Справа № 639/3292/23
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2023-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2023 р.Справа № 639/3292/23

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бартош Н.С.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Подобайло З.Г. ,

за участю секретаря судового засідання Дуднік Н.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова (головуючий І інстанції Гаврилюк С.М.) від 12.07.2023 року по справі № 639/3292/23

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова із позовною заявою, в якій просив:

скасувати постанову інспектора 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України старшого лейтенанта поліції Дорошка Андрія Юрійовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 19.06.2023 серії ЕАС № 7190587 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 510,00 грн;

закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення;

стягнути з відповідача на користь позивача суму судового збору у розмірі 536,80 грн;

постановити окрему ухвалу в порядку ч. 1 ст. 249 КАС України.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 510,00 грн за те, що 15.06.2023 о 21-30 год. в м. Харкові на перехресті вул. Конєва з вул. Мала Гончарівська, позивач, керуючи транспортним засобом Volvo S-40 номерний знак НОМЕР_1 , після ввімкнення сигналу світлофора, що дозволяє рух, не дав дорогу пішоходам, які закінчували перехід, чим порушив вимоги п. 16.5 ПДР України. На думку позивача дана постанова є протиправною, винесена з порушенням норм процесуального та адміністративного права і підлягає скасуванню. Вказав, що 15.06.2023 о 21-30 год. він керував транспортним засобом Volvo S-40 номерний знак НОМЕР_1 та рухався по непарній стороні вул. Конєва в м. Харкові в напрямку вул. Мала Гончарівська. До транспортного засобу, яким керував позивач, наблизився транспортний засіб патрульної поліції з увімкненим проблисковим маячком червоного кольору, та згідно з вимогами п.3.2 ПДР України позивач зупинив транспортний засіб біля правого краю проїзної частини за адресою: м. Харків, вул. Конєва, 9. До транспортного засобу наблизився інспектор поліції ОСОБА_2 , який повідомив, що позивач порушив Правила дорожнього руху, а тому стосовно позивача інспектор починає розгляд справи про адміністративне правопорушення. На вимогу позивача пред`явити службове посвідчення без зайвих предметів, що заважають ознайомитися з викладеною в ньому інформацією, старший лейтенант поліції ОСОБА_2 категорично відмовився. Позивачем було заявлено відвід лейтенанту поліції Дорошку А.Ю. від розгляду справи про адміністративне правопорушення, але останній повідомив, що таке в адміністративному судочинстві не передбачено та продовжив розгляд справи, звинуватив позивача в порушенні ПДР України, а саме, що позивач не дав дорогу пішоходам, які закінчували перехід. Позивач стверджує, що 15.06.2023 о 21-30 год. він на перехресті вул. Конєва з вул. Мала Гончарівська не перебував ні як водій, ні як пішохід, ні як будь-який інший учасник дорожнього руху, ПДР України він не порушував, адміністративне правопорушення не вчиняв. Зазначив, що 15.06.2023 о 21-30 год. він, керуючи автомобілем, проїхав від кінця з вул. Конєва, повернув ліворуч та продовжив рух по непарній стороні вул. Конєва в напрямку вул. Малої Гончарівської та був зупинений працівником поліції за адресою: м. Харків, вул. Конєва, 9. Перехрестя вул. Конєва з вул. Мала Гончарівка є нерегульованим, а п. 16.5 ПДР України встановлює вимоги до учасників дорожнього руху щодо регульованого перехрестя. Позивач надав клопотання про перенесення розгляду справи, оскільки потребував юридичної допомоги, розгляд справи за його клопотанням перенесено на 8-му годину 19.06.2023, та позивачем знову заявлено відвід старшому лейтенанту поліції Дорошку А.Ю. від розгляду справи з огляду на його упередженість та необ`єктивність. Проте, відповідач продовжив розгляд справи, заяву позивача про видачу копії файлу відеозапису з місця події не задовольнив. Позивач з рішенням інспектора не погоджується, вважає себе невинним та просив суд постановити окрему ухвалу, яку направити відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.07.2023 року по справі № 639/3292/23 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягає на законності рішення суду першої інстанції, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

При цьому, відповідачем заявлене клопотання про продовження строку на подання відзиву на апеляційну скаргу, в якому він посилається на те, що ДПП бере участь у судових справах в порядку самопредставництва через уповноважених працівників підрозділів правового забезпечення територіальних (відокремлених) підрозділів. Фактичне представництво ДПП у цій справі здійснюється працівниками відділу правового забезпечення управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції (далі - УПП в Харківській області ДПП). Вказує, що представником відповідача вживалися заходи щодо оформлення службової документації з метою отримання всіх відомостей, які необхідно подати до суду, у зв`язку з чим після отримання необхідних відомостей та документів вжито заходів щодо підготовки відзиву. Разом з цим, необхідно було сформувати правову позицію щодо оскаржуваного питання, підготувати додатки, які долучені до відзиву на позовну заяву, та направити їх позивачу.

Відповідно до ч. 2, 6 ст. 121 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи наведені заявником обставини, скорочені строки розгляду цієї категорії справ, незначний пропуск строку на подання відзиву на апеляційну скаргу, направленість дій представника відповідача щодо подання відзиву на апеляційну скаргу, суд дійшов висновку про наявність підстав для продовження строку надання відзиву на апеляційну скаргу у цій справі.

За правилами ч. 1 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 268 КАС України у справах, визначених, зокрема ст. 286 КАС України, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Сторони про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи у відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та відзив на неї, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАС № 7190587 від 19.06.2023, складеною 19.06.2023 о 08:32 за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 26 інспектором 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України старшим лейтенантом поліції Дорошком Андрієм Юрійовичем, до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП притягнуто ОСОБА_1 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Згідно копії цієї постанови, ОСОБА_1 15.06.2023 о 21 год. 30 хв. в м. Харкові, керуючи транспортним засобом Volvo S-40 номерний знак НОМЕР_1 , під час проїзду перехрестя вул. Конєва з вул. Мала Гончарівська після ввімкнення сигналу світлофору, що дозволяє рух, не дав дорогу пішоходам, які закінчували перехід, чим порушив п. 16.5 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. До постанови додано: відео з реєстраторів 475070, 471 219, YI DashCam, клопотання, повідомлення (а.с. 8-9).

Не погодившись з винесеною постановою, позивач звернувся до суду першої інстанції із вищевказаними позовними вимогами.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов до висновку, що позивачем не доведено наявності порушень суб`єктом владних повноважень процедури прийняття оскаржуваного рішення, які б могли вплинути на кінцевий результат розгляду відповідачем питання про притягнення позивача до відповідальності. В свою чергу, аналіз норм права та досліджені під час розгляду справи докази дають підстави для висновку про законність і правомірність дій відповідача з винесення оскаржуваної позивачем постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В доводах апеляційної скарги позивач по справі послався на те, що поліцейським, який здійснював розгляд справи, на вимогу позивача, не було пред`явлено посвідчення поліцейського, натомість, для ознайомлення надавався предмет, схожий на шкіряний гаманець, що перешкоджало водію ознайомитися зі змістом посвідчення. Вказує, що посилання суду першої інстанції на те, в оскаржуваній постанові про вчинення адміністративного правопорушення допущена описка у найменуванні вулиці, а саме «Мала Гончарівська» замість «Велика Гончарівська», яка за доведеності факту вчинення такого правопорушення не може бути підставою для скасування оскаржуваної постанови є помилковими, оскільки невідповідність місця вчинення адміністративного правопорушення зазначеному поліцейським в оскаржуваній постанові доданим до постанови доказам виникла не внаслідок механічної помилки при складанні постанови а внаслідок неналежного встановлення обставин справи. Зазначає, що окрім службового планшетного пристрою (технічні характеристики якого представником позивача необґрунтовано визначені відповідно до характеристик наявних на масовому ринку мобільних пристроїв), УПП в Харківській області ДПП використовує відео реєстратори, в яких разом з функцією аудіо та відео запису забезпечено визначення географічних координат вбудованим GPS-навігатором. В свою чергу, аналіз відео з реєстратора № 475070 дозволяє зробити висновок про те, що GPS-навігатор цього реєстратора 15.06.2023 при розгляді справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, яке було розпочато за адресою: м. Харків, вул. Конєва, 9, жодного разу не фіксував географічні координати перехрестя (49.985920 ? N 36.212624 ? E) вул. Конєва з вул. Мала Гончарівська, яке зазначено в постанові як місце вчинення адміністративного правопорушення. Також зазначив, що на відео з відеореєстратора YI DashCam, титри відображують тільки позначки часу запису, а інформацію про ID реєстратора, географічні координати та приналежність до володільця інформації не відображено. Також посилається на те, що копії відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи надані не в повному обсязі, відзив на позовну заяву не засвідчено кваліфікованим електронним підписом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, з урахуванням висновків суду першої інстанції та доводів, які наведені позивачем в апеляційній сказі, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 213, ст.ст. 222, 258 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі передбачених ч.2 ст.122 КУпАП, в порядку скороченого провадження.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями з ч. 5 ст. 14 Закону «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Диспозицією ч. 2 ст. 122 КУпАП встановлена відповідальність, зокрема, за порушення правил проїзду перехресть.

Згідно з п. 16.5 ПДР України, у разі подання сигналу регулювальником або ввімкнення сигналу світлофора, що дозволяє рух, водій зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що завершують рух через перехрестя, а також пішоходам, які закінчують перехід.

Як визначено ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється доказами у справі, якими є: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речові докази та інші документи.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до ч.ч. 1, 4 ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Так, ч. 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Отже, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Судовим розглядом встановлено, що згідно постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАС № 7190587 від 19.06.2023, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Згідно змісту цієї постанови, ОСОБА_1 15.06.2023 о 21 год. 30 хв. в м. Харкові, керуючи транспортним засобом Volvo S-40 номерний знак НОМЕР_1 , під час проїзду перехрестя вул. Конєва з вул. Мала Гончарівська після ввімкнення сигналу світлофору, що дозволяє рух, не дав дорогу пішоходам, які закінчували перехід, чим порушив п. 16.5 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. До постанови додано: відео з реєстраторів 475070, 471 219, YI DashCam, клопотання, повідомлення (а.с. 8-9).

Зазначені відеофайли долучені до матеріалів справи та ці електронні докази є належним чином засвідченими. На вказаних відеофайлах також фіксується процедура розгляду справи 15.06.2023 р. та 19.06.2023 р. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Дослідивши зміст наданих відповідачем відеозаписів, судом встановлено, що на них, зокрема фіксується проїзд транспортного засобу Volvo S-40 номерний знак НОМЕР_1 , під час проїзду регульованого перехрестя в м. Харків.

У спірній постанові зазначено, що місцем вчинення правопорушення є перехрестя вул. Конєва з вул. Мала Гончарівська в м. Харкові.

В свою чергу, позивач наполягає на тому, що він 15.06.2023 р. не здійснював рух цим перехрестям, а рухався, зокрема, через перехрестя вул. Конєва з вул. Велика Гончарівська в м. Харкові.

Надаючи оцінку цим доводам позивача, суд першої інстанції послався на те, що допущена в оскаржуваній постанові про вчинення адміністративного правопорушення описка у найменуванні вулиці, а саме «Мала Гончарівська» замість «Велика Гончарівська» за доведеності факту вчинення такого правопорушення не може бути підставою для скасування оскаржуваної постанови. Також суд зазначив, що вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 24 грудня 2019 року у справі № 459/1801/17.

Аналогічного змісту доводи наведені відповідачем у відзиві на апеляційну скаргу.

В межах спірних правовідносин, колегія суддів вважає такі висновки суду першої інстанції та відповідача у справі помилковими, з огляду на наступне.

Згідно положень ч. 1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Відповідно до частини другої статті 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

За правилами ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу.

Наведене свідчить про те, що зазначення поліцейським інформації про місце вчинення адміністративного правопорушення є обов`язковим реквізитом, який повинна містити постанова у справі про адміністративне правопорушення.

Як вказувалося вище, у спірній постанові місцем вчинення правопорушення зазначено перехрестя вул. Конєва з вул. Мала Гончарівська в м. Харкові, а позивач наполягає на тому, що він 15.06.2023 р. не здійснював рух цим перехрестям, а рухався, зокрема, через перехрестя вул. Конєва з вул. Велика Гончарівська в м. Харкові.

Колегія суддів зазначає, що згідно даних ресурсу Google Maps, у м. Харкові вулиця Конєва перехрещується як з вулицею Велика Гончарівська, так і з вулицею Мала Гончарівська. Вказані перехрестя вулиць знаходяться на незначній відстані одне від одного.

При цьому, суд зазначає, що перехрестя вул. Конєва з вул. Велика Гончарівська є регульованим перехрестям, оскільки обладнане світлофором, а перехрестя вул. Конєва з вул. Мала Гончарівська є нерегульованим.

Враховуючи те, що згідно спірної постанови позивача притягнуто до відповідальності за порушення п. 16.5 ПДР України, яким встановлені вимоги до учасників дорожнього руху щодо проїзду саме регульованого перехрестя, зазначення в спірній постанові місця вчинення адміністративного правопорушення: вул. Конєва з вул. Мала Гончарівська, яке є нерегульованим перехрестям не може вважатися опискою, яка, в цій конкретній справі, носить формальний характер.

Колегія суддів зазначає, що дійсно, певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися, наприклад, процедури його ухвалення. Саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.

Разом з тим, в наданих до суду відповідачем відеозаписах, поліцейський також повідомляв водія про те, що ним допущено порушення правил ПДР саме під час проїзду перехрестя вул. Конєва з вул. Мала Гончарівська.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Враховуючи наведене вище, а також приписи ст. 280 КУпАП, колегія суддів дійшла до висновку, в рамках цих правовідносин поліцейським під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності та складення постанови допущено процедурні порушення, які виявилися у неправильному (неповному) з`ясуванні обставин в частині встановлення (правильного зазначення) місця вчинення адміністративного правопорушення, оскільки ці обставини, мають ключове значення при встановленні чи спростуванні факту допущення позивачем порушення п. 16.5 ПДР України.

Посилання суду першої інстанції на висновки Верховного Суду, які викладені у постанові від 24 грудня 2019 року у справі № 459/1801/17 колегія суддів відхиляє, оскільки в рамках цієї справи в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності описка мала місце в частині зазначення дати вчинення правопорушення - 02 червня 2017 року замість 02 липня 2017 року. При цьому, в рамках цієї справи суд касаційної інстанції також встановив, що позивачем не заперечується той факт, що подія правопорушення відбулася саме 02 липня 2017 року, що підтверджено, в тому числі, і відеозаписами.

В свою чергу, в межах цієї справи описка (помилка) стосується встановлення місця вчинення адміністративного правопорушення, правильне визначення якого має визначальне значення. Крім того, у цій справі ОСОБА_1 заперечує факт керування ним транспортним засобом на перехресті вул. Конєва з вул. Мала Гончарівська у м. Харків, 15.06.2023 р.

Таким чином, обставини справи № 459/1801/17 не є подібними обставинам справи № 639/3292/23.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені ст. 286 КАС України.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

На підставі викладеного, за встановлених судом апеляційної інстанції обставин щодо дотримання відповідачем встановленого законом порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, в частині належного оформлення постанови від 19.06.2023 серії ЕАС № 7190587 (щодо зазначення місця вчинення правопорушення), колегія суддів дійшла висновку про протиправність оскаржуваної постанови, що має наслідком її скасування у судовому порядку, з направленням справи про притягнення до адміністративної відповідальності на новий розгляд до компетентного органу.

За наведених судом апеляційної інстанції обставин, оцінка іншим доводам сторін не надається, оскільки неналежне оформлення постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності є достатньою підставою для її скасування в судовому порядку та направлення справи на новий розгляд до компетентного органу.

Колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (№ 65518/01; пункт 89), Проніна проти України (№ 63566/00; пункт 23) та Серявін та інші проти України (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Згідно з приписами пункту другого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла до висновку, що рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.07.2023 року по справі № 639/3292/23 підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення, про часткове задоволення позовних вимог.

Враховуючи те, що суд апеляційної інстанції дійшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ч. 4 ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.07.2023 року по справі № 639/3292/23 скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову інспектора 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України старшого лейтенанта поліції Дорошка Андрія Юрійовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 19.06.2023 року серії ЕАС № 7190587 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 510,00 грн.

Справу про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП направити до Управління патрульної поліції в Харківській області на новий розгляд.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви та за подання апеляційної скарги на рішення суду у розмірі 684,42 грн. (шістсот вісімдесят чотири гривні) 42 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Н.С. Бартош
Судді(підпис) (підпис) О.В. Присяжнюк З.Г. Подобайло

Повний текст постанови складено 05.10.2023 року