Справа № 360/3318/21
Суддя: О.В. Ірметова
Дата ухвалення: 2023-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття провадження у справi

09 жовтня 2023 рокум. ДніпроСправа № 360/3318/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Ірметова О.В., перевірив матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему до Луганського окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, якою просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення № 2189/03-23 від 13.03.2020 про відмову у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до п. "е" ст. 55 та ст. 60 Закону Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області призначити пенсію з 19.09.2018 ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області сплатити на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі компенсації втрати частини доходів з суми мінімальної пенсії з жовтня 2018 по 15.04.2021 року, у сумі 30 000 грн.

Ухвалою суду від 29.12.2021 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії залишено без розгляду.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 21.08.2023 ухвалу суду від 29.12.2021 скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою суду від 14.09.2023 справи прийнято для подальшого розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.

27 вересня 2023 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, якою просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Розглянув матеріали позову, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 238 КАС України, з огляду на таке.

Матеріалами позову підтверджується, що позивач звертався до Луганського окружного адміністративного суду з позовною заявою щодо визнання бездіяльність УПФУ в Станично-Луганському районі про відмову у зарахуванні пільгового трудового стажу позивачу за час роботи в Луганській обласній клінічній психоневрологічні лікарні в період з 24.04.1989 по 04.11.1994; в Луганському обласному протитуберкульозному диспансері в період з 23.10.1986 по 24.04.1987 та з 03.09.2012 по 01.08.2013 неправомірною та зобов`язання УПФУ в Станично-Луганському районі зарахувати до трудового стажу позивача період роботи в Луганській обласній клінічній психоневрологічні лікарні: з 24.04.1989 по 04.11.1994 на посаді палатної медсестри в відділенні № 9, в Луганському обласному протитуберкульозному диспансері з 23.10.1986 по 24.04.1987 на посаді медичної сестри ендоскопічного кабінету, з 03.09.2012 по 01.08.2013 на посаді медичної сестри стаціонару, здійснити призначення пенсії за пільгою з урахуванням до стажу вищезазначених періодів роботи з 19.09.2018.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 01.10.2019 у справі №360/3553/19 позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області про відмову у зарахуванні пільгового трудового стажу ОСОБА_1 періодів роботи в Луганській обласній клінічній психоневрологічні лікарні з 24.04.1989 по 04.11.1994; в Луганському обласному протитуберкульозному диспансері з 23.10.1986 по 24.04.1987 та з 03.09.2012 по 01.08.2013 протиправною. Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області здійснити повторний розгляд заяви позивача від 19.09.2018 щодо призначення пенсії ОСОБА_1 з врахуванням пільгового стажу роботи, що дає право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до вимог частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи в Луганській обласній клінічній психоневрологічні лікарні: з 24.04.1989 по 04.11.1994 на посаді палатної медсестри у відділенні № 9, в Луганському обласному протитуберкульозному диспансері з 23.10.1986 по 24.04.1987 на посаді медичної сестри ендоскопічного кабінету, з 03.09.2012 по 01.08.2013 на посаді медичної сестри стаціонару, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На виконання зазначеного судового рішення Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області повторно розглянуло заяву ОСОБА_1 та прийнято рішення від 05.03.2020 (протокольно) про відмову в призначенні пенсії, яке є предметом оскарження у даній справі.

На виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду № 360/3553/19, які набрало законної сили 31.10.2021, їй були зараховані до стажу роботи, що дає право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до згідно пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи в Луганській обласній клінічній І психоневрологічні лікарні: з 24.04.1989 по 04.11.1994 на посаді палатної медсестри у відділенні № 9, в Луганському обласному протитуберкульозному диспансері з 23.10.1986 по 24.04.1987 на посаді медичної сестри ендоскопічного кабінету, з 103 09.2012 по 01i.08.2013 на посаді медичної сестри стаціонару.

Таким чином, позивач не погоджується з діями відповідача щодо винесення рішення про відмову у призначенні пенсії на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду у справі №360/3553/19.

При цьому суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

За приписами частин другої, четвертої статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Крім того, правилами частини першої статті 383 КАС України передбачено, що особа - позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

За змістом частини першої статті 1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

З аналізу вищезазначених законодавчих норм слідує, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України Про виконавче провадження.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 686/23317/13-а.

Приписами статті 382 КАС України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, до них належать: зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення та інше.

Як вже зазначив суд, вимоги статті 383 КАС України передбачають, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Суд звертає увагу, що вищенаведені правові норми Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у Кодексі адміністративного судочинства України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

За унормуванням статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень, обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не дозволяє ефективно захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним.

При розгляді позовних вимог стосовно невиконання окремого судового рішення в іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконання судового рішення являє собою завершальну стадію судового провадження.

Порядок оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, прийнятого на виконання судового рішення, є більш оптимальним для особи, яка вважає, що її права порушені, з огляду, зокрема, на положення частини п`ятої статті 383 КАС України, відповідно до якої розгляд заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень, здійснюється судом протягом 10 днів, з дня її отримання.

Суд також враховує, що ухвалення судового рішення, яке передбачає оцінку судового рішення прийнятого в іншій справі, буде суперечити статті 129-1 Конституції України.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30.03.2021 року у справі № 580/3376/20.

За вказаних обставин суд зазначає, що позивач у цій справі обрав спосіб захисту шляхом подання позову про визнання протиправним та скасування рішення № 2189/03-23 від 13.03.2020 про відмову у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до п. "е" ст. 55 та ст. 60 Закону Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування ОСОБА_1 , зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області призначити пенсію з 19.09.2018 ОСОБА_1 та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області сплатити на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі компенсації втрати частини доходів з суми мінімальної пенсії з жовтня 2018 по 15.04.2021 року, у сумі 30 000 грн.

Отже, у спірних правовідносинах наявні обставини, з якими стаття 383 КАС України пов`язує виникнення підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Відповідно, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен звертатися до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не подавати новий адміністративний позов.

Таким чином, для захисту порушених прав при виконанні рішення Луганського окружного адміністративного суду від 01.10.2019 по адміністративній справі 360/3553/19 позивач має право звернутись до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України.

Отже, в даному випадку відсутні підстави стверджувати про виникнення між позивачем та відповідачем нового спору, оскільки наразі має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Оскільки даний позов не належить розглядати за правилами позовного провадження, наявні підстави для закриття провадження у адміністративній справі.

Керуючись пунктом 1 частини першої статті 238, статтями 241, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.В. Ірметова