживчих цін за спірний період, а не грудень 2015 року. Таким чином, із судових рішення та постанови слідує висновок, що суди як першої так апеляційної інстанції переконані в тому факті, що величина індексу споживчих цін, в цьому випадку, явно перевищила поріг індексації, з якого починається обчислення індексу споживчих цін за спірний період. У зв`язку з таким висновком судів, початком обчислення індексу споживчих цін не може бути грудень 2015 року, наслідком (похідним) якого є так зване нарахування і виплата індексації грошового забезпечення з 1 січня 2016 року в розмірі 0,00 грн. Так зване нарахування і виплата індексації грошового забезпечення та компенсації втрати частини доходу в розмірі 0,00 грн. не потребує документального оформлення, оскільки цифра нуль у фізичному вимірі є ніщо і ні до чого не зобов`язує як фізичних так і юридичних осіб, в тому числі, суб`єктів владних повноважень.

Суд при розгляді заяви заявника встановив, що рішення суду набрало законної сили та на примусове його виконання 15.02.2023 видано виконавчий лист.

Частиною 1 ст. 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до ч. 1 ст. 372 КАС України у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб`єктів владних повноважень можуть бути покладені обов`язки щодо забезпечення виконання рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 2 ст. 382 КАС України).

Таким чином, аналіз положень ст. 382 КАС України свідчить про те, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які б свідчили про ухиляння відповідача від виконання судового рішення чи/або відсутність у нього наміру його виконувати.

Крім того, суд наголошує, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

З цього приводу Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі № 806/2143/15 звернув увагу на те, що застосування ст. 382 КАС України має на меті забезпечення належного виконання судових рішень. Підставами для її застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення.

З наведеного слідує, що встановлення судового контролю може мати місце на стадії виконання судового рішення за заявою сторони, на користь якої таке рішення ухвалене, за наявності обґрунтованих доводів та підстав вважати, що відповідач ухиляється від виконання рішення у справі.

Подібна позиція висловлена також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 у справі №800/592/17.

Таким чином, з аналізу правових позицій Верховного Суду випливає, що встановлення судового контролю за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень є диспозитивним правом суду, яке може використовуватись в залежності від наявності об`єктивних обставин, що підтверджені належними та допустимими доказами.

Суд наголошує, що виконавче провадження (ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження") є завершальною стадією судового провадження з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб).

При цьому, у разі відсутності добровільного виконання судових рішень, приписами Закону України "Про виконавче провадження" врегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень.

Суд встановив, що на виконання судового рішення від 10.11.2021 у справі № 380/11704/21 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 22.12.2022 № 197 «Про виплату індексації грошового забезпечення» визначено забезпечити своєчасне нарахування та виплату ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 20.09.2017, з урахуванням грудня 2015 року як місяця, у якому відбулося підвищення доходів випереджаючим шляхом.

Відповідно до листа військової частини НОМЕР_1 від 02.08.2023 № 621/956, відповідач на виконання судового рішення нарахував суму індексації грошового забезпечення у сумі 0,00 грн. та при нарахуванні індексації за вказаний період врахував «базовий місяць» - грудень 2015 року. Також зазначив, що компенсація за втрату частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по датку фактичної виплати індексації грошового забезпечення становить 0,00 грн.

Тобто, в даному випадку, між сторонами фактично виник спір щодо розміру індексації грошового забезпечення, на розмір якої вплинув «базовий місяць» при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення.

Позивач не погоджується із застосування відповідачем при нарахуванні індексації грошового забезпечення такого «базового місяця» як грудень 2015 року.

Разом з тим, суд зазначає, що ухвалюючи рішення судом не досліджувалось питання розміру індексації грошового забезпечення, а також не визначався місяць підвищення доходу, з якого така індексація повинна нараховуватись, оскільки на момент розгляду справи судом, позивачу індексація не була виплачена взагалі.

Водночас, суд вважає, що немає підстав вважати, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10.11.2021 не виконане, оскільки військова частина НОМЕР_1 здійснила нарахування індексації, проте, на думку позивача, застосувала неправильний «базовий місяць», що у результаті вплинуло на суму.

Суд роз`яснює заявнику, що згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Розглянувши заяву та надаючи оцінку доказам, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позивачем обрано не вірний спосіб захисту своїх інтересів.

Вимоги, заявлені позивачем у заяві від 15.08.2023 не відповідають повноваженням суду при її вирішенні в порядку ст.ст. 382 КАС України, адже заявником фактично порушено новий судовий спір із вимогами позовного провадження.

Отже, враховуючи, що рішення суду фактично виконано відповідачем, а позивач не погоджується із застосуванням «базового місяця» грудня 2015 року, яке фактично створило нові правовідносини (новий спір) на виконання рішення суду, суд вважає, що вирішення порушених питань можливе шляхом ухвалення рішення суду за наслідком розгляду вимог у порядку позовного провадження, а не шляхом встановлення судового контролю за виконанням рішенням суду від 10.11.2021 у справі № 380/11704/21.

Протилежний підхід призведе до переоцінки обставин у справі та змісту судового рішення, що є неприпустимим.

Суд зазначає, що позивач не позбавлений права та можливості захисту власних інтересів шляхом пред`явлення нової позовної заяви із визначеними способами захисту, які передбачені ст. 5 КАС України та кореспондують із повноваженнями суду, що регламентовані ст. 245 КАС України.

Враховуючи викладене, заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 242, 245, 249, 255, 256, 293- 297, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в :

заяву ОСОБА_1 встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено 04.10.2023.

Суддя Потабенко В.А.