Справа № 520/406/22
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2023-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2023 р. Справа № 520/406/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної служби з безпеки на транспорті на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.12.2022, головуючий суддя І інстанції: Заічко О.В., м. Харків, повний текст складено 30.12.22 по справі № 520/406/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛОС ШИПУВАТОГО"

до Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної служби з безпеки на транспорті

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Колос Шипуватого» (далі ТОВ «Колос Шипуватого», позивач) звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті (далі Слобожанське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки, відповідач), в якому просило суд скасувати постанову Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу № 302581 від 23.11.2021; стягнути з відповідача на користь ТОВ «Колос Шипуватого» судовий збір в розмірі 2270,00 за рахунок бюджетних асигнувань.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про протиправність оскаржуваної постанови, як такої, що складена за відсутності в діях позивача порушень ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» та відповідно підстав для притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки згідно з п. 11.3 глави 11 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.09.1997 № 363, товарно-транспортні накладні виписує саме замовник, яким відповідно до договору надання послуг по перевезенню від 11.01.2021 є ТОВ «Виробниче підприємство АГРОЛЄКС», а позивач, як перевізник не повинен нести відповідальність за відсутність в товаро-транспортній накладній № 246 від 11.10.2021 коду платника податків (вантажоодержувача та перевізника) згідно з Єдиним державним реєстром підприємств і організацій України. Також звернув увагу суду, що відповідачем під час проведення перевірки було встановлено лише неправильність складання товарно-транспортної накладної, яка на даний час не була визнана недійсною або скасована.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 30.12.2022 у справі № 520/406/22 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛОС ШИПУВАТОГО» (вул. Польова, буд. 17, с. Шипувате, Куп`янський район, Харківська область, 62651, ) до Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті (майдан Свободи,5, «Держпром», 6 під`їзд, 7 поверх м. Харків, 61022, ) про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу задоволено.

Скасовано постанову Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки державної служби України з безпеки на транспорті (майдан Свободи, б. 5, «Держпром», 6 під`їзд, 7 поверх, м. Харків, 61022, ) від 23.11.2021 № 302581 про застосування адміністративно - господарського штрафу до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛОС ШИПУВАТОГО» (вул. Польова, буд. 17, с. Шипувате, Куп`янський район, Харківська область, 62651, ) у розмірі 17000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень 00 коп.).

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛОС ШИПУВАТОГО» (вул. Польова, буд. 17, с. Шипувате, Куп`янський район, Харківська область, 62651, ) за рахунок бюджетних асигнувань Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки державної служби України з безпеки на транспорті (майдан Свободи, б. 5, «Держпром», 6 під`їзд, 7 поверх, м. Харків, 61022, ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійок).

Державна служба України з безпеки на транспорті (далі апелянт), не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, порушення судом норм процесуального та матеріального права, просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.12.2022 у справі № 520/406/22 та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги наполягала на правомірності оскаржуваної постанови, оскільки водій транспортного засобу марки MAN, д.р.н. НОМЕР_1 , з напівпричепом KAESSBOHRER, д.р.н. НОМЕР_2 під час проведення перевірки в порушення вимог ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» не пред`явив товарно-транспорту накладну, оформлену належним чином (відсутні обов`язкові реквізити), що зафіксовано відповідно в акті № 302551 від 11.10.2021, отже, здійснення перевезення позивачем вантажу відбулося за відсутності товарно-транспортної накладної. За таких обставин накладення на ТОВ «Колос Шипуватого» адміністративно-господарського штрафу згідно з вимогами абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» є правомірним. Повідомив, що у відповідності до вимог Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 (далі - Порядок № 1567) позивача рекомендованим листом від 16.11.2021 № 96600/3.1/24-21, який отримано 18.11.2021, було викликано для розгляду справи 23.01.2022 з 09.00 до 12.00; копію постанови від 23.01.2022 № 3025817 також було надіслано на адресу ТОВ «Колос Шипуватого» рекомендованим листом від 24.11.2021 № 99188/28.4/24-21.

Позивач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга задоволенню підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «КОЛОС ШИПУВАТОГО» зареєстроване, як юридична особа 18.04.2006, є сільськогосподарськім товариством.

Згідно з цивільно-правовим договором про оренду транспортних засобів від 02.05.2019, укладеним між орендодавцем ОСОБА_1 та орендарем ТОВ «КОЛОС ШИПУВАТОГО», орендодавець передає, а орендар приймає в користування транспортний засіб автомобіль марки МАN TGA 26.410 реєстраційний номер НОМЕР_2 . Крім того, договором № 110121-01Ю про надання послуг по перевезенню, який був складений 11.01.2021 року, ТОВ «Виробниче підприємство Агролекс»(як замовник) та ТОВ «КОЛОС ШИПУВАТОГО» (виконавець), передбачено, що виконавець зобов`язується надати послуги вантажного транспорту, а замовник зобов`язується за це надати встановлену плату.

11.10.2021 головним спеціалістом ВДК на автомобільному транспорті департаменту державного контролю на транспорті здійснено перевірку належного позивачу автомобіля МАN TGA 26.410 реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , в ході якої складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом за № 302551 від 11.10.2021, за висновком якого ТОВ «КОЛОС ШИПУВАТОГО» здійснено порушення у вигляді: перевезення вантажів за відсутності на момент перевірки документів, визначених статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме товарно-транспортної накладної або іншим визначеним законодавством документом на вантаж та зазначено, що у ТТН № 246 від 11.10.2021 не вказано код платника податків згідно з єдиним державним реєстром підприємств автомобільного перевезення, вантажоодержувача. Враховуючи, що саме перевізник не забезпечив водія транспортного засобу належним чином оформленою товарно-транспортною накладною, ТОВ «КОЛОС ШИПУВАТОГО» порушено вимоги ст. 48 Закону №2344-ІІІ, а саме, в графі "автомобільний перевізник" відсутній код ЄДРПОУ.

За наслідками розгляду акту від 11.10.2021 № 302551 відповідачем складено постанову від 23.11.2021 № 302581 про застосування адміністративно-господарського штрафу за порушення вимог ч. 1 абз. 3 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» в загальній сумі 17 000,00 гривень.

Позивач вважає дії відповідача неправомірними з огляду на те, що відповідно до Закону України «Про автомобільний транспорт» відповідальність повинен нести вантажовідправник, а не перевізник, стверджував про відсутність порушення в своїх діях порушення ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з неправомірності постанови Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки державної служби України з безпеки на транспорті № 302581 від 23.11.2021 про застосування адміністративно-господарського штрафу, оскільки Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих питань здійснення габаритно-вагового контролю" №1534-ІХ від 03.06.2021, яким доповнено статтю 48 Закону «Про автомобільний транспорт» абзацами 5-11 щодо визначення обов`язкових реквізитів товарно-транспортної накладної), набрав чинності 01.10.2021, а складання вантажовідправником товарно-транспортної накладної № 246 відбулося 11.10.2021, тобто через незначний проміжок часу. Крім того, не зазначення коду є незначним недоліком, допущеним вантажовідправником, а не позивачем, що не впливає на можливість ідентифікації вантажного перевезення та не є обставиною, яка підтверджує відсутність товаро-транспортної накладної під час здійснення перевезення.

Судом враховано, що законодавством прямо передбачений обов`язок вантажовідправника при оформленні товарно-транспортної накладної зазначати код ЄДРПОУ вантажоперевізника. Водночас, обов`язок автомобільного перевізника щодо оформлення товарно-транспортної накладної, або, як зазначив у позовній заяві позивач, здійснення контролю за правильністю оформлення вантажовідправником всіх відомостей, внесених до товарно-транспортної накладної, законодавством не передбачено. Отже, порушення автомобільного перевізника щодо не забезпечення водія належним чином оформленою товарно-транспортною накладною, що відповідає вимогам законодавства, відсутні. Окрім того, наказом Міністерства Інфраструктури України "Про затвердження змін до Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні" від 03.06.2019 № 413 затверджено форму товарно-транспортної накладної, відповідно до якої в графі "автомобільний перевізник" не міститься пункту для зазначення коду ЄДРПОУ автомобільного перевізника.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів зазначає, що позивачем та судом першої інстанції визначено відповідачем у даній справі Слобожанське міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб`єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, в тому числі державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм на автомобільному транспорті.

Державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Згідно п. 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 р. № 103 (далі - Положення № 103) Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра з відновлення України - Міністра розвитку громад, територій та інфраструктури (далі - Міністр) і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Пунктом 16 Положення № 103 визначено, що Укртрансбезпека є юридичною особою публічного права, має печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, власні бланки, рахунки в органах Казначейства.

Відповідно до п. 8 Положення № 103 Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 26 червня 2015 року № 592 "Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті" утворені як структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно Додатку 3, зокрема, Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 03 березня 2020 року № 196-р "Про оптимізацію діяльності територіальних органів Державної служби з безпеки на транспорті" вирішено погодитися з пропозицією Міністерства інфраструктури і Державної служби з безпеки на транспорті щодо утворення територіальних органів Державної служби з безпеки на транспорті як структурних підрозділів апарату Служби, реорганізувавши шляхом злиття відповідні територіальні органи зазначеної Служби за переліком згідно з додатком.

Так, у Додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України від 3 березня 2020 року № 196-р передбачено утворення територіального органу Укртрансбезпеки - Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, внаслідок реорганізації шляхом злиття Управління Укртрансбезпеки у Харківській області, Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області та Управління Укртрансбезпеки у Сумській області.

З наведеного слідує, що до складу Державної служби України з безпеки на транспорті входить, в тому числі Слобожанське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки.

Відповідно до ч. 3 ст. 43 КАС України здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їх посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам).

Колегія суддів зазначає, що Слобожанське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки є територіальним (структурним) підрозділом Державної служби України з безпеки на транспорті, та не є окремою юридичної особою, а тому відповідно до ст. 43 КАС України не має адміністративної процесуальної правосуб`єктності та не може виступати відповідачем по справі.

Натомість, належним відповідачем в даній справі є Державна служба України з безпеки на транспорті, що має статус юридичної особи.

Колегія суддів звертає увагу, що Державною службою України з безпеки на транспорті до суду першої інстанції було подано клопотання про заміну неналежного відповідача від 02.02.2022, в обґрунтування якого вказано, що Слобожанське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки на час виникнення спірних правовідносин не мало статусу юридичної особи та відповідного коду ЄДРПОУ, а було структурним підрозділом Державної служби України з безпеки на транспорті, а відтак останній не є належним відповідачем по справі та підлягає заміні.

Разом з цим, судом першої інстанції проігноровано вказане клопотання, заміна відповідача не здійснена, мотивів відхилення заявленого клопотання в оскаржуваному рішенні не викладено.

З огляду на викладене, враховуючи встановлені судом апеляційної інстанції обставини, колегія суддів приходить до висновку, що належним відповідачем по даній справі є Державна служба України з безпеки на транспорті.

З приводу наведеного, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 48 КАС України суд першої інстанції, встановивши, що з позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, може за згодою позивача та особи, якій належить право вимоги, допустити заміну первинного позивача належним позивачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Частиною 3 статті 48 КАС України передбачено, що якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні адміністративного позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави (ч. 4 ст. 48 КАС України).

Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. При цьому обов`язком суду першої інстанції є встановлення належності відповідачів та їх заміна у разі необхідності.

Колегія суддів зазначає, що позивач не завжди спроможний правильно визначити відповідача. Звертаючись до суду з адміністративним позовом, позивач вказує відповідачем особу, яка, на його думку, повинна відповідати за позовом, проте під час розгляду справи він може заявити клопотання про заміну неналежного відповідача належним. Заміна відповідача може відбутися за клопотанням не лише позивача, а й будь-якої іншої особи, яка бере участь у справі, у тому числі й за клопотанням самого відповідача, або навіть за ініціативою суду.

Особа, яка залучається до участі у справі у процесуальному статусі відповідача має процесуальні права та процесуальні обов`язки, визначені КАС України.

За правилами ч. 7 ст. 48 КАС України заміна відповідача допускається лише до ухвалення рішення судом першої інстанції, а суд апеляційної інстанції позбавлений процесуального права здійснювати заміну неналежної сторони по справі або залучати до участі у справі другого відповідача.

Зокрема, залучення такої особи на стадії апеляційного розгляду справи позбавило би залученого відповідача можливості користуватися своїми процесуальними правами, гарантованими КАС України в суді першої інстанції, що є порушенням принципу рівності сторін.

Така правова позиція щодо застосування норм процесуального права, зокрема, була висловлена Верховним Судом у постанові від 09.07.2020 у справі № 2040/5355/18.

Крім того, колегія суддів зауважує, що позовні вимоги заявляє позивач, водночас адміністративний суд може, якщо вважатиме за потрібне, застосувати інший, аніж той, який зазначив позивач, спосіб захисту його прав та інтересів, який не суперечитиме закону і забезпечуватиме їхній ефективний захист. Вибір/застосування способу захисту порушених прав та інтересів детермінується через призму суті порушеного (суб`єктивного) права в рамках правовідносин, з яких виник спір.

Тож результативним обраний спосіб захисту порушеного права (у контексті цього спору) буде тоді, коли існуватиме взаємозв`язок між порушенням (суб`єктивного права особи) та (дозволеним, прийнятним) способом його захисту, водночас останній сприятиме вичерпному його поновленню. Однією з умов для досягнення такого результату є визначення належного відповідача/відповідачів за позовом, адже від цього значною мірою теж залежить ефективність захисту порушеного права (втілена у процедурі виконання судового рішення).

З огляду на викладене, враховуючи предмет даного позову, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, в порушення вказаних вимог процесуального закону, вирішуючи спір не з`ясував належність відповідача у справі та не вирішив питання про залучення до участі у справі належного відповідача чи співвідповідача.

У зв`язку з чим, враховуючи відсутність у суду апеляційної повноважень на здійснення дій щодо заміни відповідача на належного або залучення в якості співвідповідача на стадії апеляційного перегляду справи, що унеможливлює дослідження таких обставин під час апеляційного перегляду справи, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, звернених до Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, не встановивши фактичні обставини, які мають значення для справи та не здійснивши заміну неналежної сторони, яка, в силу обмежень, встановлених статтею 48 КАС України, могла бути проведена виключно судом першої інстанції, допустив порушення норм процесуального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та відмови у задоволенні позову.

Крім того, суд першої інстанції, фактично задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі, що в розумінні п. 4 ч. 3 ст. 317 КАС України є порушенням норм процесуального права та обов`язковою підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Одночасно колегія суддів роз`яснює позивачу його право повторно звернутися з адміністративним позовом до належного відповідача.

При цьому, слід звернути увагу апелянта на те, що порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що полягало у не вирішенні питання заміни неналежного відповідача або залучення другого відповідача призвело до відмови у задоволенні позову саме з вищенаведених підстав та мотивів, що в свою чергу не свідчить про відсутність порушеного права позивача у спірних відносинах або про пропуск позивачем строку звернення до суду у разі звернення з адміністративним позовом до належного відповідача.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 4 ст. 241, ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Державної служби з безпеки на транспорті - задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.12.2022 по справі № 520/406/22 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛОС ШИПУВАТОГО" до Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної служби з безпеки на транспорті про визнання протиправним та скасування постанови .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді О.А. Спаскін С.П. Жигилій