Справа № 540/8532/21
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2023-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 540/8532/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС в Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі (код ЄДРПОУ ВП 43995495, місце знаходження: 73003, м. Херсон, пр.-т. Ушакова, 75) про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення, податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу, -

ВСТАНОВИВ:

До Херсонського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС в Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі (, місце знаходження: 73003, м. Херсон, пр.-т. Ушакова, 75), в якій позивач просить: визнати нечинним і скасувати: податкове повідомлення-рішення від 16.06.2021 року № 0-2103; податкову вимогу від 16.11.2021 року № 0 2111, а також рішення про опис майна у податкову заставу № 0-2111.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 11 січня 2022 року відкрито провадження в адміністративній справі за вказаним позовом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розпорядженням Верховного Суду від 18.03.2022 року № 11/0/9-22 про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Донецької, Харківської та Херсонської області), змінено підсудність судових справ Херсонського окружного адміністративного суду на Одеський окружний адміністративний суд та передано вказану справу до Одеського окружного адміністративного суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Одеського окружного адміністративного суду від 29.03.2023 року, справа № 540/8532/21 розподілена на суддю Юхтенко Л.Р.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 03.04.2023 року адміністративну справу № 540/8532/21 прийнято до провадження та продовжено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_1 є власником нерухомого майна, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , а також квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

В червні 2021 року через електронний кабінет платника податків ним отримано податкове повідомлення-рішення від 16.06.2021 року № 0-2103 щодо сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фіз.осіб, які є власниками об`єкту нерухомості 18010200 на суму 109397 грн. 65 коп. Зазначений податок був ним сплачений 05.07.2021 року.

Також позивач зазначив, що 15 листопада 2021 року Бехтерська сільська рада повідомила його про наявність податкової заборгованості по сплаті податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у сумі 273 315 грн. 72 коп.

Враховуючи той факт, що отримане Позивачем податкове повідомлення-рішення, сплачено, а інших податкових повідомлень-рішень не отримувалося і в електронному кабінеті платника податків не обліковувалося, ОСОБА_1 зроблено відповідний запит до Головного управління ДПС в Херсонській області, АР Крим та місті Севастополі про надання інформації щодо наявності заборгованості і підстави її виникнення (вх. від 16.11.2021 року № К/11844/ДНЗ).

16.12.2021 року позивачем отримано відповідь Головного управління ДПС в Херсонській області, АР Крим та місті Севастополі вих. № 6082/12/21-22-24-02, якою Позивачу повідомлялося про наявність заборгованості щодо сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фіз.осіб, які є власниками об`єкту нерухомості 18010200, яка виникла на підставі наступних податкових повідомлень- рішень:

податкове повідомлення-рішення від 16.06.2021 року № 0-2103 у сумі 82 182 грн. 40 коп. за 2017 рік;

податкове повідомлення-рішення від 16.06.2021 року № 0-2103 у сумі 91 546 грн. 02 коп. за 2018 рік;

податкове повідомлення-рішення від 16.06.2021 року № 0-2103 у сумі 99 597 грн. 30 коп. за 2019 рік.

Окрім того, 16.12.2021 року, окремо, Позивачем отримано податкова вимога від 16.11.2021 року № 0-2111 щодо сплати заборгованості податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фіз.осіб, які є власниками об`єкту нерухомості 18010200 у сумі 273 315 грн. 72 коп., а також рішення про опис майна у податкову заставу № 0-2111.

Позивач зазначив, що враховуючи наявність заборгованості за 2018-2019 року ним в добровільному порядку сплачено 91 546 грн. 02 коп. і 99 597 грн. 30 коп., відповідно.

Але, на думку позивача, податкове повідомлення-рішення від 16.06.2021 року № 0598192 2401-2103 винесено всупереч чинного законодавства України і сплаті не підлягає.

Так, позивач зазначає, що враховуючи вимоги п. 266.10.3. ст. 266 ПК України податкові зобов`язання щодо сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фіз.осіб, які є власниками об`єкту нерухомості 18010200 за 2017 рік можуть бути нараховані в будь-якому разі в строк до 01 липня 2021 року і надіслані Позивачу у порядку передбаченому ст. 42 ПК України.

Однак позивач стверджує, що податкове повідомлення-рішення за 2017 рік отримано лише 12 грудня 2021 року, тобто після спливу 1095 днів з моменту граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом.

Окрім цього, Позивач звертає увагу, що він має електронний кабінет платника податків і є суб`єктом електронного документообігу. Однак, податкове повідомлення-рішення від 16 червня 2021 року № 0-2103 до електронного кабінету не надходило, не зважаючи на те, що податкове повідомлення-рішення від 16.06.2021 року № 0-2103 за 2020 рік Позивачем отримано через електронний кабінет і сплачено у встановленому законом порядку.

У податковому повідомленні-рішенні від 16 червня 2021 року № 0 2103 зазначено адресу Позивача - АДРЕСА_4 , не зважаючи на те, що з 10 листопада 2010 року ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 і у відповідності п. 266.7.4 ст. 266 ПК України Відповідач повинен бути обізнаний щодо зазначеної адреси. Більш того, 24.05.2011 року Позивач зареєстрований в податкових органах фізичною особою-підприємцем із зазначенням його адреси: АДРЕСА_5 .

За таких обставин, позивач вважає, що Відповідачем також порушено вимоги п. 266.10.3. ст. 266 ПК України щодо строків нарахування зобов`язання.

До суду 13 квітня 2023 року від Головного управління ДПС в Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі (код ЄДРПОУ ВП 43995495) надійшло клопотання про заміну відповідача Головне управління ДПС в Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі () на його правонаступника - Головне управління ДПС в Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі (), як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України.

Ухвалою суду від 11 травня 2023 року клопотання представника відповідача про заміну сторони у справі, - задоволено.

У справі замінено відповідача - Головне управління ДПС в Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі () на його правонаступника - Головне управління ДПС в Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі(), як відокремленого підрозділу ДПС. Розгляд справи розпочато спочатку.

Копія цієї ухвали надіслана представнику позивача до електронного кабінету в системі Електронний суд та доставлена до електронного кабінету, що підтверджено відповідною довідкою від 12 травня 2023 року, та відповідачу надіслана на офіційну електрону адресу, та доставлена, що підтверджено відповідним звітом.

До суду від Головне управління ДПС в Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі (код ЄДРПОУ ВП 43995495), відзив на позовну заяву, не надходив.

До Херсонського окружного адміністративного суду надходив відзив на позовну заяву від Головного управління ДПС в Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі (), відповідно якого відповідач заперечує проти заявлених позовних вимог, вважає їх безпідставними, посилаючись на те, що за ОСОБА_1 , як за власником обліковується будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_6 , загальною площею 3573,9 м2 з 27.03.2012 року та квартира, яка розташована за адресою АДРЕСА_3 загальною площею 79,5 м2 з 24.05.2021 року.

Відповідно до підпункту 266.10.3. пункту 266.10 ст. 266 ПКУ податкове зобов`язання з цього податку може бути нараховано за податкові (звітні) періоди (роки) в межах строків, визначених пунктом 102.1 статті 102 цього Кодексу.

Згідно з пп.266.7.2 п.266.7 ст.266 ПКУ податкове/податкові повідомлення- рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Також відповідач зазначає, що контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 ст.102 даного кодексу, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим кодексом, не пізніше закінчення 1095 днів, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної п. 133.4 ст.133 ПКУ та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була подана пізніше,- за днем її фактичного подання.

Відповідач зазначив, що контролюючим органом 16.06.2021 сформовано три податкових повідомлення-рішення з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки №0-2103 у сумі 82 182,40 грн за 2017 рік, №0- 2103 у сумі 91 546,02 грн. за 2018 рік, №0-2103 у сумі 99 597,30 грн. за 2019 рік.

Відповідач вважає помилковими доводи позивача щодо порушення строку видання податкового повідомлення рішення, оскільки вимогами п. 522 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень ПКУ передбачено, що на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (СОVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.

Відповідач звертає увагу, що карантин діє досі.

Таким чином, перебіг строку для визначення податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2017 рік розпочався з 01.07.2018. З 18.03.2020 року його зупинено, отже станом на дату винесення ППР такий строк не сплив.

Виходячи з цього, строк формування та направлення податкового повідомлення-рішення за 2017 рік не був порушений.

Сам факт затримки контролюючим органом строків направлення податкових повідомлень-рішень не може бути підставою для звільнення платника податку від обов`язку щодо своєчасної сплати суми податку. Порушення строку направлення податкових повідомлень-рішень, не впливає на їх законність.

Також відповідач вважає безпідставними доводи позивача щодо неотримання оскаржуваного податкового повідомлення рішення, оскільки податкові повідомлення-рішення було направлено на адресу Позивача поштовим зв`язком рекомендованим листом (трек-номер766), які 24.07.2021 року було повернено відправнику з відміткою «за закінченням терміну зберігання», що підтверджується відбитком штемпелю на конверті.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представнику (п.42.1, п.42.2 ст. 42 ПКУ).

Щодо позовних вимог позивача про скасування рішення про опис майна у податкову заставу, відповідач зазначив, що як вбачається з даних інформаційної системи АІС «Податковий блок», в інтегрованій картці платника наявний податковий борг на загальну суму 82 182,40 грн. Лише після повного погашення даного боргу майно позивача буде звільнено з податкової застави.

Ухвалою суду від 30 червня 2023 року повторно витребувано від Головного управління ДПС в Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі належним чином оскаржувані рішення та зупинено провадження у справі до одержання витребуваних доказів.

На виконання ухвали суду від відповідача надійшли письмові пояснення (вхід. № 22670/23 від 07.07.2023 року), в яких відповідачем повідомлено суд, що надання витребуваних доказів не вбачається можливим у зв`язку з тим, що після деокупації частини Херсонської області та м. Херсон дислокацією Головного управління ДПС в Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі по теперішній час є м. Одеса, інвентаризація документів та майна в адміністративній будівлі станом на 10.04.2023 року не проведена у зв`язку з постійними обстрілами м. Херсон.

Також відповідачем повідомлено, що був здійснений запит до Головного управління ДПС в Полтавській області, за яким закріплено виконання повноважень Головного управління ДПС в Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі, визначених пп. 1,2,4-6,8,9,10,11, 14-21,23,25,31,38 положень про Головні управління ДПС, щодо надання витребуваних доказів.

На цей запит отримано лист Головного управління ДПС в Полтавській області від 17.04.2023 року, відповідно до якого згідно з даних інформаційних систем центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову політки за ОСОБА_1 станом на 16.11.2021 року наявний податковий борг в розмірі 273315,72 грн., з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості.

Згідно з розділу Податкові вимоги ІКС «Податковий блок», враховуючи наявність за ОСОБА_1 податкового боргу відповідно до ст. 59 Податкового кодексу України в автоматичному режимі Головним управлінням ДПС в Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі 16.11.2021 року сформовано податкову вимогу.

Також повідомлено, що враховуючи дані ІКС «Податковий блок» податкову вимогу № 0-2111 від 16.11.2021 року на суму 273315,72 грн направлено засобами поштового зв`язку за адресою: АДРЕСА_5 та вручено 16.12.2021.

До цього листа додана електронна копія податкової вимоги № 0-2111 від 16.11.2021 року, оскільки оригінали документів у Головного управління ДПС в Полтавській області відсутні.

Ухвалою суду від 05 жовтня 2023 року поновлено провадження у справі зі стадії, на якій було зупинено.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , та знятий з реєстрації 10 листопада 2010 року та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , що підтверджено паспортом громадянина України серія НОМЕР_2 .

Одночасно, суд встановив, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа підприємець з 24.05.2011 року, та місцем проживання фізичної особи підприємця є: АДРЕСА_5 , що підтверджено Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Також відповідно до довідки про взяття на облік платника податків ОСОБА_1 узятий на облік в органах державної податкової служби за тією самою адресою.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майно, ОСОБА_1 є власником нерухомого майна, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , з 27.03.2012 року, а також квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 з 24.05.2021 року.

Суд встановив, що Головним управлінням ДПС в Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі 16.06.2021 сформовано податкові повідомлення-рішення з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки №0-2103 у сумі 82 182,40 грн за 2017 рік, №0- 2103 у сумі 91 546,02 грн. за 2018 рік, №0-2103 у сумі 99 597,30 грн. за 2019 рік, № 0-2103 у сумі 109397,65 грн. за 2020 рік.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що ці податкові повідомлення-рішення були надіслані позивачу за його податковою адресою.

ОСОБА_1 зроблено відповідний запит до Головного управління ДПС в Херсонській області, АР Крим та місті Севастополі про надання інформації щодо наявності заборгованості і підстави її виникнення (вх. від 16.11.2021 року № К/11844/ДНЗ), та отримано відповідь Головного управління ДПС в Херсонській області, АР Крим та місті Севастополі вих. № 6082/12/21-22-24-02 від 09.12.2021 року, якою позивачу повідомлялося про наявність заборгованості щодо сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фіз.осіб, які є власниками об`єкту нерухомості 18010200, яка виникла на підставі вищезазначених податкових повідомлень- рішень.

Також позивач зазначив, що 16.12.2021 року він отримав податкову вимогу від 16.11.2021 року № 0-2111 щодо сплати заборгованості податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фіз.осіб, які є власниками об`єкту нерухомості 18010200 у сумі 273 315 грн. 72 коп., а також рішення про опис майна у податкову заставу № 0-2111.

Суд встановив, що позивач оплатив заборгованість з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2018-2020 роки, що підтверджено відповідними квитанціями.

Проте позивач не погоджується з податковим повідомленням-рішенням з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки №0-2103 у сумі 82 182,40 грн, податковою вимогою та рішенням про опис майна у податкову заставу, у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, з огляду на таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено).

Аналізуючи правомірність прийняття оскаржуваного рішення, що є змістом правовідносин у цій справі, відповідно до приписів ст. 2 КАС України, суд виходить із застосування таких норм матеріального права.

Так, спірні правовідносини врегульовано нормами Податкового кодексу України (далі ПК України).

Згідно з пп. 15.1 -15.2 ст. 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Кожний з платників податків може бути платником податку за одним або кількома податками та зборами.

Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п. 36.1 ст. 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідно до пп. 266.1.1. п. 266.1. ст. 266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Суд встановив, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майно, ОСОБА_1 є власником нерухомого майна, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , з 27.03.2012 року, а також квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 з 24.05.2021 року.

Позивач не заперечує, що він є платником податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фіз.осіб, які є власниками об`єкту нерухомості за 2017 рік.

Але позивач вважає, що відповідачем пропущено строк формування та направлення на його адресу податкового повідомлення-рішення про сплату ним податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фіз.осіб, які є власниками об`єкту нерухомості за 2017 рік.

Відповідач заперечує щодо пропуску строку нарахування податкового зобов`язання, посилаючись на дотримання строку, встановленого ст. 102 ПК України та на запроваджений карантин.

Надаючи оцінку доводам та запереченням сторін, суд застосовуючи нижче вказані норми матеріального права доходить такого висновку.

Так, відповідно до пп. 266.7.1. п. 266.7. ст. 266 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у порядку встановленому цим пунктом кодексу.

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, разом з детальним розрахунком суми/сум податку, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком) (пп. 266.7.2. п. 266.7. ст. 266 ПК України).

Пункт 266.10. ст. 266 ПК України регулює питання строки сплати податку.

Відповідно до пп. 266.10.1. податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується: а) фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Згідно з пп. 266.10.2. п. 266.10. ст. 266 ПК України, у разі якщо контролюючий орган не надіслав (не вручив) податкове/податкові повідомлення-рішення у строки, встановлені підпунктом 266.7.2 пункту 266.7 цієї статті, фізичні особи звільняються від відповідальності, передбаченої цим Кодексом за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання.

Відповідно до пп. 266.10.3. п. 266.10. ст. 266 ПК України податкове зобов`язання з цього податку може бути нараховано за податкові (звітні) періоди (роки) в межах строків, визначених пунктом 102.1 статті 102 цього Кодексу.

Відповідно до п. 102.1. ст. 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 39--2 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Повертаючись до обставин у цій справі, суд зазначає, що позивачу податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фіз.осіб, які є власниками об`єкту нерухомості за 2017 рік мав бути нарахований відповідачем до 01 липня 2018 року.

У разі ненарахування контролюючим органом податку в межах цього періоду, тобто до 01 липня 2018 року за 2017 рік, то платник податку звільняється від відповідальності, передбаченої цим Кодексом за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання відповідно до пп. 266.10.2. п. 266.10. ст. 266 ПК України, тобто до такого платника податку не може бути застосовані штрафні санкції за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання.

Разом з цим несвоєчасне нарахування контролюючим органом податкове зобов`язання не звільняє платника податку безпосередньо від цього зобов`язання та від його сплати.

За приписами пп. 266.10.3. п. 266.10. ст. 266 ПК України податкове зобов`язання з цього податку може бути нараховано за податкові (звітні) періоди (роки) в межах строків, визначених пунктом 102.1 статті 102 цього Кодексу.

Тобто, у контролюючого органу є право на нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фіз.осіб, які є власниками об`єкту нерухомості за 2017 рік до 01 липня 2021 року.

Суд встановив, що Головним управлінням ДПС в Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі 16.06.2021 сформовано податкові повідомлення-рішення з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки №0-2103 у сумі 82 182,40 грн за 2017 рік, №0- 2103 у сумі 91 546,02 грн. за 2018 рік, №0-2103 у сумі 99 597,30 грн. за 2019 рік, № 0-2103 у сумі 109397,65 грн. за 2020 рік.

Формування цих податкових повідомлень-рішень підтверджено відомостями ІКС «Податковий блок», що підтверджено листом Головного управління ДПС у Полтавській області «Про надання інформації» від 17.04.2023 року.

Також суд погоджується з доводами відповідача, відповідно до п. 522 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень ПКУ, на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (СОVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.

За таких встановлених судом обставин суд доходить висновку, що Головним управлінням ДПС в Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі 16.06.2021 року правомірно в межах встановленого ст. 102 ПК України строку сформовано податкове повідомлення-рішення з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки №0-2103 у сумі 82 182,40 грн за 2017 рік.

Стосовно доводів позивача, що у податковому повідомленні-рішенні від 16 червня 2021 року № 0 2103 зазначено адресу Позивача - АДРЕСА_4 , не зважаючи на те, що з 10 листопада 2010 року ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 і у відповідності п. 266.7.4 ст. 266 ПК України Відповідач повинен бути обізнаний щодо зазначеної адреси, та з 24.05.2011 року Позивач зареєстрований в податкових органах фізичною особою-підприємцем із зазначенням його адреси: АДРЕСА_5 , суд зазначає таке.

Згідно з пунктами 42.1, 42.2 статті 42 ПК України податкові повідомлення-рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Пунктом 58.3 статті 58 ПК України передбачено, що податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 45.1 статті 45 ПК України податковою адресою платника податків-фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.

Суд встановив, що з 10 листопада 2010 року ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5

У податковому повідомленні-рішенні від 16 червня 2021 року № 0 2103 дійсно зазначено попередню адресу Позивача - АДРЕСА_4 .

До відзиву на позовну заяву відповідачем додано докази направлення вказаного податкового повідомлення рішення на АДРЕСА_4 та докази повернення контролюючому органу з відміткою пошти «за закінченням зберігання», 24.07.2021 року.

Оцінюючи надані докази, суд доходить висновку, що направлення податкового повідомлення рішення на попередню адресу реєстрації місця проживання не є підставою для скасування податкового повідомлення рішення та визнання податкового обов`язку такого, що не підлягає виконанню, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 70.7 статті 70 ПК України фізичні особи-платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, визначеними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 04 червня 2020 року у справі № 826/11455/15, невиконання платником податків обов`язку щодо повідомлення контролюючого органу про зміну податкової адреси позбавляє його можливості посилатися у спорі з контролюючим органом, що документи, правомірності яких стосується спір, не були йому вручені, якщо буде встановлено, що документи були направлені в установленому законом порядку на його податкову адресу, навіть у випадку повернення цих документів підприємством поштового зв`язку через неможливість їх вручення. Однак, цей наслідок не може бути поширений на випадок, коли контролюючий орган володіє достовірною інформацією про зміну платником місця проживання.

Разом з цим суду не надано доказів інформування позивача контролюючий орган про зміну своїх персональних даних як платника податку фізичної особи.

Тому наведені позивачем доводи не є підставою для визнання протиправними та скасування оскаржуваного податкового повідомлення рішення.

Також відхиляються доводи позивача щодо наявності сумніву у формуванні податкового повідомлення-рішення № 0-2103 саме 16.06.2021 року, оскільки такі сумніви позивача спростовуються наданими відповідачем доказами щодо направлення цього податкового повідомлення рішення поштою на адресу позивача та поверненням поштового відправлення до контролюючого органу, 24.07.2021 року.

За таких встановлених судом обставин суд доходить висновку, що у відповідача були наявні правові підстави для нарахування позивачу податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фіз.осіб, які є власниками об`єкту нерухомості за 2017 рік шляхом формування податкового повідомлення-рішення № 0-2103 саме 16.06.2021 року, неправильне визначення податкової адреси у податковому повідомленні-рішенні не може бути безумовною підставою для визнання цього податкового повідомлення-рішення протиправним, а тому суд доходить висновку, що позовні вимоги про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення від 16.06.2021 року № 0-2103 є безпідставними та необґрунтованими, у зв`язку з чим не належать задоволенню.

Щодо позовних вимог про визнання нечинним і скасування податкової вимоги від 16.11.2021 року № 0 2111 та рішення про опис майна у податкову заставу № 0-2111, суд зазначає таке.

Відповідно до п. 59.1. ст. 59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога разом з детальним розрахунком суми податкового боргу надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу (п. 59.3 ст. 59 ПК України).

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Суд встановив, що відповідно до даних інформаційних систем центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову політику за ОСОБА_1 станом на 16.11.2021 року був наявний податковий борг в розмірі 273315,72 грн., з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості.

Згідно з розділу Податкові вимоги ІКС «Податковий блок», враховуючи наявність за ОСОБА_1 податкового боргу відповідно до ст. 59 Податкового кодексу України в автоматичному режимі Головним управлінням ДПС в Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі 16.11.2021 року сформовано податкову вимогу, яку направлено засобами поштового зв`язку за адресою: АДРЕСА_5 та вручено 16.12.2021.

Враховуючи, що наявність податкового боргу за ОСОБА_1 станом на 16.11.2021 року та правомірність податкового повідомлення-рішення від 16.06.2021 року № 0-2103 підтверджено встановленими судом обставинами по справі, суд доходить висновку, що відповідачем правомірно було сформовано податкову вимогу від 16.11.2021 року № 0 2111.

Стосовно позовних вимог про визнання нечинним і скасування рішення про опис майна у податкову заставу № 0-2111, суд зазначає таке.

Відповідно до п.п. 89.1.2. п. 89.1. ст. 89 ПК України право податкової застави виникає: у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Згідно п. 89.3. ст. 89 ПК України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг.

Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

З урахуванням того, що у позивача виник податковий борг, суд доходить висновку, що відповідачем правомірно прийнято рішення про опис майна у податкову заставу.

Таким чином, суд доходить висновку, що позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення про опис майна у податкову заставу № 0-2111 є безпідставними та не належать задоволенню.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві вимоги позивача є необґрунтованими, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Щодо судового збору, то відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки у задоволенні позову відмовлено, сплачений позивачем судовий збір поверненню не підлягає.

У зв`язку з тим, що судові витрати пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз в цій справі відсутні, жодні судові витрати не належать стягненню з позивача на користь відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС в Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі (код ЄДРПОУ ВП 43995495, місце знаходження: 73003, м. Херсон, пр.-т. Ушакова, 75) про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення, податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко

.