Справа № 640/2404/22
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2023-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/2404/22 Суддя (судді) першої інстанції: Головенко О.Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2023 року м. Київ

Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В.В.,

суддів: Василенка Я.М., Ганечко О.М.,

за участю секретаря Кірієнко Н.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Офісу Генерального прокурора, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення кадрової комісії № 14 від 19.02.2021 № 3 про неуспішне проходження прокурором Києво - Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_1 атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора.

Відповідно до абзаців 1-3 п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 13.12.2022 № 2825-IX "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя, а до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом. Окружний адміністративний суд міста Києва невідкладно, протягом десяти робочих днів, передає судові справи, які перебувають у його володінні, до Київського окружного адміністративного суду.

Відтак, зазначена справа була передана до Київського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії залишено без розгляду.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального і процесуального права, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводи апелянта обґрунтовані зокрема тим, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи та порушено положення процесуального законодавства при залишенні позову без розгляду, що порушує права та законні інтереси апелянта та є підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду, адже позивачем пропущено строк звернення до суду з даним адміністративним позовом з поважних причин, які підтверджено належними доказами.

Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення вимог апеляційної скарги, спірну ухвалу суду першої інстанції просив залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, сторони, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.01.2022 було відкрито провадження в даній адміністративній справі.

Надалі ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12.07.2023 позов було залишено без руху, у зв`язку з його невідповідністю нормам КАС України та запропоновано позивачу усунути недоліки шляхом подачі до суду доказів поважності пропуску місячного строку звернення до адміністративного суду.

На виконання вимог ухвали суду, позивач подав клопотання, в якому просив поновити строк звернення до суду, з огляду на те, що лише у грудні 2021 року дізнався про своє порушене право після отримання рішення 16.12.2021 на адвокатський запит. Також вказано, що кадрові комісії не оприлюднювали відомості щодо призначення дати своїх засідань, а відтак позивачу не було відомо про дату прийняття спірного рішення. Крім того зазначено, що у зв`язку з сімейними обставинами та на підставі наказу керівника Київської обласної прокуратури від 05.03.2021 № 167вк позивачу з 12.03.2021 надано відпустку без збереження заробітної сплати у зв`язку з потребою дитини у домашньому догляді, а у період перебування у зазначеній відпустці у позивача погіршився стан здоров`я, у тому числі, викликаний через коронавірусну хворобу, переніс операцію та проходив реабілітацію.

Суд першої інстанції, залишаючи позовну заяву без розгляду з огляду на пропуск строку звернення до суду, вказав, що обставини наведенні позивачем не містять жодних доказів вжиття позивачем майже протягом 11 місяців активних заходів з метою з`ясування та перевірки обсягу його порушених прав до 16.12.2021, як і доказів вчинення дій з метою своєчасного оскарження рішення відповідача, та що ці дії були пов`язані із готуванням до звернення до суду із підтвердженням відповідними доказами.

Оцінюючи правомірність висновків суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до норм ч. ч. 1-2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Однак, ч. 5 ст. 122 КАС України встановлено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно з приписами ч. ч. 3, 4 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

З наведених норм вбачається, що за загальним правилом, перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення. Водночас, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Вирішуючи питання дотримання позивачем строку звернення до суду, суд першої інстанції вказав, що позивач дізнався або міг та повинен був дізнатися, про можливе порушення своїх прав ще у лютому 2021 року, а до суду звернулись після проходження лікування, подавши клопотання про поновлення строку звернення до суду.

Колегія суддів наголошує на тому, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Поважними причинами визнаються обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття "дізнався" та "повинен був дізнатись".

Так, під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 року у справі № 340/1019/19).

Оцінюючи доводи апелянта про поважність причин пропуску строку звернення до суду, колегія суддів вказує, що підставою для залишення позову без розгляду є порушення ОСОБА_1 місячного строку звернення до суду, оскільки рішення кадрової комісії датовано 19.02.2021, а 16 грудня 2021 року - дату фактичного отримання спірного рішення на адвокатський запит, не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду.

Згідно з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 12.02.2020 у справі № 320/5468/18, день, коли особа дізналася про порушення свого права - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення її прав, свобод чи інтересів. Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

До заяви про поновлення процесуального строку, поданої ОСОБА_1 21.07.2023 на виконання ухвали Київського окружного адміністративного суду про залишення позову без руху від 12.07.2023, додано докази поважності пропуску місячного строку звернення до адміністративного суду.

Зокрема, до вказаної заяви долучено копію довідки медичної сестри, яка була присутня 04.02.2021 в приміщенні під час складання іспиту, і яка оглянула ОСОБА_1 у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, виміряла тиск та надала першу медичну допомогу. Згідно з довідкою медичної сестри, показники артеріального тиску ОСОБА_1 становили 200/130.

22 лютого 2021 року позивач звернтався до Офісу Генерального прокурора із письмовим запитом про надання публічної інформації, а саме матеріалів тестування та копії рішення кадрової комісії стосовно нього.

26 лютого 2021 року Офісом Генерального прокурора надано відповідь № 27/3-767вих-21, згідно з якою станом на час подання запиту матеріали атестації від кадрових комісій з атестації прокурорів місцевих прокуратур в повному обсязі до Департаменту кадрової роботи та державної служби Офісу Генерального прокурора не надходили. Запитувані матеріали атестації можуть бути надані мені на інформаційний запит лише після їх передачі до Офісу Генерального прокурора.

Таким чином, колегія суддів погоджується з тим, що позивач не міг отримати рішення за наслідками проведення атестації, попри те, що із відповідним запитом звертався, що свідчить про вчинення активних дій, спрямованих на захист своїх прав та інтересів в межах спірних правовідносин.

Відтак висновки суду в оскаржуваній ухвалі про те, що позивач знав або міг та повинен був дізнатися про можливе порушення його прав у лютому 2021 року не повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Крім того, 04 березня 2021 року на адресу позивача з Офісу Генерального прокурора надійшов лист № 06/2/1-183вих-21, в якому було повідомлено про те, що заява ОСОБА_1 стосовно повторного проходження іспиту направлена для розгляду до чотирнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів.

Таким чином, з інформації Офісу Генерального прокурора позивачу стало відомо, що рішення про можливе повторне проходження іспиту ще не прийнято, оскільки відповідне звернення лише направлено до кадрової комісії.

Як вказав апелянт, зазначена обставина спонукала його до очікування результатів розгляду кадровою комісією заяви та підготовки до повторної здачі іспиту.

Відповідно до ч. 7 ст. 161 КАС України до заяви про визнання індивідуального акта протиправним чи адміністративного договору недійсним додається також оригінал або копія оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребування.

Колегія суддів погоджується з тим, що з огляду на вказані вище обставини позивач був позбавлений можливості долучити до позовної заяви копію рішення чотирнадцятої кадрової комісії № 3 від 19.02.2021 про неуспішне проходження атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування раніше 16 грудня 2021 року, після надання такого Офісом Генерального прокурора на адвокатський запит.

Суд враховує, що із змістом спірного рішення позивач ознайомився 16 грудня 2021 року після отримання копії рішення кадрової комісії, що належно не враховано судом першої інстанції, та не заперечено відповідачем.

Поряд з цим, слід враховувати, що відповідно до вимог п. З розділу VI Прикінцевих положень КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення (пункт З розділу VI Прикінцеві положення КАС України).

Європейський суд з прав людини в рішенні від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» констатував, що право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином І такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету. Проявом цього права є забезпечення для кожної особи можливості звернутися до суду.

Враховуючи все викладене вище, колегія суддів приходить до переконання, що оскільки позивачем пропущено процесуальний строк звернення з даним позовом до суду з поважних причин, то зазначена обставина дає суду попередньої інстанції можливість розглянути позовні вимоги по суті.

Крім того, колегія суддів враховує, що ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.01.2022 було відкрито провадження у даній справі та прийнято її до розгляду.

Разом з тим, в подальшому ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12.07.2023 даний позов з тими ж матеріалами визнано таким, що не відповідає нормам КАС України та запропоновано позивачу усунути недоліки шляхом подачі до суду доказів поважності пропуску місячного строку звернення до адміністративного суду.

Обставина залишення Київським окружним адміністративним судом позовної заяви ОСОБА_1 без руху після спливу близько 18 місяців з дня відкриття Окружним адміністративним судом м. Києва провадження у справі свідчить про непослідовність дій суду та обмежує позивача у доступі до правосуддя, що неприпустимо за вказаних обставин.

Суд апеляційної інстанції також враховує, що згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, апелянтом вірно вказано, що під час винесення оскаржуваної ухвали судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, що призвело до неправильного вирішення питання та відповідно до пункту 4 частини 1 статті 320 КАС України є підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 6 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають залишенню без розгляду, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала - скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2023 року - скасувати, а справу направити до Київського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

О. М. Ганечко

Повний текст постанови складено 05.10.2023.