Справа № 192/1681/23
Суддя: Ковальчук Н. В.
Дата ухвалення: 2023-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 192/1681/23
Провадження № 2-а/192/17/23
РІШЕННЯ

Іменем України

03 жовтня 2023 року

Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді Ковальчук Н.В., за участю секретаря судового засідання Счастливця І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт Солоному Солонянського району Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про накладення штрафу по справі про адміністративне правопорушення,

встановила:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, просить скасувати постанову про накладення на нього штрафу у розмірі 8500,00 грн по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі серії АА № 00012090 від 19.07.2023.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначає, що ним засобами поштового зв`язку 18.08.2023 отримано постанову серії AA № 00012090 від 19.07.2023 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі. Інспекторами відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті складено постанову серії AA № 00012090 від 19.07.2023, за змістом якої 25.06.2023 о 20 год 29 хв за адресою Н-11, км 76+702, Дніпропетровська область, винесена постанова серії AA № 00012090 від 19.07.2023, перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,75% (2,3 тон) по Т3 «MAN TGA 18.480», д.н.з. НОМЕР_1 , при дозволеній фактичній масі в 40 тон, відповідальна особа - ОСОБА_1 , на думку представників відповідача, здійснив рух вказаними транспортними засобами із перевищенням нормативних параметрів відповідно п. 22.5 постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 «Про Правила дорожнього руху» (далі - ПДР України), перевищення загальної маси транспортного засобу при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП у розмірі 8500,00 грн.

Позивач вважає, що постанова серії AA № 00012090 від 19.07.2023 підлягає скасуванню. Посилається на п. 22.5 ПДР України, відповідно до якого рух транспортних засобів та їх составів допускається, зокрема, у разі, коли їх параметри не перевищують фактичної маси 40 т, а для двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 42 т для доріг державного значення.

Позивач зазначає, що згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу «MAN TGA 18.480», д.н.з. НОМЕР_1 , спеціалізований вантажний - спеціалізований сідловий тягач, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Т3 «KOEGEL», д.н. з. НОМЕР_2 , за типом є спеціалізований напівпричіп н/пр контейнеровоз.

Згідно з п. 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997за № 363, наведені у цих Правилах терміни та поняття вживаються в такому значенні: вантажний контейнер - одиниця транспортного обладнання багаторазового використання, призначена для перевезення та короткочасного зберігання вантажів без проміжних перевантажень, зручна для механізованого навантаження та розвантаження, завантаження та вивантаження (внутрішній об?єм дорівнює 1 куб. м і більше); сідельний тягач - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для буксирування напівпричепа.

Виходячи зі змісту п. 22.5 ПДР України та п. 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 за № 363 (далі - Правила перевезення вантажів), контейнеровоз це тип причіпа, що здійснює перевезення одного або більше контейнерів. Отже, при визначені відповідачем відповідності чи невідповідності нормативів фактичної маси транспортного засобу згідно з п. 22.5 ПДР України визначальним є встановлення правильності типу транспортного засобу (даній справі транспортний засіб спеціалізований напівпричіп н/пр контейнеровоз). При цьому зазначена норма п. 22.5 ПДР України не містить жодних посилань на одиницю транспортного обладнання таку як контейнер та те, що дане обладнання якимось чином може вплинути на результати відповідності чи невідповідності нормативів фактичної маси зазначеного транспортного засобу. Основним чи визначальним при проведенні відповідачем розрахунків відсоткового перевищення габаритно-вагових норм є застосування п. 22.5 ПДР України в частині дотримання позивачем (перевізником) нормативів з фактичної маси, виходячи від типу транспортного засобу (встановленого на підставі реєстраційних документів на транспортний засіб).

В постанові серії AA № 00012090 від 19.07.2023 наведено посилання на Інтернет вебсайт, згідно з яким особа, яка притягається до адміністративної відповідальності може ознайомитися із фотографіями зображень чи відеозаписом (за наявності) транспортного засобу в момент учинення правопорушення та постановою в електронній формі (https://wim.dsbt.gov.ua/r/a/AA00012090/ фотографії зазначені на сайті по засобу Т3 «KOEGEL» д.н.з. НОМЕР_2 ). Згідно змісту даних зображень розміщених Інтернет вебсайті https https://wim.dsbt.gov.ua/r/a/ можливо встановити, що Т3 «KOEGEL» д.н.з. НОМЕР_3 за типом є контейнеровозом.

Нормативне навантаження для зазначеного транспортного засобу повинно було визначатись як для контейнеровоза, оскільки у відповідності до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу підтверджено, що даний транспортний засіб за типом є спеціалізованим контейнеровозом. У відповідача були всі наявні вихідні дані для правильного визначення транспортного засобу за типом, проте в порушення процедури, передбаченої п. 2, абз. 5 п. 15 постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174 «Деякі питання фіксації порушень законодавства про автомобільний транспорт» відповідачем було враховано при розрахунку штрафу в розмірі 8500 грн без належних на те правових підстав нормативи фактичної маси в 40 т при тому, що Т3 «KOEGEL», д.н.з. НОМЕР_2 за наявними матеріалами справи постанови серії AA № 00012090 від 19.07.2023 року за своїм типом є контейнеровозом. Внаслідок невірного визначення типу Т3 «KOEGEL» д.н.з. НОМЕР_4 відповідачем неправомірно застосовано адміністративний штраф у сумі 8500 грн.

Вказаний транспортний засіб, що належить позивачу, є контейнеровозом, а тому нормативне навантаження для цього транспортного засобу необхідно обчислювати, виходячи з фактичної маси в 42 т, а не 40 т.

В зв`язку з зазначеним постанова АА № 00012090 від 19.07.2023 у справі про адміністративне правопорушення є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Позивач також зазначає, що відповідачем грубо порушено процедуру опрацювання матеріалів габаритно-вагового контролю автоматичних пунктах в зв`язку.

В п. 1 розділу I наказу Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 № 512 «Про затвердження інструкцій з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті» ця Інструкція визначає процедуру оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки транспорті (далі - уповноважена посадова особа) відповідно до покладених на них повноважень матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі. В п. 4 наказу Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 року № 512 «Про затвердження інструкцій з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті» під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу з використанням системи уповноважена посадова особа з`ясовує: 1) наявність фактичних даних учинення адміністративного правопорушення, ознаки якого зафіксовані на фотознімках, відеозаписі (за наявності) в інформаційному файлі; 2) відповідність символів номерного знака транспортного засобу на отриманих фотознімках, відеозаписі (за наявності) символам, розпізнаним системою; 3) наявність та повноту інформації про зафіксований транспортний засіб; 4) відповідність типу, марки та моделі зафіксованого транспортного засобу його реєстраційним даним, отриманим із системи; 5) наявність у системі інформації про те, що до моменту вчинення правопорушення зафіксований транспортний засіб вибув із володіння особи, зазначеної у статті 14 КУпАП, внаслідок протиправних дій інших осіб або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать цьому транспортному засобу; 6) наявність та повноту інформації про особу, зазначену у статті 14-3 КУпАП, зафіксованого транспортного засобу; 7) наявність інформації про обставини, що виключають адміністративну відповідальність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; 8) наявність і відповідність дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, або документу про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Опрацювання матеріалів інформаційного файлу здійснюється в один або два етапи (рівні) залежно від наявності та повноти інформації про зафіксований транспортний засіб або про особу, яка притягається до відповідальності, а також оцінки інших матеріалів інформаційного файлу у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з п. 5 наказу Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 № 512 «Про затвердження інструкцій з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті» на першому етапі (рівні) за результатами опрацювання матеріалів інформаційного файлу уповноважена посадова особа: 1) за наявності відомостей у справі про адміністративне правопорушення стосовно осіб, зазначених у частинах першій та другій статті 14-3 КУпАП, щодо відповідності символів номерного знака зафіксованого транспортного засобу, наявності та повноти інформації про зафіксований транспортний засіб та відповідальну особу або особу, яка ввезла такий транспортний засіб на територію України, відсутності інформації про протиправне використання зафіксованого транспортного засобу або його номерних знаків іншими особами та відсутності обставин, що виключають адміністративну відповідальність особи, виносить із використанням засобів системи постанову, зміст якої відповідає вимогам статті 283 КУпАП, з підтвердженням прийнятого рішення шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки; 2) у разі потреби додаткової перевірки фактичних даних учинення адміністративного правопорушення, відсутності достовірної та/або повної інформації щодо зафіксованого транспортного засобу, особи, яка притягається до відповідальності, постанову не виносить, а матеріали адміністративної справи невідкладно передає з використанням засобів системи на другий етап (рівень) іншій уповноваженій посадовій особі із зазначенням підстав передання для продовження їх розгляду шляхом детального опрацювання та уточнення наявних матеріалів інформаційного файлу, іншої інформації стосовно транспортного засобу та особи, яка притягається до відповідальності, отриманої із системи, з подальшим прийняттям відповідного рішення; 3) невідкладно передає з використанням засобів системи в автоматизованому режимі таку інформацію до відповідної функціональної підсистеми єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України (далі - ФП ЄІС МВС). При цьому постанова не виноситься.

Тобто, законодавцем встановлений виключний порядок проведення габаритно-вагового контролю на автоматичних пунктах та додатковому трактуванню чи тлумаченню дані норми не підлягають (згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174 «Деякі питання фіксації порушень законодавства про автомобільний транспорт» та наказу Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 № 512 «Про затвердження інструкцій з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті»).

Відповідно до абз. 6 п. 2 наказу Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 року № 512 «Про затвердження інструкцій з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті» під час опрацювання інформаційних файлів уповноважена посадова особа оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На другому етапі (рівні) уповноважена посадова особа опрацьовує не пізніше 2-х місяців з дня вчинення правопорушення, передані на розгляд з першого етапу (рівня) матеріали інформаційного файлу, аналізує їх та у разі потреби уточнює необхідні відомості для прийняття рішення у справі шляхом отримання інформації відповідно до законодавства та за результатами опрацювання: 1) у разі наявності у матеріалах інформаційного файлу відомостей про вчинення адміністративного правопорушення, відсутності в матеріалах інформаційного файлу даних про протиправне використання зафіксованого транспортного засобу або його номерних знаків іншими особами, відсутності обставин. визначених статтею 247 КУпАП, з використанням засобів системи виносить адміністративну постанову, зміст якої відповідає вимогам статті 283 КУпАП, з накладенням кваліфікованого електронного підпису; 2) за наявності хоча б однієї з обставин, визначених статтею 247 КУпАП, закриває провадження у справі без винесення постанови з унесенням відповідної інформації до системи та накладенням кваліфікованого електронного підпису, 3) у разі отримання відомостей про протиправне використання зафіксованого транспортного засобу або його номерних знаків іншими особами невідкладно передає в автоматизованому режимі таку інформацію до ФП ЄІС МВС з метою інформування відповідних органів (підрозділів) Національної поліції України для прийняття рішення згідно із законодавством. При цьому постанова не виноситься.

У відповідності до п. 7 наказу Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 року № 512 «Про затвердження інструкцій з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби У країни з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті» якщо під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу уповноважена посадова особа установить невідповідність типу, марки чи моделі зафіксованого на фотознімках, відеозаписі (за наявності) з інформаційного файлу транспортного засобу його реєстраційним даним, отриманим із системи, або відсутність даних про цей транспортний засіб чи виявить ознаки інших правопорушень (зокрема, дорожньо-транспортної пригоди, експлуатації транспортного засобу, яким незаконно заволоділи, використання номерних знаків, що належать іншому транспортному засобу), не зазначених у пункті 1 цього розділу, невідкладно передає з використанням засобів системи в автоматизованому режимі таку інформацію до ФП ЄІС МВС з метою інформування відповідних органів (підрозділів) Національної поліції України для прийняття рішення згідно із законодавством України.

У відповідності до п. 4 наказу Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 року № 512 «Про затвердження інструкцій з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті» відповідач не обмежений реалізації своїх повноважень, у тому числі щодо встановлення під час опрацювання матеріалів отриманого інформаційного файлу повноти інформації про зафіксований транспортний засіб.

На думку позивача, відповідач в порушення процедури опрацювання матеріалів справи, а саме: п. 6 наказу Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 року № 512 «Про затвердження інструкцій з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті» не здійснив жодних дій з передачі матеріалів справи іншій уповноваженій особі для продовження їх розгляду для детального опрацювання (другий етап чи рівень розгляду справи) та виніс постанову.

В порушення процедури опрацювання матеріалів інформаційного файлу (п. 4 - 6 наказу Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 року № 512 «Про затвердження інструкцій з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті») розрахунок та постанова серії АА № 00012090 від 19.07.2023 про застосування штрафу у розмірі 8500 грн ґрунтувались виключно на припущеннях відповідача.

Уповноваженою особою відповідача в порушення процедури опрацювання матеріалів (відповідно до п. 5 та п. 7 наказу Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 року № 512 «Про затвердження інструкцій з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті») не було здійснено жодних дій по встановленню типу транспортного засобу, хоча обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається саме на відповідача.

Зазначені порушення представників відповідача з визначення типу транспортного засобу, ігнорування відповідачем при проведенні розрахунків нормативів фактичної маси транспортного засобу для контейнеровозів в 42 т (ідентифікації всіх контейнеровозів при проведенні відповідних розрахунків відповідачем, як вантажних транспортних засобів в 40 т) при наявності в матеріалах справи фактичних даних, що встановлюють тип транспортного засобу мають системний характер зі сторони відповідача та підтверджуються усталеною судовою практикою з аналогічних спорів (безпідставне застосуванням відповідачем штрафних санкцій до власників транспортних засобів, що за типом, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить до контейнеровоза).

Відповідач подав відзив на позов, з позовними вимогами не погоджується, вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. У відзиві зазначається, що здійснюючи перевезення вантажу із певними відхиленнями від встановлених нормативів, користувач транспортним засобом завідомо погоджується на перевищення встановлених вагових та габаритних параметрів транспортного засобу. Таке рішення призводить до негативної ситуації з автодорогами, оскільки перевезення вантажів із перевищення нормативних вагових та/або габаритних параметрів передусім пошкоджує дорожнє покриття, порушуючи його міцність та цілісність, що в подальшому спричиняє руйнування дорожнього полотна.

Перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великоваговим транспортним засобом позивача підтверджується загальними результатами зважування, які, у випадку, якщо вони не перевищують нормативні вагові параметри, не підлягають зазначенню у постанові. Відповідно до пункту 17 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174 (надалі Порядок № 1174), у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги. Посилання на відсутність факту вчинення адміністративного правопорушення, відсутність інформації у постанові та доказів на підтвердження цього, є необґрунтованими. Постановою серії AA № 00012090 від 19.07.2023 зафіксовано фактичні параметри транспортного засобу. Так, встановлено, що: кількість вісей - 5 шт.; спарені колеса - 2 вісь; відстань між вісями 1-2: 3620 мм, 2-3: 5990 мм, 3-4: 1310 мм; 4-5: 1310 мм; навантаження на вісь 1 - 7400 кг, 2 - 11300 кг, 3 - 9550 кг, 4 - 9300 кг; 5 - 9450 кг; загальна маса - 47000 кг, висота 3,88 м.; ширина - 2.611 м.; довжина - 14,788 м.

Згідно інформаційної карти габаритно-вагового контролю за постановою серії AA № 00012090 від 19.07.2023 загальна маса транспортного засобу скала 42 480,00 кг, тобто з перевищенням нормативних параметрів навантаження (з урахуванням похибки пристрою) на 5.75% (2.3 тон). Отже, розрахунок відсоткового перевищення загальної маси виглядає так: *розміри відсотків перевищення 5.75%, отримані в результаті даних розрахунків, відповідають зазначеному в постанові 2,3 тон це з урахуванням похибки.

Водночас, в контексті пункту 22.5 ПДР України відповідальна особа, зважаючи на особливості та характер вантажу, зобов`язана обрати вагу, яка водночас не перевищуватиме повну масу транспортного засобу.

Щодо доводів позивача про контейнеровоз (на думку позивача, здійснення перевезення контейнеровозом повинно бути підставою для скасування постанови, адже відповідно до п. 22.5 ПДР максимально допустима для контейнеровозів фактична маса 42 тони, а не 40 тон), то відповідач вказує, що в межах спірних правовідносин напівпричіп Koegel, д.н.з. НОМЕР_4 , не використовувався як контейнеровоз, оскільки перевезення вантажу не здійснювалось у контейнері. Саме собою зазначення у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу серії «спеціалізований напівпричіп Н/ПР- контейнеровоз» не є свідченням того, що перевезення вантажу здійснювалось у контейнері. Н/причеп-контейнеровоз - транспортний засіб спеціалізованого призначення, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів певних категорій-контейнерів.

Ключовим показником є не лише зазначення в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу «спеціалізований напівпричіп-контейнеровоз», а й і те, що перевезення вантажу має здійснюватися в контейнері. Тільки в такому випадку до транспортного засобу може застосовуватися підвищена маса для перевезення вантажу (42 т). Разом із тим, відповідно до пункту 17.9 Наказу № 363 приймання вантажів для перевезення в контейнерах здійснюється: при наявності договору на підставі заявки, а при відсутності Договору - разового договору. Саме договір про перевезення вантажів контейнером є належним доказом надання послуг з перевезення вантажу контейнеровозом, а не товарно-транспортна накладна, подана позивачем.

З оскаржуваної постанови вбачається, що в ній наявні відомості про найменування органу та посадової особи, який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, стосовно якої розглядається справа, опис обставин, установлених під час розгляду справи, зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, прийняте у справі рішення, транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак, технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, розмір штрафу та порядок його сплати, правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, зазначення реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу, адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності, а також дату та час фіксації здійснення вимірювання, навантаження на вісь. Також постанова містить відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації.

При цьому пункт 3 Розділу IIІ Інструкції № 512 не містить посилання на форму постанови відповідно до додатку 1 до цієї Інструкції та не містить імперативної вимоги щодо встановлення всього обсягу інформації про транспортний засіб. Вказане свідчить, що Інструкцією затверджено лише форму, а не вимоги до змісту постанови. Дана форма визначає перелік інформаційних даних, які можуть міститися в постанові в залежності від обставин вчинення порушення. Конкретний обсяг внесених інформаційних даних залежить від індивідуальних порушень та має включати їх достатню кількість для ідентифікації суб`єктного та об`єктного складу правопорушення. Деталізована інформація щодо повної маси транспортного засобу, ширини, розподілу навантаження за осями транспортного засобу (номер осі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей) міститься в інформаційній картці габаритно вагового контролю.

У відповідності до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, частинами другою, третьою статті 132-1, статтею 132-2 цього Кодексу, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Таким чином, основним доказом у приведених випадках є показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, працюючими в автоматичному режимі, внесені до автоматично сформованої постанови (п. 4 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 р. № 1174- далі Порядок № 1174).

Постанова, яка оскаржується позивачем, за своїм змістом повністю відповідає вимогам зазначених нормативно-правових актів та містить необхідну інформацію, згідно якої уповноваженою посадовою особою відповідача було встановлено подію, склад адміністративного правопорушення та правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності згідно частини 2 статті 132-1 КУпАП.

Відповідно до частини дванадцятої статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт», державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Частиною другою статті 29 Закону України «Про дорожній рух», з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України. Згідно статті 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 № 30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами» (надалі - Правила № 30).

Рух транспортних засобів та їх составів, фактична маса та навантаження на вісь яких перевищують параметри, визначені підпунктами «б» та «в» цього пункту, у разі перевезення подільних вантажів забороняється.

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху передбачено, що особи, які порушують правила дорожнього руху несуть відповідальність згідно із законодавством.

У той же час, відповідно до пункту 3 Правил № 30 транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174.

Відповідач також вказує, що «обов`язок відповідача суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою статті 77 КАС України обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги», така позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду, в постанові від 25.06.2020 у справі №520/2261/19.

Відповідач вважає, що уповноваженими посадовими особами Укртрансбезпеки належним чином виявлено та зафіксовано факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 132-1 КУпАП та розглянуто справу про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті. Дії посадових осіб відповідача під час її формування є законними та такими, що відповідають вимогам статті 19 Конституції України, підстави для задоволення позовної заяви ОСОБА_1 відсутні.

Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог потрібно відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті 19 липня 2023 року прийнято постанову серії АА № 00012090, згідно з якою 25.06.2023 о 20 год 29 хв за адресою: Н-11, км 76+702, Дніпропетровська обл., автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб MAN TGX 18.480, д.н.з. НОМЕР_5 , відповідальна особа допустила рух транспортного засобу з перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,75% (2.3 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, відповідальність за що передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Вказаною постановою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 8500,00 грн.

Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію серії НОМЕР_6 транспортний засіб MAN TGA 18.480, д.н.з. НОМЕР_1 є спеціалізованим вантажним сідловим тягачем; згідно зі свідоцтвом про реєстрацію серії НОМЕР_7 транспортний засіб «KOEGEL», д.н.з. НОМЕР_2 є спеціалізованим напівпричепом н/пр контейнеровозом з встановленим обладнанням для перевезення контейнерів одного типу 1А або одного/двох типу 1С.

Суд зазначає, що засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом України «Про автомобільний транспорт». Відповідно до ч. 4 ст. 6 цього Закону реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (далі - Положення). Відповідно до п. 1 Положення Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра з відновлення України - Міністра розвитку громад, територій та інфраструктури (далі - Міністр) і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

За приписами п. 5 Положення Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю; у випадках, передбачених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, розглядає справи про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення.

Частиною 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Відповідно до п. 3 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 (далі - Порядок № 879), габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Отже, положеннями чинного законодавства визначені повноваження Укртрансбезпеки щодо контролю за рухом транспортних засобів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, а також порядок здійснення такого контролю.

Відповідно до ч. 2 ст. 132-1 КУпАП перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%. Примітка. Дія частини першої цієї статті не поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів. Підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові параметри яких перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у п. 22.5 ПДР, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів, а при перевезенні вантажу без відповідного дозволу настає адміністративна відповідальність, яка залежить від відсоткового перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174.

Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови, відповідальна особа допустила рух транспортного засобу марки MAN TGX 18.480, д.н.з. НОМЕР_5 , по автодорозі Н-11, км 76+702, у Дніпропетровській області із перевищенням нормативних параметрів, визначених у пункті 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,75% (2.3 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон.

Відповідно до п. 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 18.01.2001 № 30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у п. 22.5 Правил дорожнього руху.

За змістом п. 22.5 ПДР за спеціальними правилами здійснюється рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для транспортних засобів спеціалізованого призначення (контейнеровозів), що здійснюють перевезення одного або більше контейнерів, на маршрутах, встановлених Агентством відновлення, Укртрансбезпекою, Національною поліцією - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для автомобіля (тягача) з напівпричепом - 18,75), фактичну масу понад 40 т (для двовісного автомобіля (тягача) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровозом), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 42 т; для трьохвісного автомобіля (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 44 т).

На обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що нормативне навантаження для зазначеного вище транспортного засобу повинно було визначатись як для контейнеровоза, оскільки у відповідності до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу даний транспортний засіб за типом є спеціалізованим контейнеровозом.

Тобто, на думку позивача, розрахунки спеціаліста щодо перевищення нормативних параметрів є помилковими внаслідок використання невірних вихідних даних.

Суд звертає увагу, що п. 22.5 ПДР України при визначенні максимально допустимої ваги перевезення для двовісного автомобіля (тягача) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровозом) як 42 т визначено як умову не лише здійснення такого перевезення контейнеровозом, а здійснення перевезення контейнеровозом саме контейнерів.

Так, у наказі Міністерства транспорту України від 14 січня 1997 року № 363 «Про затвердження правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» (далі - Правила № 363) визначені правила перевезення вантажів у контейнерах.

Згідно з п.п. 17.1 17.9 Правил № 363 універсальні автомобільні контейнери призначені для перевезення дрібних партій вантажів без тари, у первинній або у полегшеній тарі. В цих контейнерах перевозяться продовольчі і промислові товари широкого споживання, продукція виробничо-технічного призначення, сільськогосподарські продукти і домашні речі громадян.

Забороняється перевозити в універсальних контейнерах вантажі, які швидко псуються, сипучі вантажі без тари, вибухові, займисті, їдкі та отруйні речовини, смердючі вантажі та ті, які забруднюють стіни і підлогу контейнера, а також вантажі, які не можуть бути завантажені в контейнер або вивантажені з нього без застосування вантажно-розвантажувальних механізмів.

Окремі вантажні місця, які подаються для перевезення в контейнері, мають бути масою не більше 80 кг.

Спеціальні контейнери належать вантажовідправникам і вантажоодержувачам та призначаються для перевезення автомобільним транспортом певних видів вантажів, які потребують додержання особливих умов під час транспортування.

Універсальні автомобільні контейнери, що належать Перевізникам, повинні мати єдину нумерацію, а також нанесене фарбою, що контрастно виділяється від кольору контейнера, таке маркування:

- розпізнавальний знак;

- номер контейнера;

- найменування власника контейнера;

- вантажність і маса тари контейнера, кг;

- внутрішній об`єм контейнера, куб.м;

- місце, місяць і рік виготовлення контейнера;

- час останнього капітального ремонту і наступного ремонту контейнера.

Номер контейнера наноситься на всіх бокових стінках, даху і всередині контейнера.

Універсальні автомобільні та спеціальні контейнери, які належать власникам вантажу, повинні мати маркування, яке запроваджене власником майна. При цьому обов`язково наноситься вантажність і маса тари контейнера, а також внутрішній об`єм контейнера (куб.м).

Для перевезення контейнерів Перевізник повинен надавати автомобілі(автопоїзди) із бортовими платформами або спеціалізований рухомий склад (низькорамні напівпричепи - контейнеровози, автомобілі із вантажопіднімальними пристроями тощо).

Розміщення універсальних автомобільних і спеціальних контейнерів на рухомому складі слід здійснювати із урахуванням рівномірного розподілу навантаження на поверхню платформи.

Приймання вантажів для перевезення в контейнерах здійснюється: при наявності Договору - на підставі заявки, а при відсутності Договору - разового договору.

Суд звертає увагу, що із фотознімків, зроблених під час фіксації факту порушення норм чинного законодавства, не вбачається наявність контейнерів із відповідним маркуванням.

Позивачем, у свою чергу, суду не надано доказів, що мало місце перевезення контейнеровозом саме контейнерів із відповідним маркуванням, а також відповідного договору.

Разом з тим, відповідно до п. 42 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 р. № 879, забороняється перевезення вантажів у контейнерах, які завантажені з порушенням Міжнародної конвенції щодо безпечних контейнерів.

Суд звертає увагу, що граничні вагові норми, встановлені п. 22.5 ПДР України для контейнеровозів, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, оскільки з наданих суду доказів вбачається, що в момент зафіксованого порушення транспортний засіб позивача не використовувався як саме як контейнеровоз, а тому маса для такого транспортного засобу, встановлена законодавцем - не більше 40 тон.

Що стосується посилання позивача на те, що відповідачем грубо порушено процедуру опрацювання матеріалів габаритно-вагового контролю автоматичних пунктах в зв`язку, що відповідач в порушення процедури опрацювання матеріалів справи, а саме: п. 6 наказу Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 року № 512 «Про затвердження інструкцій з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті» не здійснив жодних дій з передачі матеріалів справи іншій уповноваженій особі для продовження їх розгляду для детального опрацювання (другий етап чи рівень розгляду справи) та виніс постанову та що розрахунок та постанова серії АА № 00012090 від 19.07.2023 про застосування штрафу у розмірі 8500 грн ґрунтувались виключно на припущеннях відповідача, то суд зазначає таке.

За змістом п.п. 1 6 розділу ІІ Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства інфраструктури України 27 вересня 2021 року № 512, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 жовтня 2021 р. за № 1286/36908, уповноважена посадова особа розглядає справи про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, які передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою та третьою статті 132-1 КУпАП (далі - адміністративні правопорушення), (п. 1).

Уповноважена посадова особа здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення шляхом опрацювання інформаційного файлу системою фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі - cистема), необхідного для об`єктивного розгляду справи та винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі (далі - постанова), (п. 2).

Під час опрацювання інформаційних файлів уповноважена посадова особа оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу та встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Державної служби України з безпеки на транспорті, уповноважена посадова особа виносить сформовану системою в автоматичному режимі постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення (п. 3).

Під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу з використанням системи уповноважена посадова особа з`ясовує:

1) наявність фактичних даних учинення адміністративного правопорушення, ознаки якого зафіксовані на фотознімках, відеозаписі (за наявності) в інформаційному файлі;

2) відповідність символів номерного знака транспортного засобу на отриманих фотознімках, відеозаписі (за наявності) символам, розпізнаним системою;

3) наявність та повноту інформації про зафіксований транспортний засіб;

4) відповідність типу, марки та моделі зафіксованого транспортного засобу його реєстраційним даним, отриманим із системи;

5) наявність у системі інформації про те, що до моменту вчинення правопорушення зафіксований транспортний засіб вибув із володіння особи, зазначеної у статті 14-3 КУпАП, внаслідок протиправних дій інших осіб або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать цьому транспортному засобу;

6) наявність та повноту інформації про особу, зазначену у статті 14-3 КУпАП, зафіксованого транспортного засобу;

7) наявність інформації про обставини, що виключають адміністративну відповідальність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності;

8) наявність і відповідність дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, або документу про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Опрацювання матеріалів інформаційного файлу здійснюється в один або два етапи (рівні) залежно від наявності та повноти інформації про зафіксований транспортний засіб або про особу, яка притягається до відповідальності, а також оцінки інших матеріалів інформаційного файлу у справі про адміністративне правопорушення (п. 4).

На першому етапі (рівні) за результатами опрацювання матеріалів інформаційного файлу уповноважена посадова особа:

1) за наявності відомостей у справі про адміністративне правопорушення стосовно осіб, зазначених у частинах першій та другій статті 14-3 КУпАП, щодо відповідності символів номерного знака зафіксованого транспортного засобу, наявності та повноти інформації про зафіксований транспортний засіб та відповідальну особу або особу, яка ввезла такий транспортний засіб на територію України, відсутності інформації про протиправне використання зафіксованого транспортного засобу або його номерних знаків іншими особами та відсутності обставин, що виключають адміністративну відповідальність особи, виносить із використанням засобів системи постанову, зміст якої відповідає вимогам статті 283 КУпАП, з підтвердженням прийнятого рішення шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки;

2) у разі потреби додаткової перевірки фактичних даних учинення адміністративного правопорушення, відсутності достовірної та/або повної інформації щодо зафіксованого транспортного засобу, особи, яка притягається до відповідальності, постанову не виносить, а матеріали адміністративної справи невідкладно передає з використанням засобів системи на другий етап (рівень) іншій уповноваженій посадовій особі із зазначенням підстав передання для продовження їх розгляду шляхом детального опрацювання та уточнення наявних матеріалів інформаційного файлу, іншої інформації стосовно транспортного засобу та особи, яка притягається до відповідальності, отриманої із системи, з подальшим прийняттям відповідного рішення;

3) невідкладно передає з використанням засобів системи в автоматизованому режимі таку інформацію до відповідної функціональної підсистеми єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України (далі - ФП ЄІС МВС). При цьому постанова не виноситься (п. 5).

На другому етапі (рівні) уповноважена посадова особа опрацьовує не пізніше 2-х місяців з дня вчинення правопорушення, передані на розгляд з першого етапу (рівня) матеріали інформаційного файлу, аналізує їх та у разі потреби уточнює необхідні відомості для прийняття рішення у справі шляхом отримання інформації відповідно до законодавства та за результатами опрацювання:

1) у разі наявності у матеріалах інформаційного файлу відомостей про вчинення адміністративного правопорушення, відсутності в матеріалах інформаційного файлу даних про протиправне використання зафіксованого транспортного засобу або його номерних знаків іншими особами, відсутності обставин, визначених статтею 247 КУпАП, з використанням засобів системи виносить адміністративну постанову, зміст якої відповідає вимогам статті 283 КУпАП, з накладенням кваліфікованого електронного підпису;

2) за наявності хоча б однієї з обставин, визначених статтею 247 КУпАП, закриває провадження у справі без винесення постанови з унесенням відповідної інформації до системи та накладенням кваліфікованого електронного підпису;

3) у разі отримання відомостей про протиправне використання зафіксованого транспортного засобу або його номерних знаків іншими особами невідкладно передає в автоматизованому режимі таку інформацію до ФП ЄІС МВС з метою інформування відповідних органів (підрозділів) Національної поліції України для прийняття рішення згідно із законодавством. При цьому постанова не виноситься (п. 6).

Суд звертає увагу, що вказана Інструкція не містить імперативної норми, що опрацювання матеріалів інформаційного файлу має здійснюватись у два етапи (рівні) та що матеріали справи обов`язково підлягали передачі іншій уповноваженій особі для продовження їх розгляду для детального опрацювання (другий етап чи рівень розгляду справи). Визначальним у даному випадку є повне й об`єктивне дослідження всіх обставин справи в їх сукупності уповноваженою посадовою особою та надання їм оцінки відповідно до закону.

З огляду на викладені обставини суд вважає, що уповноваженою посадовою особою відповідача з`ясовані та враховані всі обставини при прийнятті оскаржуваної постанови, вона є обґрунтованою та відповідає вимогам закону.

За таких обставин у задоволенні позову суд відмовляє.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд, враховуючи положення ст. 139 КАС України, судові витрати у вигляді судового збору, сплаченого позивачем під час звернення з позовом до суду у зв`язку з відмовою у задоволенні позову покладає на позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 2 ст. 132-1, ст.ст. 251, 252, 280 КУпАП, ст.ст. 5, 6, 77, 139, 246, 262, 286 КАС України, суд

ухвалив:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про накладення штрафу по справі про адміністративне правопорушення.

Судові витрати по справі покласти на ОСОБА_1

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його складення до суду апеляційної інстанції Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ковальчук Н.В.