Справа № 240/24665/22
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2023-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2023 року м. Житомир справа № 240/24665/22

категорія 112050000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Нагірняк М.Ф.,

секретар судового засідання Мельниченко В.В.,

за участю: позивач: ОСОБА_1

представник позивача - Бобер А.В.,

представники відповідача - Зінченко А.А., Шабельникова Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 прикордонного загону ім. Січових Стрільців Державної прикордонної служби України, Третя особа: Виконавчий комітет Овруцької міської ради, про визнання відмови незаконною, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до 9 прикордонного загону ім. Січових Стрільців Державної прикордонної служби України про:

- визнання протиправною відмову у направленні відповідного клопотання про виключення квартири АДРЕСА_1 із числа службових;

- зобов`язання направити відповідне клопотання до Овруцької міської ради про виключення квартири АДРЕСА_1 із числа службових.

Ухвалою суду від 24.10.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду від 21.11.2022 року зупинено провадження у справі до припинення перебування Відповідача у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан.

Ухвалою суду від 30.08.2023 року провадження у справі поновлено.

Ухвалою суду від 26.09.2023 року в судовому засіданні оголошено перерву для надання можливості Позивачу скористатися правом на правничу допомогу.

Ухвалою суду від 02.10.2023 року в судовому засіданні продовжено перерву для надання можливості Позивачу скористатися правом на правничу допомогу.

В судовому засіданні 05.10.2023 року Позивачем та його представником відкликано клопотання про залучення до справи в якості другого Відповідача Адміністрацію Державної прикордонної служби України.

В судовому засіданні Позивач та представник Позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі і пояснили, що Позивач є військовим пенсіонером, ветеран військової служби із вислугою понад 20 років, учасником бойових дій і відноситься до осіб першої групи інвалідності, з жовтня 2011 року разом зі сім`єю проживає в службовій квартирі АДРЕСА_1 .

Зазначили, що Позивач звертався до Відповідача із заявою про направлення відповідного клопотання до Овруцької міської ради про виключення вказаної квартири із числа службових. Листом від 27.06.2022 року Відповідач відмовив в задоволенні такого клопотання. Позивач та його представник вважають таку відмову протиправною, так як є всі наявні підстави для виключення вказаної квартири із числа службових.

Представники ІНФОРМАЦІЯ_1 , Відповідача по даній справі, в судовому засіданні проти позову заперечили і пояснили, що не заперечують проти права Позивача на виключення наданої йому квартири із числа службових. На звернення Позивача листом від 27.06.2022 року було роз`яснено, що у зв`язку із введенням воєнного стану його архівна облікова житлова справа передана на зберігання до Адміністрації Державної прикордонної служби України. Відсутність житлової справи Позивача виключало можливість розгляду його звернення по суті.

Як пояснили представники Відповідача, Позивач у зв`язку із звільненням з військової служби виключений із числа осіб, які потребують покращення житлових умов. Для звернення із відповідним клопотанням до Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо виключення квартири із числа службових потрібне рішення відповідної житлової комісії, про що Позивачу неодноразово роз`яснювалася. Разом з тим, Позивач не бажає здійснювати такі дії у відповідності до вимог Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 січня 2021 року № 26.

Представник Виконавчого комітету Овруцької міської ради, Третьої особи у справі, в жодне судове засідання не прибув, про дату, час і місце їх проведення був повідомлений належним чином. Про наявність поважних причин неявки в судове засідання суд не повідомляв.

Заслухавши доводи Позивача та представників сторін, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.

В судовому засіданні встановлено та не заперечується представниками сторін, що Позивач, ОСОБА_1 , є військовим пенсіонером, ветеран військової служби із вислугою понад 20 років, учасником бойових дій і відноситься до осіб першої групи інвалідності, з жовтня 2011 року разом зі сім`єю проживає в квартирі АДРЕСА_1 .

Відповідно до рішення виконавчого комітету Овруцької міської ради від 16.03.2011 року №66 казана квартира віднесена до числа службових на підставі клопотання ІНФОРМАЦІЯ_2 та листа Адміністрації Державної прикордонної служби України.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що 23.05.2022 року Позивач звернувся до Відповідача із заявою про направлення відповідного клопотання до Овруцької міської ради про виключення квартир АДРЕСА_1 із числа службових.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що про результати розгляду такого звернення Позивача було повідомлено листом від 27.06.2022 року.

Суть спірних відносин між сторонами в даній справі зведена виключно до правомірності рішення Відповідача у формі листа від 27.06.2022 року, прийнятого за результатами розгляду звернення Позивача.

Як зазначено в даному листі Відповідача, дозвіл на виключення житла із числа службових у відповідності до вимог Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 січня 2021 року № 26 надається Адміністрації Державної прикордонної служби України, а не Відповідачем.

Відповідно до доводів представників Відповідача в судовому засіданні, Відповідач визнає право Позивача на виключення спірної квартири із числа службових. Позивачу не було відмовлено в реалізації такого права. Позивачу було роз`яснено, що вирішення такого питання здійснюється в порядку, передбаченому Інструкцією № 26. На час звернення Позивача його архівна житлова справа в силу воєнного стану була передана на тимчасове зберігання до Адміністрації Державної прикордонної служби України, що також виключало можливість розгляду його звернення по суті.

Суд враховує, що відповідно до вимог ч.1 ст.78 КАС України обставини, що визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин.

При вирішенні даного спору суд враховує, що механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського (у тому числі осіб, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, розвідувальних органів, посади в яких комплектуються військово-службовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі - військові частини) після звільнення (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей, визначається правовими нормами Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2006 р. N 1081 (надалі - Порядок № 1081).

Особливості забезпечення жилими приміщеннями військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) Державної прикордонної служби України (далі - Держприкордонслужба), а також осіб, звільнених у запас або відставку, що після звільнення продовжують перебувати на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання, в органах Держприкордонслужби (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли), пропали безвісти під час проходження військової служби, що перебувають на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання (далі - члени їх сімей), визначається правовими нормами Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 січня 2021 року № 26 (надалі - Інструкція № 26).

За приписами п. 3 Порядку № 1081 військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.

Таке забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання провадиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.

Аналогічна правова норма міститься в п.9 розділу VI. Інструкції №26.

Тобто законодавець визначає, що виключення із числа службового житла є одним із способів (варіантів) забезпечення військовослужбовців Держприкордонслужби та членів їх сімей житлом для постійного проживання.

Зазначене свідчить, що спірні відносини між сторонами по даній справі підлягають вирішенню виключно у площині забезпечення Позивача та членів його сім`ї житлом для постійного проживання шляхом виключення квартири АДРЕСА_1 із числа службових.

При вирішенні даного спору суд враховує, що житлове приміщення включається до числа службового згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини, погодженого з квартирно-експлуатаційним органом (п.8 Порядку № 1081).

Як зазначено в п.12 Порядку № 1081, службові житлові приміщення надаються військовослужбовцям згідно з рішенням командира військової частини, яке погоджується з квартирно-експлуатаційним органом, за місцем проходження ними військової служби.

Абзацом другим вказаного п.12 Порядку № 1081 встановлені особливості для надання такого службового житлового приміщення військовослужбовцям Держприкордонслужби. Таким військовослужбовця службові житлові приміщення надаються згідно з рішеннями командирів військових частин, які погоджуються відповідно з Адміністрацією Держприкордонслужби.

Суд враховує, що відповідно до п.11 Порядку № 1081 житлове приміщення виключається з числа службового, якщо відпала потреба в його використанні, а також якщо в установленому порядку його виключено з числа житлових приміщень.

Виключення житлового приміщення з числа службового проводиться згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини та квартирно-експлуатаційного органу. Враховуючи особливості надання службового житлового приміщення військовослужбовцям Держприкордонслужби, виключення такого житлового приміщення із числа службових потребує погодження Адміністрації Держприкордонслужби.

Одночасно суд враховує, що відповідно до вимог абзацу третього п.9 розділу VI. Інструкції №26 виключення квартир із числа службових здійснюється виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті ради народних депутатів на підставі рішення житлової комісії органу Держприкордонслужби (об`єднаної житлової комісії) за клопотанням керівника органу Держприкордонслужби, яким було надано таке житло, у встановленому законодавством порядку.

В зв`язку з цим суд вважає обґрунтованими доводи представників Відповідача, що Позивачу не відмовлялося у виключенні спірної квартири із числа службових, але розгляд спірного питання про виключення такої квартири із числа службового житла підлягає вирішенню виключно в площині забезпечення Позивача, який має вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членів його сім`ї житлом для постійного проживання у відповідності до вимог Порядку № 1081 та Інструкції № 26.

Тобто, зверненню Відповідача до Адміністрації Держприкордонслужби повинно передувати бажання Позивача вирішити питання про забезпечення його та сім`ї постійним житлом, його перебування на такому відповідному обліку та відповідне рішення житлової комісії органу Держприкордонслужби (об`єднаної житлової комісії).

Разом з тим, в ході дослідження листа Відповідача від 27.06.2022року встановлено, що такий лист містить твердження, що Відповідачем не заперечується право Позивача як військовослужбовця запасу на забезпечення житлом для постійного проживання.

Вказаний лист Відповідача не містить відмови Позивачу у вирішенні питання про виключення спірної квартири із числа службових.

Вказаний лист містить розяснення, що вирішення питання про виключення житла із числа службових відповідного органу Держприкордонслужби здійснюється у відповідності до вимог Інструкції № 26.

Одночасно суд зазначає, що Позивачем до позову не долучено жодних належних та допустимих доказів на підтвердження свого права перебування на обліку у Відповідача для забезпечення його та членів його сім`ї житлом для постійного проживання та щодо звернення із відповідним клопотанням до відповідної житлової комісії органу Держприкордонслужби.

Більш того, на пропозицію суду щодо оголошення перерви в судовому засіданні з метою надання часу для вирішення зазначених питань Позивач та його представник відповіли відмовою.

Суд вважає безпідставними доводи Позивача та його представника щодо врахування при вирішення даного спору правових норм Постанови Ради Міністрів Української РСР від 4 лютого 1988 р. № 37 "Про службові жилі приміщення".

Правові норми вказаного Постанови Ради Міністрів Української РСР не регулюють відносини щодо забезпечення жилими приміщеннями, в тому числі службовими, військовослужбовців.

Не врахування Позивачем та його представником особливостей забезпечення жилими приміщеннями, в тому числі службовими, військовослужбовців, що врегульовані правовими нормами Порядку № 1081 та Інструкції № 26, призвело до помилкового висновку щодо способу реалізації права Позивача на користування спірною квартирою на постійній основі та без статусу службової.

Позивач та його представник не врахували, що виключення спірної квартири із числа службового житла підлягає вирішенню виключно в площині забезпечення Позивача, який має вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членів його сім`ї житлом для постійного проживання у відповідності до вимог Порядку № 1081 та Інструкції № 26.

Оскаржуване рішення Відповідача у вигляді листа від 27.06.2022року не можна розцінювати як порушення певних прав Позивача та перешкодою для забезпечення Позивача, який має вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членів його сім`ї житлом для постійного проживання шляхом виключення квартири АДРЕСА_1 із числа службових.

В силу приписів ст.19 Конституцій України, ч.2 ст.2 КАС України суд не може зобов`язати Відповідача діяти не в спосіб та не в порядку передбаченому приписами правових норм Порядку № 1081 та Інструкції №26.

Таким чином, позовні вимоги Позивача не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог ст.139-143 КАС України підстави для стягнення або відшкодування судових витрат по даній справі відсутні.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 139, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати до Сьомого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя М.Ф. Нагірняк

Повне судове рішення складене 06 жовтня 2023 року