Справа № 580/3216/23
Суддя: Алла РУДЕНКО
Дата ухвалення: 2023-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2023 року справа № 580/3216/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого Руденко А. В., розглянувши у письмовому провадженні у спрощеному провадженні в приміщенні суду позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

01.05.2023 до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Міністерства внутрішніх справ України, в якій просить:

- визнати протиправною відмову відповідача у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги відповідно до статті 23 Закону України Про міліцію та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015;

- зобов`язати відповідача прийняти рішення про призначення позивачу одноразової грошової допомоги в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення 2 групи інвалідності 09.06.2021, відповідно до статті 23 Закону України Про міліцію та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015 та здійснити її виплату.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що проходив службу в органах внутрішніх справ Черкаської області з 18.08.1977 по 06.07.1988. У періоди з 06 до 25 червня 1986 року виконував службові обов`язки по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС. Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серія 12ААВ № 350375 від 12.07.2021 позивачу встановлено ІІ групу інвалідності безтерміново, причина інвалідності - захворювання пов`язане з виконанням службового обов`язку під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Згідно з довідкою серії 12ААА від 12.07.2021 № 053511 про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках ступінь втрати професійної працездатності позивача становить 80%. Тому, позивач вважає, що у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності набув право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до ст. 23 Закону України «Про міліцію» та Постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850.

13.12.2021 позивач звернувся до ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області із заявою про виплату одноразової грошової допомоги, яка підготувала висновок про призначення такої допомоги та разом з наданими позивачем документами направила його до Міністерства внутрішніх справ України для прийняття рішення. Однак, 20.01.2022 була припинена державна реєстрація Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області, у зв`язку з чим позивач 04.02.2022 та 06.06.2022 звертався до Міністерства внутрішніх справ України із заявою, в якій просив повідомити про прийняте рішення за результатами опрацювання матеріалів щодо призначення одноразової грошової допомоги Міністерством внутрішніх справ України. Проте, Міністерство внутрішніх справ України повідомило позивача, що виплата одноразової грошової допомоги працівникам міліції покладається на визначені уповноважені установи Міністерства внутрішніх справ України та на даний час вживаються заходи із визначення уповноважених установ, на які покладатимуться повноваження щодо призначення та виплати одноразових грошових допомог.

Позивач 12.01.2023 повторно звернувся із заявою, в якій просив повідомити про прийняте рішення, однак листом від 16.02.2023 № Б-1129/15-2473 йому було відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги, оскільки позивач був звільнений зі служби у 1988 році, а також не належить до категорії працівників міліції та має спеціальне звання «старшого лейтенанта внутрішньої служби».

Позивач вважає, що така відмова порушує його конституційні права.

26.05.2023 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що виплата одноразової грошової допомоги колишнім працівникам міліції передбачалась статтею 23 Закону України «Про міліцію», а порядок такої виплати затверджений Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» від 21.10.2015 № 850 (далі Порядок №850). Закон України «Про міліцію» був прийнятий Верховною Радою УРСР 20.12.1990 та набрав чинність з 01.01.1991 (втрата чинності 07.11.2015).

Вказує, що матеріали щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням групи інвалідності від ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області надійшли до МВС України листом від 30.12 2021 № 56 та були зареєстровані 06.01.2022 за № 1385. Позивач проходив службу в органах внутрішніх справ з 18.08.1977 по 06.07.1988 та наказом УВС Черкаського облвиконкому від 06.07.1988 № 982 о/с був звільнений з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил за (п. 67 «є» (у зв`язку з переходом на роботу в інше відомство) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 23.10.1973 № 778, тобто до прийняття зазначеного Закону та набрання ним чинності, тому до факту встановлення йому інвалідності у 2021 році не можуть бути застосовані як норми Закону, так і Порядку №850. Наголошує, що Порядком №850 виплата одноразової грошевої допомоги у зв`язку з встановленням групи інвалідності передбачена виключно працівникам міліції.

Щодо порядку виплати одноразової компенсації особам у зв`язку з встановленням їм інвалідності від захворювання, пов`язаного з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС відповідач вказує, що відповідно до Порядку виплати одноразової компенсації за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій, ядерних випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та щорічної допомоги на оздоровлення деяким категоріям громадян, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 26.10.2016 № 760, одноразова компенсація та щорічна допомога виплачуються за рахунок коштів, передбачених у Державному бюджеті України на відповідний рік для соціального захисту громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, центрами з нарахування та здійснення соціальних виплат, структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних і районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - уповноважені органи) за місцем фактичного проживання (перебування) громадян.?

Ухвалою від 08.05.2023 суддя Черкаського окружного адміністративного суду прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила спрощене позовне провадження без виклику учасників справи.

Дослідивши доводи учасників справи, викладені у заявах по суті, подані письмові докази, суд встановив таке.

Позивач ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ з 18.08.1977 (наказ УВС про призначення від 18.08.1997 № 643) до 06.07.1988 (наказ УВС про звільнення від 06.07.1988 № 98 о/с), що підтверджується листом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області МВС України від 31.03.2021 № 14/7-Б-63 (а. с. 33).

Позивач, перебуваючи на посаді начальника варти СВПЧ-2 УВС Черкаського облвиконкому в званні лейтенанта внутрішньої служби, брав участь у заходах, передбачених постановою ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 29 грудня 1987 р. №1497-378 і постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 р. №665-195, що дають право на державну пенсію на пільгових умовах у відповідності зі Списком №1, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 р. №1173, а саме: 08.06., 10.06., 16.06.1986 р. - АЕС (робота на території); 06.06., 07.06., 09.06., 11.06. -15.06. 17.06. - 25.06.1986 р.- м. Чорнобиль, що підтверджується довідкою Управління МВС України в Черкаській області МВС України від 19.05.2021 № 14/8-Б-103 (а. с. 30).

Згідно з випискою з акта огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії 12 ААА № 195960 від 24.12.2015 позивачу встановлено ІІ групу інвалідності 22.12.2015 безтерміново, огляд первинний, причина інвалідності загальне захворювання (а. с. 17).

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААВ № 350375 від 12.07.2021 позивачу встановлено ІІ групу інвалідності 09.06.2021 безтерміново, огляд повторний, причина інвалідності захворювання пов`язане з виконанням службового обов`язку по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а. с. 15).

Відповідно до постанови № 25 М(ВЛ)К ДУ «ТМО МВС України по Черкаській області» від 08.10.2021 захворювання позивача, так, пов`язані з проходженням служби в органах внутрішніх справ (а. с. 28).

Згідно з експертним висновком Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України від 19.04.2021 № 5224 захворювання позивача, пов`язане з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а. с. 29).

Згідно з копією посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 15.07.2021, позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни (а. с. 14).

Відповідно до копії посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого 23.07.2021, позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (Категорія 1), строк дії безстроково, група інвалідності 2 (а. с. 13).

13.12.2021 позивач звернувся до Ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області із заявою від 13.12.2021, в якій просив провести йому виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з тим, що йому встановлено ІІ групу інвалідності безстроково, причина інвалідності захворювання пов`язане з виконанням службового обов`язку по ЛНА на ЧАЕС (а. с. 25).

Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області листом від 22.12.2021 № Б-181 повідомило позивача про те, що останній проходив службу та звільнений з органів внутрішніх справ 06.07.1988, тобто до набуття чинності Законом України «Про міліцію». Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Тобто, нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності. Тому, права на оформлення виплати одноразової грошової допомоги в разі встановлення інвалідності позивач не має (а. с. 26).

23.12.2021 позивач звернувся до Ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області із заявою від 23.12.2021, в якій просив направити до МВС України висновок та документи для призначення позивачу одноразової грошової допомоги (а. с. 27).

Позивач звернувся до Міністерства внутрішніх справ України із заявою від 04.02.2022, в якій просив повідомити про прийняте рішення за результатами опрацювання матеріалів щодо призначення одноразової грошової допомоги Міністерством внутрішніх справ України (а. с. 20).

Департамент фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України листом від 23.05.2022 № Б-4754/15 за дорученням керівництва Міністерства повідомив позивача про те, що у зв`язку з тривалою російською збройною агресією проти України, що привела до великої кількості внутрішньо переміщених осіб та біженців, в умовах існування загрози несанкціонованого доступу третіх осіб до персональних даних позивача МВС України не має можливості забезпечити захист підготовленої відповіді на його звернення, яка містить конфіденційну інформацію, від випадкових втрати або знищення, незаконної обробки, у тому числі незаконного знищення чи доступу до персональних даних, як передбачено законодавством. У разі необхідності та актуальності порушеного у зверненні питання висловив готовність надати відповідь на вимогу позивача в найкоротший строк після припинення або скасування дії воєнного стану на території України в установленому порядку (а. с. 24).

Позивач повторно звернувся до Міністерства внутрішніх справ України із аналогічною заявою від 06.06.2022 (а. с. 19).

Департамент фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України листом від 06.07.2022 № Б-7040/15 за дорученням керівництва Міністерства повідомив позивача про те, що згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань державну реєстрацію юридичної особи Управління МВС України в Черкаській області в результаті ліквідації припинено 20.01.2022. У період опрацювання матеріалів позивача профільними фахівцями структурних підрозділів апарату МВС, а саме в місячний термін, визначений законодавством для прийняття рішення, ліквідаційна комісія УМВС України в Черкаській області припиняє діяльність. Це унеможливило їх зворотнього надсилання. На даний час МВС України вживає заходів із визначення уповноваженого органу, до якого належатимуть повноваження з приймання та оформлення від колишніх працівників міліції документів для призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності (а. с. 23).

Позивач повторно звернувся до Міністерства внутрішніх справ України із аналогічною заявою від 12.01.2023 (а. с. 18).

Департамент фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України листом від 16.02.2023 № Б-1129/15-2473 за дорученням керівництва Міністерства повідомив позивача про те, що матеріали щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням групи інвалідності від ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області надійшли до МВС України листом від 30.12.2021 № 56 та були зареєстровані 06.01.2022 за № 1385. При опрацюванні надісланих матеріалів Департаментом персоналу МВС України вказано на те, що позивач проходив службу в органах внутрішніх справ з 18.08.1977 по 06.07.1988. Оскільки позивач звільнений зі служби у 1988 році, тобто до прийняття Закону та набрання ним чинності, тому до факту встановлення позивачу інвалідності (2021 рік) не можуть бути застосовані як норми Закону, так і Порядку. Порядком виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням групи інвалідності передбачена виключно працівникам міліції. Зважаючи на те, що позивач мав спеціальне звання старшого лейтенанта внутрішньої служби, останній належав до категорії осіб начальницького складу державної пожежної охорони, тому норми Порядку на нього не можуть бути поширені. Наявність зазначеної вище невідповідності надісланих матеріалів вимогам законодавства унеможливила прийняття будь-якого рішення за надісланими матеріалами, тому вони підлягають поверненню до ліквідаційної комісії У МВС України в Черкаській області. У зв`язку з припиненням державної реєстрації юридичної особи УМВС України в Черкаській області в результаті ліквідації 20.01.2022, матеріали щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги буде повернуто до визначеної наказом Міністерства уповноваженої установи МВС (а. с. 21-22).

Позивач, вважаючи, що має право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію», звернувся до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами частини 5 статті 17 Конституції України обумовлено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки прийняла 20.12.1990 Закон «Про міліцію» № 565-XII, який введено в дію 01.01.1991, втрата чинності від 07.11.2015 (далі Закон № 565-XII).

Відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію» Кабінет Міністрів України постановою від 21.10.2015 № 850 затвердив Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, який визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - грошова допомога) у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі Порядок № 850).

Разом з тим, пунктом 5 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі Закон № 580-VIII) визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про міліцію».

За змістом пункту 15 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 580-VIII право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію» зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

До набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію», тобто до 07 листопада 2015 року, право та порядок виплати одноразової грошової допомоги було врегульовано статтею 23 Закону № 565-XII та Порядком № 850.

Відповідно до статті 23 Закону № 565-XII у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі, зокрема, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Пунктом 2 Порядку № 850 встановлено, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги є, зокрема, у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Згідно з пп. 2 п. 3 Порядку № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Пунктом 7 Порядку № 850 встановлено, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи:

заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов;

довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії:

довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією;

постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;

акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС;

сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації;

документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Відповідно до п. 8 Порядку № 850 керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги.

Згідно з п. 9 Порядку № 850 МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Проаналізувавши наведені норми законодавства, що регулює дані відносини, суд дійшов висновку, що Порядок № 850 чітко передбачає обов`язок керівника органу внутрішніх справ подати МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції.

Отже до компетенції територіального органу МВС України - УМВС України в Черкаській області належить обов`язок формування пакету документів, підготовка проекту висновку та направлення вказаних документів до МВС України, який наділений виключним правом щодо прийняття рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги.

Зазначений висновок узгоджуються з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постанові від 08.05.2023 у справі № 460/15019/21).

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до Ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області із заявою щодо отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з тим, що позивачеві встановлена ІІ група інвалідності.

Матеріали щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги від ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області надійшли до МВС України листом від 30.12.2021 № 56 та були зареєстровані 06.01.2022 за № 1385.

Разом з тим, МВС України не приймало рішення за результатами розгляду питання про призначення одноразової грошової допомоги позивачеві, та надало відповідь листом про повернення матеріалів справи, чим допустило протиправну бездіяльність, тому суд для повного захисту прав позивача вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо прийняття рішення за результатами розгляду заяви про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 .

Суд звертає увагу, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, зобов`язаний прийняти рішення за результатами розгляду питання щодо призначення одноразової грошової допомоги позивачеві, а не повертати матеріали на доопрацювання, ухиляючись від розгляду поданих документів та від прийняття обґрунтованого рішення.

З урахуванням наведеного для відновлення порушених прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення за результатами розгляду питання про призначення одноразової грошової допомоги позивачеві або рішення про відмову у призначенні у разі відсутності правових підстав для такого призначення.

Суд звертає увагу, що позивач просить визнати протиправною відмову Міністерства внутрішніх справ України, однак матеріали справи такої відмови Міністерства внутрішніх справ України не містять, а лист Департамент фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України листом від 16.02.2023 № Б-1129/15-2473 не є рішенням у розумінні Порядку №850.

З огляду на зазначене позовна вимога про зобов`язання Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення про призначення та виплату позивачу одноразової грошової допомоги в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення ІІ групи інвалідності 09.06.2021, відповідно до статті 23 Закону України Про міліцію та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015 та здійснити її виплату, є передчасною.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні спору враховує приписи статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи зазначене вище, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є частково обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити частково.

Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини 3 статті 139 вказаного Кодексу у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Зважаючи на те, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України Про судовий збір, то підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. 2, 5, 6, 14, 77, 134, 241-246, 255, 263, 295, 370 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо неприйняття рішення за результатами розгляду питання про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 .

Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України (01601, м. Київ, вул. Богомольця, 10, ) прийняти рішення за результатами розгляду питання про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) відповідно до «Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційного суду за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення.

Головуючий Алла РУДЕНКО