Справа № 600/500/23-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2023 р. м. Чернівці Справа № 600/500/23-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брезіної Т.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

В поданому до суду адміністративному позові, з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просить суд винести рішення, яким:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні з 03.01.2023 року пенсії у зв`язку з втратою годувальника як особі, яка стала особою з інвалідністю до досягнення 18 років;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області з 03.01.2023 року призначити і виплачувати ОСОБА_1 пенсію у зв`язку з втратою годувальника як особі, яка стала особою з інвалідністю до досягнення 18 років.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав на протиправність відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області у призначенні йому пенсії у зв`язку з втратою годувальника особі, яка стала особою з інвалідністю до досягнення 18 років, оскільки позивачем надано підтверджуючі документи того, що інвалідність у нього виникла до 18 років (травма ока відбулась у віці 6 років), а тому мотивація оскаржуваної відмови є надмірним формалізмом та порушує права та інтереси позивача на отримання відповідної пенсії.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив у задоволенні позовних вимог відмовити. У відзиві відповідач вказує на відсутність ознак інвалідності позивача до 18 років, а тому вважає правомірною відмову у призначенні з 03.01.2023 року пенсії у зв`язку з втратою годувальника як особі, яка стала особою з інвалідністю до досягнення 18 років.

Рух справи у суді

Ухвалою суду від 14.02.2023 року адміністративний позов залишено без руху. 20.02.2023 року позивачем виправлено недоліки адміністративного позову, у зв`язку із цим, судом відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників адміністративної справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

ОСОБА_1 з 16.09.2008 р. перебуває на обліку у пенсійному органі та отримує пенсію по інвалідності 3 групи з дитинства. (а.с. 9-14, 20-21, 56).

03.01.2023 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про перехід на пенсію по втраті годувальника як особі з інвалідністю з дитинства. (а.с. 15, 57).

09.01.2023 р. відповідач у листі №2400-1708-8/882 повідомив, що у рішенні Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №26 від 06.01.2023 р. відмовлено у призначені пенсії по втраті годувальника, оскільки відсутні підтвердження ознак інвалідності у віці до 18 років, що прямо вказано у висновку про настання інвалідності №67 від 13.02.2020 р., виданого Обласною МСЕК м. Чернівці. (а.с. 16).

Матеріали справи містять висновок МСЕК ОКМУ «ЦЕНТР МСЕ» від 13.02.2020 р. №67 про час настання інвалідності від 13.02.2020 р., в якому зазначено, що позивач вперше інвалідом ІІІ групи був визнаний у 2008 р. Аналіз медичних документів показує, що ОСОБА_1 травму отримав в 1990 р., постійно лікувався в офтальмолога, у віці 12 років гострота зору на праве око становила 0,1. В подальшому дані про ступінь функцій них порушень зорового аналізатора відсутні аж до 2008 р. (24 роки). Статусу дитини інваліда не мав. Також, у п. 4 висновку зазначено, що причина інвалідності «з дитинства» була встановлена обґрунтовано з врахуванням факту травми ока у 6 років. Разом з тим, згідно медичних документів, які зберігаються в матеріалах медико-експертної справи підтвердження наявності ознак інвалідності у віці до 18 років не має. (а.с. 17).

До матеріалів справи додано Витяги із акту огляду МСЕК до довідок Серія ПОВ №021354 від 20.10.2009 р., Серія БВМ №004927 від 23.11.2010 р. в яких зазначено третю групу інвалідності позивача та вказано причину інвалідності з дитинства. (а.с. 18-19).

Матеріали справи містять: розпорядження перерахунок пенсії ОСОБА_2 ; свідоцтво про смерть ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 ; довідку Виконавчого комітету Юрковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області старостинським округом №6 с. Чорний Потік про те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 45-47).

Мотивувальна частина

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) визначено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно з ч.1 ст.36 Закону № 1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону № 1058-IV передбачено, що непрацездатними членами сім`ї померлого годувальника вважаються зокрема, діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років.

Згідно довідки Виконавчого комітету Юрковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області старостинським округом №6 с. Чорний Потік зазначено про те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З вказаних підстав позивач 03.01.2023 р. звернувся до відповідача із заявою про перехід на пенсію по втраті годувальника як особі з інвалідністю з дитинства.

Так, відповідно до матеріалів справи встановлено, що згідно витягів із акту огляду МСЕК до довідок Серія ПОВ №021354 від 20.10.2009 р., Серія БВМ №004927 від 23.11.2010 р. зазначено третю групу інвалідності позивача та вказано причину інвалідності з дитинства.

Згідно висновку МСЕК ОКМУ «ЦЕНТР МСЕ» від 13.02.2020 р. №67 про час настання інвалідності від 13.02.2020 р. зазначено, що позивач вперше інвалідом ІІІ групи був визнаний у 2008 р. Аналіз медичних документів показує, що ОСОБА_1 травму отримав в 1990 р., постійно лікувався в офтальмолога, у віці 12 років гострота зору на праве око становила 0,1. В подальшому дані про ступінь функцій них порушень зорового аналізатора відсутні аж до 2008 р. (24 роки). Статусу дитини інваліда не мав. Також, у п. 4 висновку зазначено, що причина інвалідності «з дитинства» була встановлена обґрунтовано з врахуванням факту травми ока у 6 років. Разом з тим, згідно медичних документів, які зберігаються в матеріалах медико-експертної справи підтвердження наявності ознак інвалідності у віці до 18 років не має.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» регулюються Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року №22-1 (далі Порядок №22-1).

Відповідно до пункту 2.3 розділу ІІ Порядку №22-1 до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу, а також: документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків померлому годувальнику або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування (подається у разі, якщо особа, яка звернулася із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, має такі документи); свідоцтво про народження або паспорт особи, якій призначається пенсія; довідка про склад сім`ї померлого годувальника та копії документів, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником (за наявності); свідоцтво органу ДРАЦС про смерть годувальника або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім або оголошення його померлим; документи про вік померлого годувальника сім`ї за відсутності таких даних у свідоцтві про смерть чи рішенні суду про визнання годувальника безвісно відсутнім або оголошення його померлим; довідки загальноосвітніх навчальних закладів системи загальної середньої освіти, професійно-технічних, вищих навчальних закладів про те, що особи, зазначені в абзаці другому пункту 2 частини другої статті 36 Закону, навчаються за денною формою навчання; довідка про те, що чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків, дід, баба, брат чи сестра померлого годувальника незалежно від віку і працездатності не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років; документи про місце проживання (реєстрації); документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника; експертний висновок про встановлення причинного зв`язку смерті годувальника з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. Орган, що призначає пенсію, додає до заяви одержані ним від МСЕК виписки з актів огляду в МСЕК дорослих членів сім`ї, яким право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника надається внаслідок їх інвалідності.

Згідно пункту 2.18 розділу ІІ Порядку №22-1 визнання особи інвалідом з дитинства або дитиною-інвалідом засвідчується випискою з акта огляду в МСЕК, медичним висновком закладів охорони здоров`я, посвідченням одержувача допомоги, довідкою органу, що призначає допомогу, про період призначення допомоги. У разі якщо дитина визнана дитиною-інвалідом після досягнення шестирічного віку або інвалідом з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, надається відповідно висновок лікарсько-консультаційної комісії про те, що вона мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку, та/або висновок МСЕК про можливість настання інвалідності до досягнення особою 18-ти років (висновок про час настання інвалідності).

З наведеного слідує, що право на призначення пенсії по втраті годувальника особа, якій призначається пенсія, набуває за умови надання відповідних виписки з акта огляду в МСЕК та висновку МСЕК. Таким чином суд зазначає, що є два випадки для призначення пенсії такого виду пенсії, а саме: встановлення особі інвалідності до досягнення нею 18 річного віку та настання інвалідності у віці до 18 років.

Наведене також узгоджується з положеннями ч.2 ст.36 Закону № 1058-IV, за яким непрацездатними членами сім`ї померлого годувальника вважаються також діти померлого годувальника старші 18 років, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років.

На думку суду, формулювання «стали інвалідами до досягнення 18 років» не є тотожнім «отримали статус інваліда до досягнення 18 років» (в формалізованому розумінні), натомість їх слід тлумачити також таким чином, що стан здоров`я вказаних осіб фактично відповідав та/або мав передумови відповідати статусу інвалідності.

Аналогічні правові висновки застосовані Верховним Судом в постановах від 03 жовтня 2019 року справа №302/1149/16-а та від 27 жовтня 2021 року справа №759/6651/16-а.

На підставі наданих суду матеріалів справи встановлено та підтверджено, що позивачу призначено пенсію по інвалідності ІІІ групи дитинства 2008 року у віці 24 роки. Однак, згідно п. 4 висновку МСЕК ОКМУ «ЦЕНТР МСЕ» від 13.02.2020 р. №67 зазначено, що причина інвалідності «з дитинства» була встановлена обґрунтовано з врахуванням факту травми ока у 6 років. Таким чином, позивач набув інвалідності до досягнення особою 18-ти років, у зв`язку із чим і було зроблено запис про інвалідність дитинства, а тому доводи відповідача щодо відсутності підтвердження наявності ознак інвалідності у віці до 18 років, не заслуговують на увагу, є безпідставними та спростовуються наданими суд доказами.

На підставі вказаного суд вважає, що позивач як особа з інвалідністю дитинства має право на пенсію по втраті годувальника (батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ), а тому відмова ОСОБА_1 у призначенні з 03.01.2023 року пенсії у зв`язку з втратою годувальника як особі, яка стала особою з інвалідністю до досягнення 18 років є протиправною.

Висновки за результатами розгляду справи

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено правомірність відмови у призначені позивачу пенсії у зв`язку з втратою годувальника як особі, яка стала особою з інвалідністю до досягнення 18 років.

Водночас, позивач у позові просить суд зобов`язати відповідача після призначення (перерахунку) пенсії виплачувати її у подальшому в перерахованому розмірі, однак вказана вимога є неналежним способом відновлення порушеного права, оскільки наразі відсутні підстави вважати, що відповідачем буде порушено його право в майбутньому. У зв`язку із зазначеним, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Судові витрати

Відповідно до ч.3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

У зв`язку із частковим задоволення позову, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань, пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись статтями 9, 14, 77, 78, 90, 139, 143, 241 - 246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні з 03.01.2023 року пенсії у зв`язку з втратою годувальника як особі, яка стала особою з інвалідністю до досягнення 18 років.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області з 03.01.2023 року призначити і виплатити ОСОБА_1 пенсію у зв`язку з втратою годувальника як особі, яка стала особою з інвалідністю до досягнення 18 років.

4. В решті позову відмовити.

5. Стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір, пропорційно задоволеним позовним вимогам, в сумі 536,80 грн згідно платіжної квитанції № 1 від 09.02.2023 року.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Найменування учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (58002, м.Чернівці, площа Центральна, 3, ).

Суддя Т.М. Брезіна