Справа № 580/8470/23
Суддя: Альона КАЛІНОВСЬКА
Дата ухвалення: 2023-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2023 року справа № 580/8470/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Каліновської А.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 20.03.2023 №23 про стягнення сум пенсії, виплачених надміру;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області в порядку, спосіб і строки, визначені чинним законодавством, здійснити повернення утриманих коштів з пенсії, ОСОБА_1 починаючи з квітня 2023 року в сумі 1680,07 грн за кожен місяць утримання.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач є пенсіонером та отримує пенсію по інвалідності відповідно до вимоги Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Вказує, що рішення відповідача про стягнення з позивача сум пенсії, виплачених надміру, є протиправним з огляду на те, що згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» надміру виплачені суми пенсії підлягають стягненню лише внаслідок зловживань з боку пенсіонера чи подання неправомірних відомостей, чого у даному випадку не було, оскільки поновлення позивача на службі в поліції та виплата середнього заробітку за час вимушеного прогулу .

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 20.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач у визначений судом строк відзив на позов не подав.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом із матеріалів справи встановлено, що відповідно до наказу Головного управління Національно поліції в Черкаській області від 19.02.2016 №27 о/с позивача звільнено з 14.01.2016 зі служби з посади старшого слідчого Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області.

Із 03.04.2019 позивачу встановлено ІІ групу інвалідності від захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції та з цієї дати позивачу призначено пенсію по інвалідності відповідно до вимоги Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22.09.2021 у справі №823/73/16 позов ОСОБА_1 задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Черкаській області №1 о/с від 04.01.2016 про звільнення ОСОБА_2 зі служби в Національній поліції з посади старшого слідчого Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області;

- визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Черкаській області №27 о/с від 19.02.2016 про внесення змін до наказу Головного управління Національної поліції в Черкаській області №1 о/с від 04.01.2016;

- визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Черкаській області № 154 о/с від 13.09.2016 про внесення змін до наказу Головного управління Національної поліції в Черкаській області №1 о/с від 04.01.2016 та №27 о/с від 19.02.2016;

- поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого слідчого Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області з 15.01.2016;

- зобов`язано Головне управління Національної поліції в Черкаській області () поінформувати Міністерство юстиції України про відкликання відомостей про застосування до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) заборон передбачених Законом України Про очищення влади;

- стягнуто з Головного управління Національної поліції в Черкаській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 331 027 (триста тридцять одна тисяча двадцять сім) грн 32 коп. з вирахуванням при виплаті встановлених податків та зборів;

- рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення середнього заробітку у межах суми стягнення за один місяць в сумі 5 067 (п`ять тисяч шістдесят сім) грн 92 коп. з вирахуванням при виплаті встановлених податків і зборів допущено до негайного виконання.

На виконання вищезазначеного рішення суду від 22.09.2021 у справі №823/73/16 Головним управлінням Національно поліції в Черкаській області винесено наказ від 24.09.22011 №274 о/с про поновлення позивача на службі в поліції.

Згідно ст. 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» виплату позивачу пенсії із 24.09.2021 припинено.

Відповідно до заяви позивача від 30.09.2021 та витягу із наказу ГУНП в Черкаській області від 28.09.2021 №284 о/с позивача звільнено зі служби в поліції, тому починаючи з 01.10.2021 поновлено виплату позивачу пенсії по інвалідності згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Наказом Головного управління Національно поліції в Черкаській області від 27.04.2022 №125 о/с скасовано пункт наказу ГУНП в Черкаській області від 19.02.2016 №27 о/с в частині звільнення позивача зі служби в поліції та внесено зміни в накази ГУНП в Черкаській області від 24.09.22011 №274 о/с та від 28.09.2021№284 о/с, зокрема, зазначено дату поновлення на службі в поліції 15.01.2016 та дату звільнення 30.09.2021.

Враховуючи, що позивача з 15.01.2016 було поновлено на службі в поліції та у подальшому її було звільнено зі служби 30.09.2021, тому Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області дійшло висновку, що з дати призначення позивачу пенсії по інвалідності із 03.04.2019 по 23.09.2021 позивач не мала права на пенсію згідно Закону №2262 та прийняло рішення про утримання надміру виплаченої пенсії за вищезазначений період у сумі 109864,12 грн, які з квітня 2023 утримуються з неї у розмірі 20% пенсії до повного погашення переплати.

Позивач вважає, що виплата пенсії у періоді, за який її поновлено на службі в поліції та виплачено середній заробіток за час вимушеного прогулу та відбулась не з її вини, а відтак, в неї не виникає обов`язку щодо її відшкодування, тому звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано, що статтею19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до преамбули Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі - Закон №2262), цей Закон визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Згідно абзаців 1 та 2 ст.2 Закону №2262 військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби. Пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі повторного прийняття їх на військову службу до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державної спеціальної служби транспорту, службу до Національної поліції, Служби судової охорони, органів та підрозділів цивільного захисту, податкової міліції та Державної кримінально-виконавчої служби України виплата пенсій на час їх служби припиняється. При наступному звільненні зі служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням загальної вислуги років на день останнього звільнення.

Судом встановлено, що відповідно до наказу Головного управління Національно поліції в Черкаській області від 19.02.2016 №27 о/с позивача звільнено з 14.01.2016 зі служби з посади старшого слідчого Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області. Із 03.04.2019 позивачу встановлено ІІ групу інвалідності від захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції та з цієї дати позивачу призначено пенсію по інвалідності відповідно до вимоги Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Згідно статті 60 Закону № 2262, пенсіонери зобов`язані повідомляти органам пенсійного забезпечення про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. В разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу пенсійного забезпечення заподіяну шкоду. Суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера (подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі його сім`ї тощо), можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень органу, який призначає пенсію, чи суду.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати. З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру: на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку зі смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. З усіх інших видів стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, визначає Порядок відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року №6-4 (далі Порядок №6-4).

Згідно з пунктом 3 цього Порядку №6-4 суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Тобто, вказаними нормами передбачено обов`язок позивача повідомляти відповідача про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати, за невиконання якого передбачено відповідальність.

З наведених правових норм слідує, що обов`язковою умовою стягнення надміру виплачених пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера та в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті у разі призначення її на підставі достовірних даних, формування яких не залежить від пенсіонера. В такому разі суми зайво виплаченої пенсії стягуються зі страхувальника.

Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 25.10.2016 (справа № 686/26486/14-а), не відступив від нього і Верховний Суд у постанові від 25.09.2018 (справа № 340/644/15-а).

Для цілей застосування ст. 50 Закону №1058 та ст. 60 Закону №2262 зловживання пенсіонера є формою умисного протиправного діяння, яке слід доводити відповідними доказами. Тягар доведення зловживання пенсіонера покладається на відповідний орган Пенсійного фонду, який про це стверджує.

Таким чином, відповідальність за достовірність даних, що враховуються при виплаті пенсії, а також обов`язок відшкодовувати надміру виплачені суми соціальних виплат, несуть пенсіонери - у разі неповідомлення органу пенсійного фонду про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати, а також страхувальники - внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів.

Отже, для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії, має достеменно встановити факт переплати пенсії у зв`язку із поданням недостовірних відомостей, що враховуються при її обчисленні, та з чиєї вини нараховано суми соціальних виплат у розмірі, що суперечить вимогам Закону.

Оцінюючи докази, що свідчать про можливе зловживання, слід виходити з презумпції дійсності документів, наданих для призначення пенсії, та презумпції добросовісності заявника. Ці презумпції може бути спростовано на підставі доказів, що доводять умисел заявника на отримання пенсії без законних для цього підстав.

Встановлені судом обставини свідчать, що причиною звернення стягнення на пенсію позивача надмірно виплачених йому сум пенсій, слугувало судове рішення про поновлення позивача на колишній посаді.

Так, судом встановлено, що призначення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області з 03.04.2019 позивачу пенсії по інвалідності у періоді після її звільнення зі служби в поліції та отримання нею пенсії поновлення на посаді, тобто до 24.09.2021 - відбулось на підставі закону та достовірних даних, наданих ОСОБА_1 та без її зловживань в розумінні ст. 50 Закону №10581.

Крім того, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області не зазначено, яку ж саме обставину повинна була повідомити ОСОБА_1 для того, щоб відповідач не вважав період отримання позивачем пенсії з 03.04.2019 по 23.09.2021 в сумі 109864,12 грн безпідставним.

При цьому, суд звертає увагу на те, що про своє поновлення на посаді ОСОБА_1 не мала змоги здогадатись та в об`єктивній дійсності дізнатися раніше 24.09.2021 (до прийняття рішення судом у справі №823/73/16).

Як встановлено судом та не спростовано відповідачем, жодних зловживань, які б призвели до виплати пенсій в більшому розмірі, з боку позивача допущено не було, такі зловживання відповідачем належними та допустимими доказами не доведено, а отже підстави для прийняття рішення щодо стягнення сум надміру виплаченої пенсії з пенсіонера у суб`єкта владних повноважень відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 107 Закону №1058-IV суми коштів, безпідставно стягнені органами Пенсійного фонду з юридичних і фізичних осіб, підлягають поверненню в триденний строк із дня прийняття рішення виконавчим органом Пенсійного фонду або судом про безпідставність їх стягнення, з одночасною сплатою нарахованої на ці суми пені, що визначається виходячи з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України.

З огляду на викладене, утримання коштів з пенсії ОСОБА_1 починаючи з квітня 2023 року в сумі 1680,07 грн за кожен місяць утримання є безпідставним, тому підлягають поверненню позивачу.

Враховуючи вищевикладені обставини, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити повністю.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на те, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України Про судовий збір та не надав доказів понесення інших судових витрат, то підстави для їх розподілу відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 72-78, 132-139, 242-245, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 20.03.2023 №23 про стягнення сум пенсії, виплачених надміру.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, ) у порядку, спосіб і строки, визначені чинним законодавством, здійснити повернення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) утриманих коштів з квітня 2023 року щомісячно у сумі 1680 (одна тисяча шістсот вісімдесят) грн 07 коп. за кожен місяць утримання з пенсії.

Розподіл судових витрат не здійснювати.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Альона КАЛІНОВСЬКА