Справа № 240/16444/23
Суддя: Шимонович Роман Миколайович
Дата ухвалення: 2023-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(про відмову у відводі судді)

06 жовтня 2023 року м. Житомир справа № 240/16444/23

категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шимоновича Р.М., розглянувши заяву про відвід судді в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця Волкової Євгенії Олегівни про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 із позовом, в якому просить:

- визнати протиправною та такою, що порушує її законні права та інтереси, бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Євгенії Олегівни, що виявилась в ненаданні відповіді на інформаційний запит від 22.05.2023 про надання інформації щодо запитуваної інформації;

- зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Євгенії Олегівни протягом 5-ти днів з моменту набрання рішення суду законної сили надати їй належну та обґрунтовану відповідь на інформаційні запити від 22.05.2023 та від 30.05.2023.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.09.2023 року адміністративну справу №240/16444/23 передано на розгляд судді Гуріну Д.М.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 14.09.2023 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, шляхом надання до суду належних доказів сплати судового збору в сумі 1073,60 грн або нового клопотання про звільнення від сплати судового збору із додаванням до нього відповідних документів про приналежність позивача до осіб з інвалідністю 1 чи 2 групи або особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи або інших доказів.

02.10.2023 року позивачем подано заяву про відвід судді Гуріна Д.М., в якій позивач просить відвести суддю від розгляду справи, оскільки вважає, що суддя упереджено залишив позовну заяву без руху.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 04.10.2023 року визнано необґрунтованим відвід, заявлений позивачем судді Гуріну Д.М. Передано справу №240/16444/23 іншому суду, у порядку встановленому частиною 1 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України, для вирішення питання щодо відводу.

Розпорядженням керівника апарату Житомирського окружного адміністративного суду від 05.10.2023 року №№ 166 призначено автоматизований розподіл справи №240/16444/23 для вирішення питання про відвід.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу між суддями Житомирського окружного адміністративного суду від 05.10.2023 року, головуючим суддею для вирішення питання про відвід судді визначено суддю Шимоновича Р. М.

Частиною восьмою статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Відповідно до частини одинадцятої статті 40 КАС України, питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Згідно із частиною дванадцятою статті 40 КАС України, за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Розглянувши заяву про відвід судді, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на таке.

Підстави для відводу судді встановлені статтями 36 та 37 КАС України.

Зокрема, положення частин першої, другої статті 36 КАС України передбачають випадки, коли суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу), а саме:

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 36 КАС України передбачено, що суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Частиною четвертою статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-3, 5 частини першої статті 36, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Отже, головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Як вбачається зі змісту заяви ОСОБА_1 про відвід судді Гуріна Д.М. в адміністративній справі №240/16444/23, відвід ґрунтується на припущеннях позивача щодо можливості виникнення сумнівів у безсторонності та неупередженості суду, оскільки суддею постановлено ухвалу від 14.09.2023 року про залишення позовної заяви без руху.

Надаючи оцінку обґрунтованості заяви про відвід судді Гуріна Д.М. у цій справі, суд зазначає, що викладені заявником доводи фактично зводяться до незгоди останнього із процесуальним рішенням судді.

Суд звертає увагу на те, що імперативними приписами частини четвертої статті 36 КАС України чітко передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Прийняття суддею (судом) процесуального рішення, передбаченого КАС України, під час розгляду адміністративної справи є здійснення судом правосуддя та не є тією обставиною, що свідчить про упередженість судді чи її особисту зацікавленість.

Одночасно, суд підкреслює, що не можуть бути підставою для відводу суддів заява, яка містить тільки припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, не підтверджена жодними належними і допустимими доказами.

За роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України в п. 10 Постанови №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Суд зазначає, що незгоду з процесуальними рішеннями суду, учасники справи можуть проявляти шляхом подання апеляційної скарги або включення заперечень проти таких дій до апеляційної скарги на рішення суду у справі.

Вивчивши доводи, викладені у заяві про відвід, суд дійшов висновку, що заявник не надав доказів на підтвердження обставин, які б об`єктивно викликали обґрунтовані сумніви в неупередженості судді. Наведені у заяві обставини не свідчать про наявність підстав для відводу, передбачених у статті 36 КАС України, а сам відвід пов`язується виключно з суб`єктивним сприйняттям заявника ухваленого судового рішення.

Інших підстав, визначених статтею 36 КАС України, які б свідчили про особисту упередженість судді або необ`єктивність, суд під час розгляду відповідної заяви не встановив.

З огляду на викладене, суд вважає, що зазначені обставини в обґрунтування заяви про відвід судді є суб`єктивними, не підтвердженими належними та допустимими доказами, а тому заява про відвід судді не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 36, 37, 39, 40, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Гуріна Д.М. від розгляду адміністративної справи №240/16444/23 - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена до апеляційного суду.

Суддя Р.М.Шимонович