Справа № 442/6014/23
Суддя: Курус Р. І.
Дата ухвалення: 2023-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 442/6014/23
Провадження № 2-а/442/75/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2023 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої - судді - Курус Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Дрогобицького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

з участю секретаря судового засідання - Федишин Б.І.,

представника відповідача Дмитріва А.,

в с т а н о в и в :

28.08.2023 позивач звернувся до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області із адміністративним позовом до Дрогобицького РТЦК та СП, в якому просить скасувати постанову №1013 винесену начальником Дрогобицького РТЦК та СП М.Лисаком по справі про адміністративне правопорушення від 07.06.2023 у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, поновивши йому строк на оскарження такої постанови, оскільки про її винесення йому стало відомо лише 25.08.2023. Судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, просить покласти на відповідача.

Ухвалою від 29.08.2023 відкрито провадження в адміністративній справі, призначено розгляд справи на 14.09.2023, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву до 14.09.2023.

12.09.2023 відповідачем подано відзив на позовну заяву та докази направлення такого позивачу.

14.09.2023, за клопотанням представника позивача, яка була присутня в судовому засіданні та виявила бажання подати відповідь на відзив, розгляд справи відкладено на узгоджену з представником позивача дату - 03.10.2023 о 9.30 год.

02.10.2023 від позивача надійшло клопотання, в якому він просив розгляд справи відкласти у зв`язку з хворобою його представника.

03.10.2023 розгляд справи відкладено, у зв`язку з неявкою позивача та його представника, на 09.10.2023, про що належним чином повідомлено представника позивача (а.с. 32).

У засідання 09.10.2023 року з`явився представник відповідача, позивач в судове засідання не з`явився та не забезпечив участь повноважного представника, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце його проведення (а.с. 32).

З огляду на зазначене представник відповідача заявив клопотання про залишення позову без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача та його представника в судове засідання.

Вислухавши думку представника відповідача, перевіривши матеріали справи, суд доходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

У статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Статтею 6 Конвенції встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами ст. 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Разом з тим, відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява №3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Так, позивачем 28.08.2023 пред`явлено до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області даний позов.

Як зазначено вище, позивач та його представник до суду двічі (03.10.2023 та 09.10.2023) не з`явились, позивачем та його представником подано клопотання про відкладення розгляду справи, проте, зазначені у клопотанні причини неявки визнано судом неповажними.

Враховуючи вище наведене, суд, з врахуванням ст. ст. 2, 5, 44 КАС України, вважає за необхідне зазначити, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави, зокрема шляхом встановлення певної процедури розгляду справи.

Принципи адміністративного процесу змагальність та диспозитивність надають кожному учаснику процесу можливість самостійно розпоряджатися наданими йому законом процесуальними правами, в тому числі і правом брати участь в судових засіданнях.

З системного аналізу п. 2 ч. 2, ч. 5 ст. 205, п. 4 ч. 1 ст. 240 КАС України вбачається те, що законодавець безпосередньо пов`язує участь позивача в судових засіданнях з рухом судового процесу. Дії суду залежать від дій позивача.

Неявка позивача в судове засідання є його волевиявленням, проявом дії принципу диспозитивності.

В цьому контексті повторна неявка належним чином повідомленого позивача є конклюдентними діями, якими робиться заява про залишення позову без розгляду, а також є правовим наслідком нездійснення позивачем права брати участь у судовому засіданні. Таким чином законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився у судове засідання, так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти.

Відтак, суд вважає за доцільне зазначити, що процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності адміністративного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

За таких обставин, суд вважає за необхідне зазначити, що правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача, вищенаведене повністю узгоджується з Постановою Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13.

Ураховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивач та його представник у судове засідання повторно не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, із заявою про розгляд справи за відсутності позивача до суду не звертались, а за відсутності позивача розгляд справи з урахуванням її обставин є неможливий, а відтак позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст.240-243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Дрогобицького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про скасування постанови про адміністративне правопорушення залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 299 цього Кодексу.

Дата складення ухвали суду 09 жовтня 2023 року.

Суддя Курус Р.І.