Справа № 200/4350/23
Суддя: Зінченко О.В.
Дата ухвалення: 2023-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2023 року Справа№200/4350/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Зінченка О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Добропільське АТП (юридична адреса 85323, Донецька обл., м. Мирноград, вул. Центральна, буд. 56, ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (юридична адреса 03150, місто Київ, вул. Антоновича, буд. 51, ) про визнання протиправними та скасування постанов,-

В С Т А Н О В И В:

10 серпня 2023 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Добропільське АТП (далі-позивач) до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі-відповідач), в якій просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю Добропільське АТП адміністративно-господарського штрафу за порушення законодавства про автомобільний транспорт №029070 від 27.06.2023;

- визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю Добропільське АТП адміністративно-господарського штрафу за порушення законодавства про автомобільний транспорт №029326 від 18.07.2023.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що підставою для винесення оскаржуваних постанов стали порушення, зафіксовані в актах проведення перевірки №АР025704 від 07.06.2023 р. (постанова №029070) та №003855 від 23.06.2023р. (постанова №029326). Правове підґрунтя спірних правовідносин регулюється Законом України «Про автомобільний транспорт» та Порядком проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженого Постановою КМУ від 08.11.2006р. N1567 (надалі - Порядок № 1567).

Тобто, з огляду на положення Порядку №1567, перед винесенням оскаржуваних постанов відповідач, на думку позивача, мав провести рейдову перевірку транспортних засобів позивача та встановити порушення ст.ст. 39, 48 Закону, про що скласти відповідні акти проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом. Позивач зазначає, що жодних порушень вимог чинного законодавства не вчиняв, рейдові перевірки відносно належних йому транспортних засобів 07.06.2023 р. та 23.06.2023 р. відповідачем не здійснювалися, транспортні засоби під час руху та стоянки не перевірялися. Про сутність інкримінуємих порушень та обставини складання вищезазначених актів позивачу не відомо. Зауважує, що всупереч вимогам п. 26 Порядку №1567, який зобов`язує відповідача розглядати справу про порушення у присутності позивача та повідомляти про час і місце розгляду справи про порушення уповноважену особу автомобільного перевізника під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу, справу про порушення - розглянуто за відсутності позивача та жодного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Вважаючи, що оспорювані постанови прийнято всупереч діючому законодавству України, позивач звернувся до суду із даним позовом.

14 серпня 2023 року ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач позов не визнав, у наданому суду відзиві на позовну заяву зазначив, що позивачем надавались послуги з регулярних перевезень пасажирів, але на момент проведення перевірок встановлено відсутність у водіїв схеми маршруту, копії затвердженої організатором перевезень розкладу руху та витягу із дозволу, чим порушено вимоги статті 39 Закону України "Про автомобільний транспорт". З огляду на встановлені порушення законодавства, спірні постанови про застосування адміністративно-господарських штрафів є обґрунтованими та винесеними у відповідності до вимог чинного законодавства. Зауважив, що відповідачу направлялись повідомлення про розгляд справ на 27.06.2023 з 9.00 до 12.00 та на 18.07.2023 з 9.00 до 12.00, відповідно до пункту 27 Порядку, яким передбачено, що у разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. Отже, відповідачем, на його думку, правомірно розглянуто справи та прийнято оскаржувані постанови без участі представника позивача.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Керуючись Законом України «Про автомобільний транспорт», Порядком проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 (далі - Порядок № 1567), на підставі щотижневого графіку проведення рейдових перевірок Відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях та направлення на перевірку № НР 000922 від 02.06.2023, 07.06.2023 співробітниками Відділу проводилась рейдова перевірка за адресою: м. Харків, проспект Гагаріна, 22А. Перевірено транспортний засіб марки БАЗ, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 .

Під час перевірки виявлено відсутність: схеми маршруту, копії затвердженої організатором перевезень розкладу руху та витягу із дозволу.

У зв`язку із виявленням вищезазначених порушень, державними інспекторами складено акт № АР 025704 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 07.06.2023, в якому зафіксовано відсутність на момент перевірки документів, визначених статтею 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», який складений відповідно до пункту 21 Порядку № 1567.

Водій зі змістом акту № АР 025704 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 07.06.2023 був ознайомлений, від підпису відмовився.

Крім того, 23.06.2023 на підставі щотижневого графіку проведення рейдових перевірок Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області та направлення на перевірку № 014523 від 16.06.2023, співробітниками Відділу проводилась рейдова перевірка за адресою: м. Дніпро, вул. Курчатова,10. Перевірено транспортний засіб марки БАЗ, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 .

Під час перевірки виявлено відсутність схеми маршруту, копії затвердженої організатором перевезень розкладу руху та витягу із дозволу.

У зв`язку з виявленням вищезазначених порушень, державними інспекторами складено акт № АР 003855 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 23.06.2023, в якому зафіксовано відсутність на момент перевірки документів, визначених статтею 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», складений відповідно до пункту 21 Порядку № 1567.

Водій зі змістом акту № АР 003855 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 23.06.2023 - ознайомлений, від підпису відмовився.

Позивача викликано для розгляду справи на 27.06.2023 з 9.00 до 12.00 та на 18.07.2023 з 9.00 до 12.00, що підтверджується копіями направлення повідомлень від 14.06.2023 та від 18.07.2023 та копіями трекінгів укрпошти 925 та 47, копії яких наявні в матеріалах справи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до приписів частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України «Про автомобільний транспорт» №2344-III від 05.04.2001 (далі - Закон №2344-III).

Статтею 6 Закону №2344-III передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, у тому числі державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року №103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; здійснює контроль за додержанням перевізниками вимог режиму праці та відпочинку, що здійснюють перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом; у випадках, передбачених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, розглядає справи про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення (п.п.2, 19, 29 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті).

Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи (пункт 8 вказаного Положення).

Відповідно до ст.5 Закону №2344-ІІІ, основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Частиною 14 статті 6 Закону №2344-ІІІ передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Відповідно до статті 1 Закону №2344-III, автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями; внутрішні перевезення - перевезення пасажирів і вантажів між населеними пунктами, розташованими на території однієї держави; внутрішні перевезення - перевезення пасажирів та/чи вантажів територією України без перетину державного кордону України; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом визначено Порядком проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі - Порядок № 1567).

Згідно з п.14 Порядку №1567, рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Пунктом 15 Порядку №1567 визначено, що під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) перевіряється виключно:

наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом;

додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону;

додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода);

відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам;

оснащення таксі справним таксометром;

відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу;

додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху;

наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення;

додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів;

виконання приписів щодо усунення порушень вимог законодавства про автомобільний транспорт, винесених за результатами розгляду справ про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, які можливо перевірити під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі);

виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Виявлені під час рейдової перевірки (перевірки на дорозі) порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму (п.20 Порядку №1567).

У разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3, що встановлено пунктом 21 Порядку №1567.

Згідно з пунктом 22 Порядку №1567, у разі відмови водія від підписання акта рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу посадова особа (особи), що провела перевірку, вносить про це запис.

В силу вимог статті 34 Закону № 2344-III автомобільний перевізник повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів, забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.

Положеннями статті 39 Закону №2344-ІІІ передбачається те, що автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Документи для регулярних пасажирських перевезень:

для автомобільного перевізника ліцензія, договір із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України;

для водія автобуса посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України;

для пасажира квиток на проїзд в автобусі та на перевезення багажу (для пільгового проїзду - посвідчення особи встановленого зразка чи довідка, на підставі якої надається пільга), а в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду - електронний квиток та документи для пільгового проїзду.

Згідно з абз. 3 ч.1 ст.60 Закону №2344-III, за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, водій автобуса, повинен мати при собі посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України.

Згідно абз.2 ч.2 ст.40 Закону №2344-III, водій автобуса зобов`язаний мати з собою і пред`являти для перевірки уповноваженим посадовим особам документи, передбачені законодавством.

Порядок розроблення та затвердження паспорта автобусного маршруту затверджений наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.05.2010 № 278 (далі - Порядок №278) встановлює вимоги до паспортів автобусних маршрутів регулярних та регулярних спеціальних перевезень, процедуру розроблення, погодження та затвердження таких паспортів, згідно п. 1.3 якого автомобільний перевізник повинен забезпечити: водія автобуса, що здійснює перевезення пасажирів за маршрутом регулярних перевезень, - таблицею вартості проїзду (крім міських перевезень), схемою маршруту та копією затвердженого організатором перевезень розкладу руху.

Схема маршруту та розклад руху регулярних перевезень або відповідний примірник паспорта регулярних спеціальних перевезень пред`являються водієм автобуса під час здійснення перевезень пасажирів та перевізником за його місцезнаходженням для перевірки представникам Державної служби України з безпеки на транспорті під час здійснення ними державного контролю та представникам Державної автомобільної інспекції МВС України (далі - Державтоінспекція) (п.1.4 Порядку №278).

Пунктом 30 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 1997 року №176 (далі - Правила), передбачено, що перевезення пасажирів за приміськими та міжміськими маршрутами, які виходять за межі території областей (міжобласні маршрути), здійснюється на підставі дозволу, який видається в установленому законодавством порядку. Витяг з дозволу повинен перебувати в автобусі.

З аналізу наведених норм суд дійшов висновку, що автомобільний перевізник зобов`язаний забезпечити транспортний засіб, який здійснює регулярні пасажирські перевезення, зокрема схемою маршруту та копією затвердженого організатором перевезень розкладу руху, який має бути у водія з собою.

Відповідно до пункту 2.1 Порядку №278 паспорт маршруту включає:

схему маршруту;

характеристику маршруту, у тому числі відомості щодо усіх залізничних переїздів, через які проходить автобусний маршрут (у разі їх наявності);

копію затвердженого організатором розкладу руху автобусів;

графік режиму праці та відпочинку водіїв;

таблицю вартості проїзду, затверджену перевізником (для регулярних перевезень);

список пасажирів (для регулярних спеціальних перевезень), перевезення яких передбачено договором про регулярні спеціальні перевезення та які застраховані в установленому законодавством порядку (крім маршрутів регулярних спеціальних перевезень у межах населеного пункту та маршрутів, що виходять за межі території населеного пункту, протяжність яких не більше ніж 50 кілометрів, туристично-екскурсійних перевезень, а також перевезення осіб, що перетинають лінію розмежування в Донецькій і Луганській областях та адміністративний кордон між Автономною Республікою Крим та Херсонською областю);

відомості про зміни на маршруті;

умови здійснення перевезень на маршруті (для регулярних спеціальних перевезень);

акт відповідності паспорта автобусного маршруту умовам здійснення перевезень на маршруті (для регулярних спеціальних перевезень);

договір про надання послуг (для регулярних спеціальних перевезень);

відомості про виявлені порушення умов здійснення перевезень пасажирів, що розміщуються на зворотному боці титульного аркуша паспорта (для регулярних спеціальних перевезень).

У паспорті маршруту зазначають назву маршруту, яка складається з назв початкового та кінцевого пунктів маршруту (зупинок), а для приміських, міжміських автобусних маршрутів загального користування - з назв автостанцій, у разі їх відсутності - з назв зупинок, передбачених розкладом руху.

Отже, паспорт маршруту включає в себе схему маршруту та копію затвердженого організатором розкладу руху автобусів.

З матеріалів справи встановлено, що підставою для застосування до позивача адміністративно-господарських штрафів стала відсутність на момент перевірки документів, передбачених статтею 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: схеми маршруту, копії затвердженої організатором перевезень розкладу руху та витягу із дозволу.

Як встановлено судом, позивача викликано для розгляду справи на 27.06.2023 з 9.00 до 12.00 та на 18.07.2023 з 9.00 до 12.00, що підтверджується копіями направлення повідомлень від 14.06.2023 та від 18.07.2023 та копіями трекінгів укрпошти 925 та 47, копії яких наявні в матеріалах справи.

Відповідно, до даних трекінгу Укрпошти повідомлення про розгляд справи на 27.06.2023 з 9.00 до 12.00 відправлено позивачу 14.06.2023, тобто відповідач в повній мірі виконав свій обов`язок щодо належного та своєчасного інформування позивача про час та місце розгляду справи, оскільки вже 23.06.2023 воно вручене.

Відповідно, до даних трекінгу Укрпошти повідомлення про розгляд справи на 18.07.2023 з 9.00 до 12.00 відправлено позивачу 11.07.2023, тобто відповідач в повній мірі виконав свій обов`язок щодо належного та своєчасного інформування позивача про час та місце розгляду справи, оскільки вже 15.07.2023 воно знаходилось у точці видачі, а 18.07.2023 відправлення не було вручене під час доставки.

Таким чином, відповідач належним чином повідомив позивача про час і місце розгляду справ про порушення законодавства про автомобільний транспорт, та у зв 'язку із неявкою уповноваженої особи суб`єкта господарювання, правомірно розглянув справи без її участі.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Вкрховного Суду по справі № 820/4624/17 від 11.02.2020.

Враховуючи вищевикладене, відповідачем правомірно винесені спірні постанови про застосування адміністративно-господарських штрафів.

Нормами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, отже, в їх задоволенні слід відмовити.

Відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для розподілу судових витрат у суду відсутні.

Керуючись статтями 2-17, 19, 20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Добропільське АТП (юридична адреса 85323, Донецька обл., м. Мирноград, вул. Центральна, буд. 56, ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (юридична адреса 03150, місто Київ, вул. Антоновича, буд. 51, ) про визнання протиправними та скасування постанов Відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу за порушення законодавства про автомобільний транспорт №029070 від 27.06.2023 та Відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу за порушення законодавства про автомобільний транспорт №029326 від 18.07.2023, відмовити повністю.

Повний текст рішення складено та підписано 06 жовтня 2023 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя О.В. Зінченко