Справа № 520/23507/23
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2023-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2023 року № 520/23507/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Заічко О.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом, у якому просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 08.05.2023 №11 про відмову в призначенні пенсії по інвалідності 2 групи від загального захворювання;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву від 01.05.2023р., щодо призначення пенсії по інвалідності 2 групи від загального захворювання, зарахувавши до страхового стажу та до трудового стажу період навчання у «Высшем артиллерийским командному ордена Ленина краснознаменному училище», період роботи у Харківському промисловому об`єднанні «ВНЕДРЕНЕЦ».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 08.05.2023 №11 відмовлено у призначенні пенсії по інвалідності 2 групи, у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи. До стажу роботи не зараховано період навчання, згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 10.06.1993р., відповідач посилається на те, що вони занесені з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Міністерством соціального захисту населення України 29.07.1993р. № 110.На думку відповідача стаж роботи позивача становить 7 років 9 місяців 15 днів.

По справі було відкрито спрощене провадження в порядку, передбаченому ст. 263 КАС України та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу та отримана ним.

Відповідач відзив на позов до суду не наддав. Відповідач належним чином повідомлений про наслідки неподання відзиву на позов, передбачені ч. 6 ст. 162 КАС України.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) , зокрема, щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно вимог ст. 229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 08.05.2023 №11 про відмову в призначенні пенсії по інвалідності 2 групи від загального захворювання зазначено, що за доданими документами до загального страхового стажу не зараховані період роботи згідно трудової знижки БТ-ІІ №1825538 від 10.06.1993р., оскільки вони занесені з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затьвенрдженої Міністерством соціального захисту населення України 29 липня 1993р. №58 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993р. за №110, а саме:

- з 10.06.1993 по 15.10.1995 підставою прийому на роботу зазначено «Договор от 10 июня 1993р.», якого не було надано, в записі про звільнення з роботи відсутній номер наказу про звільнення;

- з 22.08.1996р. по 02.01.1997р. підставою прийому на роботу зазначено «договор от 22.08.1996р.», якого не було надано. Період роботи зараховано з 03.01.1997р.(з дати переведення) по 31.12.2003року. Період роботи з 01.01.2004р. по 17.02.2006р. не зараховано до загального страхового стажу, оскільки за цей період відсутні дані індивідуальних відомостей про застраховану особу.

Зазначено, що для зарахування даних періодів потрібно надати уточнюючі довідки.

- до загального страхового стажу не зарахований період навчання з 01.08.1989р. по 25.05.1993р. згідно академічної довідки У №626129 від 20.04.1994р., оскільки в ній зазначено по батькові заявника « ОСОБА_2 » (російською мовою). Зарахувати даний період згідно запису у трудовій книжці НОМЕР_3 від 10.06.1993р. , а у трудовій книжки « ОСОБА_3 »(російською мовою).Зарахувати даний період згідно записів у трудовій книжці НОМЕР_3 від 10.06.1993р. неможливо, оскільки підставою зарахування внесена «академічна справка серії У №626129». Свідоцтво про народження надано не було. Підтвердити написання по батькові російською мовою згідно паспорту неможливо, так як в ІD паспорті 000353137 від 23.02.2017р. внесено по батькові лише українською мовою. Для зарахування періоду навчання необхідно надати уточнюючу довідку з «Высшего артиллерийского командного ордена Ленина красно знаменного училища», з додаванням інформації про перейменування учбового закладу та обов`язково з накладенням апостилю. Можливо надати свідоцтво про народження заявника, якщо по батькові в ньому вказано « ОСОБА_2 » (російською мовою), але тоді треба буде підтвердити приналежність трудової книжки НОМЕР_3 від 10.06.1993р. заявнику, через надання уточнюючих довідок за всі періоди роботи або внести виправлення на титульному листі книжки згідно законодавства. Враховуючи зазначене, вирішено відмовити в призначенні пенсії по інвалідності 2 групи від загального захворювання відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого ст.32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого ст.32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Матеріали справи містять академічну довідку У №626129 видану ОСОБА_1 , у який зазначено по батькові російською мовою « ОСОБА_2 », в том що він навчався з 01 серпня 1989року по 25 травня 1993року в Санкт-Петербургському висшем артилерійському командному училищі.

З наданої копії трудової книжки НОМЕР_3 від 10.06.1993р.встановлено, що на титульному листі зазначено по батькові російською мовою « ОСОБА_3 ».

З наявної в матеріалах справи залікової книжки навчального закладу №85197 ОСОБА_1 встановлено, що по батькові російською мовою « ОСОБА_2 ».

Предметом позову у даній справі є відмова відповідача призначити позивачу пенсію по інвалідності 2 групи від загального захворювання відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно зі ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як слідує зі ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 р. № 1788-XII (далі - Закон № 1788), Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IV (далі - Закон № 1058).

Закон № 1788 відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом (ст.1 Закону № 1788).

Згідно ч.ч.1, 2 ст.24 Закону № 1058 Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч.4 ст.24 Закону № 1058).

Закон № 1058 набрав чинності 01 січня 2004 року, а тому періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу, в порядку та на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01 січня 2004 року.

Відповідно до ст.62 Закону № 1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Також, згідно ст.48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637 (далі - Порядок № 637) встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Аналіз наведених правових положень свідчить про те, що основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 08.05.2023 №11 про відмову в призначенні пенсії по інвалідності 2 групи від загального захворювання зазначено, що за доданими документами до загального страхового стажу не зараховані період роботи згідно трудової знижки БТ-ІІ №1825538 від 10.06.1993р., оскільки вони занесені з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затьвенрдженої Міністерством соціального захисту населення України 29 липня 1993р. №58 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993р. за №110, а саме:

- з 10.06.1993 по 15.10.1995 підставою прийому на роботу зазначено «Договор от 10 июня 1993р.», якого не було надано, в записі про звільнення з роботи відсутній номер наказу про звільнення;

- з 22.08.1996р. по 02.01.1997р. підставою прийому на роботу зазначено «договор от 22.08.1996р.», якого не було надано. Період роботи зараховано з 03.01.1997р.(з дати переведення) по 31.12.2003року. Період роботи з 01.01.2004р. по 17.02.2006р. не зараховано до загального страхового стажу, оскільки за цей період відсутні дані індивідуальних відомостей про застраховану особу.

Зазначено, що для зарахування даних періодів потрібно надати уточнюючі довідки.

- до загального страхового стажу не зарахований період навчання з 01.08.1989р. по 25.05.1993р. згідно академічної довідки У №626129 від 20.04.1994р., оскільки в ній зазначено по батькові заявника « ОСОБА_2 » (російською мовою). Зарахувати даний період згідно запису у трудовій книжці НОМЕР_3 від 10.06.1993р. , а у трудовій книжки ОСОБА_3 »(російською мовою).Зарахувати даний період згідно записів у трудовій книжці НОМЕР_3 від 10.06.1993р. неможливо, оскільки підставою зарахування внесена «академічна справка серії У №626129». Свідоцтво про народження надано не було. Підтвердити написання по батькові російською мовою згідно паспорту неможливо, так як в ІD паспорті 000353137 від 23.02.2017р. внесено по батькові лише українською мовою. Для зарахування періоду навчання необхідно надати уточнюючу довідку з «Высшего артиллерийского командного ордена Ленина красно знаменного училища», з додаванням інформації про перейменування учбового закладу та обов`язково з накладенням апостилю. Можливо надати свідоцтво про народження заявника, якщо по батькові в ньому вказано « ОСОБА_2 » (російською мовою), але тоді треба буде підтвердити приналежність трудової книжки НОМЕР_3 від 10.06.1993р. заявнику, через надання уточнюючих довідок за всі періоди роботи або внести виправлення на титульному листі книжки згідно законодавства. Враховуючи зазначене, вирішено відмовити в призначенні пенсії по інвалідності 2 групи від загального захворювання відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого ст.32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого ст.32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Суд зазначає ,що пунктом 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20 червня 1974 року № 162 визначено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Згідно з пунктом 3.3 Інструкції № 162 усі записи у трудовій книжці про прийняття на роботу, переведенні на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а при звільненні - в день звільнення та мають точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи здійснюються арабськими цифрами (число та місяць двозначними).

Записи здійснюються акуратно, пір`яною чи кульковою ручкою, чорнилами чорного, синього чи фіолетового кольору.

Відповідно до пункту 2.5 Інструкції № 162 у разі встановлення неправильного чи неточного запису відомостей про роботу, переведення на іншу постійну роботу, про нагородження та заохочення та інші виправлення здійснюються адміністрацією того підприємства, де був внесений відповідний запис. Адміністрація за новим місцем роботи зобов`язана надати працівнику в цьому потрібну допомогу.

Виправлені відомості про роботу, про переведення на іншу постійну роботу, про нагородження та заохочення та інші мають повністю відповідати оригіналу наказу чи розпорядження. У разі втрати наказу чи розпорядження або їх невідповідності фактично виконуваній роботі виправлення відомостей про роботу здійснюється на підставі інших документів, що підтверджують виконання робіт, не вказаних у трудовій книжці.

Відповідно до п.4.1 Інструкції № 162 при звільненні працівника або службової особи всі записи про роботу, нагородження та заохочення, внесенні до трудової книжки за час роботи на даному підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

З огляду на зазначене, недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для працівника, а отже, й не може впливати на її особисті права. Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 р. по справі № 677/277/17.

Суд зазначає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Посилання відповідача, що до страхового стажу позивача не може бути зараховано періоди роботи, зазначені в його трудових, оскільки внесення записів в зазначену трудову книжку не відповідає Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 р. № 162 (із змінами та доповненнями), чинної на дату заповнення трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства. Ця обставина не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Висновки, аналогічні за своїм змістом, містяться у постанові Верховного Суду від 21.02.2018 р. у справі № 687/975/17.

На підставі п.4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1, при прийманні документів працівник сервісного центру:

- ідентифікує заявника (його представника);

- надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії;

- реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта;

- уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування;

- з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат;

- повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів;

- сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис;

- надсилає запити про витребування з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених пунктом 2.28 розділу II цього Порядку;

- повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал;

- видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 6). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі;

- повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних системах та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповіді органу, який веде відповідний інформаційний реєстр.

Згідно п. 4.7 Порядку право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Саме органи пенсійного фонду визначають правильність та повноту наданих документів для призначення (перерахунку) пенсії.

Суд зауважує, що управління має право вимагати документи, яких не вистачає для призначення пенсії.

Позивачем разом з позовом подано академічну довідку У №626129 видану ОСОБА_1 , у який зазначено по батькові російською мовою « ОСОБА_2 », в том що він навчався з 01 серпня 1989року по 25 травня 1993року в Санкт-Петербургському висшем артилерійському командному училищі, якою підтвердження періоду навчання позивача.

З наданої копії трудової книжки НОМЕР_3 від 10.06.1993р.встановлено, що на титульному листі зазначено по батькові російською мовою « ОСОБА_3 ».

З наявної в матеріалах справи залікової книжки навчального закладу № НОМЕР_4 ОСОБА_1 встановлено, що по батькові російською мовою « ОСОБА_2 ».

Суд зазначає, що незарахування спірного періоду навчання та періодів роботи позивача до страхового стажу суперечитиме принципу правової визначеності, оскільки в п.3.1 Рішення Конституційного Суду України (Справа №1-25/2010 від 29 червня 2010 року) зазначено, що одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.

Суд вважає, що право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

У цьому випадку суд звертає увагу, що записи про трудову діяльність позивача в трудовій книжці зроблено чітко, зрозуміло та без будь-яких виправлень та неточностей, відсутні ознаки підчисток та підробок, крім того, суд зазначає, що не може бути підставою не зарахування до страхового стажу період навчання позивача лише різниця у написанні по батькові « ОСОБА_4 », а саме в академічної довідки У №626129 від 20.04.1994р., по батькові заявника « ОСОБА_2 » (російською мовою), а у трудовій книжці НОМЕР_3 від 10.06.1993р. « ОСОБА_3 »(російською мовою)

Доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці щодо періоду навчання та періодів роботи позивача відповідачем суду не надано, а тому їх безпідставно не взято до уваги відповідачем при обрахуванні стажу роботи, необхідного для призначення пенсії.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладених в постановах Верховного Суду.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що позивач належними та допустимими доказами підтвердила наявність у нього права на зарахування до страхового стажу період навчання , відтак позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

З приводу розподілу судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, суд зазначає, що відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому, суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись статтями 9, 72-77, 139, 241-243, 245-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 08.05.2023 №11 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 по інвалідності 2 групи від загального захворювання;

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 01.05.2023, щодо призначення пенсії по інвалідності 2 групи від загального захворювання, зарахувавши до страхового стажу та до трудового стажу період навчання у «Высшем артиллерийским командному ордена Ленина красно знаменному училище» та період роботи у Харківському промисловому об`єднанні «ВНЕДРЕНЕЦ».

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складання у повному обсязі шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Заічко О.В.