Справа № 750/10644/23
Суддя: Карапута Л. В.
Дата ухвалення: 2023-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/750/107/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2023 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

судді Карапута Л.В.,

секретаря Прохоренко А.В.,

за участі позивача, представника позивача Чикилевської О.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Чернігівського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

18.07.2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Чернігівського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому просить скасувати постанову № 298 від 10 липня 2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, згідно якої позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі

5 100,00 грн, а провадження у справі закрити за відсутністю складу правопорушення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що зазначеною постановою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він не з`явився за викликом до Чернігівського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки, чим порушив вимоги абзацу 1 частини першої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Позивач зазначає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення штрафу є незаконною, оскільки дійсно 10.04.2023 року йому було вручено повістку, однак не міг з`явитися до Чернігівського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки, оскільки мав закритий перелом грудини і проходив лікування та здійснював догляд за батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інвалідом першої групи, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений частиною другою статті 210-1 КУпАП.

Ухвалою судді від 03.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали. Позивач пояснив, що протокол про адміністративне правопорушення підписав 09.07.2023 року та був повідомлений про розгляд справи про адміністративне правопорушення, що відбудеться 10 липня 2023 року о 9 год. 00 хв., проте з`явився до Чернігівського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки 10.07.2023 року не о 09-00 год., а о 10-00 год. та йому було вручено постанову № 298.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщався в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що постановою за справою про адміністративне правопорушення від 10.07.2023 № 298 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 210-1 КУпАП та накладено штраф в розмірі 5100,00 грн.

Зі змісту даної постанови убачається, що ОСОБА_1 не з`явився за викликом до Чернігівського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки для визначення призначення на особливий період, чим порушив вимоги абзацу 1 частини першої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (а.с. 10).

Вважаючи протиправною постанову за справою про адміністративне правопорушення від 10.07.2023 № 298 позивач звернувся до суду з даним позовом.

Аналогічний зміст адміністративного правопорушення наведений у протоколі про адміністративне правопорушення за частиною другою статті 210-1 КУпАП від 09.07.2023, складений начальником територіального центру комплектування та соціальної підтримки Чернігівського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки ОСОБА_3 .

Як убачається із зазначеного протоколу, 09.07.2023 о 21 год. 40 хв. було встановлено, що громадянин України, запасу, ОСОБА_1 , 1987 року народження, що зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 , на виконання Указу Президента України № 255/2023 від 01.05.2023 під час проведення мобілізації не з`явився за викликом до Чернігівського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки (де перебуває на обліку), про що був проінформований, чим порушив вимоги абзацу 1 частини першої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 2101 КУпАП.

Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За приписом статті 7 КАС України, суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Суд вважає за необхідне зазначити, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Елементами верховенства права є принцип рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці. Принцип правової визначеності означає, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями.

КУпАП закріплено низку гарантій забезпечення прав суб`єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності з конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту особи.

Згідно положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідальність за частиною другою статті 210-1 КУпАП настає у разі порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, вчиненні в особливий період.

Правила військового обліку визначені у Додатку № 1 до Порядку організації і ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №921 від 07.12.2016 (далі за текстом - Правила) на виконання вимог частини п`ятої статті 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Згідно із пунктом 1 Правил призовники і військовозобов`язані повинні:

- перебувати на військовому обліку за місцем проживання у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані СБУ - у Центральному управлінні або регіональних органах СБУ), за місцем роботи (навчання) на підприємствах, в установах, організаціях, виконавчих комітетах сільських, селищних та міських рад, а також у разі тимчасового вибуття за межі України за місцем консульського обліку в дипломатичних установах України;

- прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (органів СБУ) на збірні пункти, призовні дільниці у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках або розпорядженнях районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (органів СБУ)), для взяття на військовий облік та визначення призначення на воєнний час, оформлення військово-облікових документів, приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних;

- не змінювати місце фактичного проживання (перебування) з моменту оголошення мобілізації, а у воєнний час не виїжджати з місця проживання без дозволу керівника територіального центру комплектування та соціальної підтримки районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, відповідних керівників СБУ або Служби зовнішньої розвідки;

- проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки;

- проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;

- особисто у семиденний строк прибувати до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (органів СБУ) з паспортом громадянина України і військово-обліковими документами для зняття з військового обліку в разі вибуття в іншу місцевість до нового місця проживання, у службові відрядження, на навчання, у відпустку чи на лікування (строком понад три місяці за межі України), у разі зміни місця проживання в межах міста з переїздом на територію іншого адміністративного району;

- особисто повідомляти у семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи і посади;

- негайно повідомляти районним (міським) територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки (органам СБУ) за місцем військового обліку про втрату військово-облікового документа;

- подавати щороку до 1 жовтня до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки документи, що підтверджують право призовників на відстрочку від призову на строкову військову службу.

Як убачається із постанови за справою про адміністративне правопорушення від 10.07.2023, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною другою статті 210-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5100,00 грн (а.с.10).

Судом також встановлено, що відповідно до оскаржуваної постанови вина особи підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 09.07.2023, де у графі пояснень позивач зазначив, що не з`являвся до Чернігівського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки у зв`язку з тим, що не знав, що треба з`явитись. При цьому заяви, клопотання у ОСОБА_1 були відсутні.

В своєму позові позивач підтвердив, що 10.04.2023 року йому було дійсно вручено повістку про виклик до Чернігівського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Суд вважає, що оспорювана постанова про накладення адміністративного стягнення є правомірною, і підстав для її скасування не вбачає, обставини вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджені наявними матеріалами справи, при цьому довідка з травмпункту Чернігівської міської лікарні №2 підтверджує лише факт звернення позивача до лікаря 27.03.2023 року, а здійснення догляду позивача за батьком - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який згідно довідки МСЕК є інвалідом першої групи, не є поважними причинами неявки до Чернігівського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Дослідивши в сукупності всі надані у справі докази, суд вважає, що відповідач при прийнятті рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності діяв у відповідності до вимог чинного законодавства, належним чином оцінив обставини справи, розглянув справу про адміністративне правопорушення у порядку, що визначений КУпАП, прийняв рішення, яке відповідає вимогам Закону, а тому суд вважає прийняте рішення законним та обґрунтованим, підстав для задоволення позовних вимог і його скасування не вбачає.

Ураховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що позивачу було відомо про дату та час, коли йому необхідно з`явитися до Чернігівського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки та він з`явився за викликом проте не в установлений час, тому в задоволеннгі позову ОСОБА_1 до Чернігівського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 72, 77, 241-246, 255, 286, 292, 295 КАС України, суд

в и р і ш и в :

в задоволенні позову ОСОБА_1 до Чернігівського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Л.В. Карапута