Справа № 480/4596/23
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2023-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 жовтня 2023 року Справа № 480/4596/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Осіпової О.О., розглянувши у спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/4596/23 за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Контопської міської ради про визнання рішення неправомірним та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Контопської міської ради, в якій посить:
- визнати рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Цап Юрія Олексійовича Виконавчого комітету Конотопської міської ради Сумської області про відмову в проведенні реєстраційних дій від 13 лютого 2023 року № 66391373 щодо припинення обтяження, зареєстрованого в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна №7062833, на об`єкт нерухомого майна житловий будинок, розташований за адресою - АДРЕСА_1 неправомірним.
- зобов`язати скасувати обтяження та вилучити запис з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна під реєстровим номером обтяження 7062833 на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 ,здійсненого 21.04.2008 14:51:54 за № 7062833 реєстратором: Конотопською міською державною нотаріальною конторою за реєстраційним номером обтяження:7062833 на підставі повідомлення б/н 16.05.1990, Конотопське СПКТБ, власник якого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Козацьке Конотопського району Сумської області, мешканки АДРЕСА_1 .
Вважаючи всі дії державного нотаріуса такими, що відповідали вимогам Закону УРСР Про державний нотаріат, ОСОБА_1 була впевнена, що заборона відчуження жилого будинку була знята, однак 27.01.2023 року виявилося, що 21.04.2008р. Конотопською міською державною нотаріальною конторою було зареєстровано обтяження на цей будинок на підставі повідомлення, б/н, 16.05.1990, Конотопського СПКТБ та внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.
Таким чином, накладення заборони на нерухоме майно та внесення відповідного запису до Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна протягом 32 років, за відсутності виконавчого провадження, обмежує права позивача як власника та позбавляє можливості в повній мірі користуватися, володіти та розпоряджатися належним їй майном, що є неприпустимим.
При цьому, ОСОБА_1 вважає безпідставними посилання державного реєстратора прав на нерухоме майно, що порядок зняття заборон обумовлений виконанням дій, які може виконувати тільки нотаріус, оскільки на теперішній час Конотопська державна нотаріальна контора ліквідована.
Ухвалою від 22.05.2023р. позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.
20.06.2023р. провадження у справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Того ж дня, судом винесено ухвалу про відмову у задоволенні клопотання позивача про залучення у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Сумський обласний державний нотаріальний архів Міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
30.06.2023р. від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с.30-33), в якому у задоволенні позову просить відмовити, оскільки при подачі документів по заяві зв`язку із тим , що по заяві №54065588 від 13.02.2023 , зареєстрованої в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно стосовно припинення обтяження №7062833- заборона відчуження нерухомого майна- житловий будинок, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрованого в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна, подані документи не дали підстави для припинення вказаного обтяження, адже реєстратору була подана тільки сама заява.
Позивачем не були виконані всі дії, пов`язані зі зняттям заборони на вказаний об`єкт нерухомого майна, адже вона не звернулась до нотаріуса, лише який в силу вимог ст.74 Закону України « Про нотаріат» може знімати такі обтяження, що пов`язане із накладанням заборони на підставі повідомлення підприємства - Конотопське СПКТБ, та саме повідомлення вказаного підприємства про погашення позики кредиту і буде підставою для припинення обтяження.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з огляду на наступне.
Судом встановлено, що раніше ім`я позивача було ОСОБА_3 , яке вона змінила на ОСОБА_4 відповідно до свідоцтва про перейменування прізвища, ім`я, по батькові серія НОМЕР_1 , виданого 24.02.1998р. Відділом реєстрації актів громадянського стану Конотопського міськвиконкому Сумської області.
07 травня 1990 року в місті Конотоп між Конотопським СПКТБ, яке діяло на підставі Статуту СПКТБ, та позивачем, ОСОБА_1 (на час укладання договору - ОСОБА_5 ), яка проживала в АДРЕСА_2 , працюючою в СПКТБ, був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку присадибного типу (усадебного типа) з надвірними будівлями працівникам СПКТБ.
16 травня 1990 року цей договір був посвідчений ОСОБА_2 , державним нотаріусом Конотопської нотаріальної контори та відповідно до ст. 227 ЦК УРСР підлягав реєстрації в Конотопському бюро технічної інвентаризації.
13.02.2023 року позивач звернулась до державного реєстратора прав на нерухоме майно Цап Ю.О. Виконавчого комітету Конотопської міської ради Сумської області із заявою про припинення обтяження, зареєстрованого в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна №7062833, на об`єкт нерухомого майна житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Державним реєстратором прав на нерухоме майно 13 лютого 2023 року було прийняте рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій за №66391373.
Як вбачається зі змісту цього рішення, підставою для відмови стало: «наявні розбіжності в у відомостях про ім`я заявника (заявник Галина, особа майно якої обтяжується Ганна). Також наявна друга особа права якої обтяжується ОСОБА_8 ».
Крім того, в якості підстав для відмови в проведенні реєстраційних дій згідно з п.4, п.9 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в оскаржуваному рішенні значиться: «вказану заборону може знімати нотаріус, що пов`язане з тим, що заборона була накладена на підставі повідомлення підприємства - Конотопське СПКТБ. Та повідомлення вказаного підприємства про погашення позики кредиту і буде підставою для припинення обтяження.
Також, викладене свідчить, що припинення обтяження -заборона на нерухоме майно, може робити тільки нотаріус на підставі такого повідомлення. Але таке повідомлення разом із заявою заявником подано не було, що в свою чергу свідчить про те, що документи подано до неналежного суб`єкта державної реєстрації прав, нотаріуса. Порядок зняття заборон обумовлений виконанням дій, які може виконувати тільки нотаріус згідно з Главою 15 Розділу II Наказу Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України».
Також подані документи (тобто взагалі не подання документів), які подані для державної реєстрації припинення обтяження (одна заява), не дають змоги для встановлення припинення обтяження, та наявні розбіжності у суб`єктах заявника та особи на майно якої накладено обтяження».
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що в межах спірних правовідносин підлягають оцінці обставини справи із застосуванням законодавства, що діяло під час виникнення та розвитку спірних правовідносин.
Відповідно до статті 3 Закону Української РСР "Про державний нотаріат" від 25.12.1974 N 3377-VIII, зі змінами (чинного на час виникнення спірного обтяження -08.12.1988) встановлено, що для вчинення нотаріальних дій в Українській РСР організуються державні нотаріальні контори.
У столиці Української РСР - місті Києві і обласних центрах одна з державних нотаріальних контор засновується як перша державна нотаріальна контора для вчинення найскладніших нотаріальних дій і виконання інших функцій відповідно до законодавства Союзу РСР і Української РСР.
В обласному центрі, де засновується одна державна нотаріальна контора, вона є першою державною нотаріальною конторою.
Нотаріальні дії в державних нотаріальних конторах вчиняють державні нотаріуси (старші державні нотаріуси, заступники старших державних нотаріусів, державні нотаріуси).
У населених пунктах, де немає державних нотаріальних контор, нотаріальні дії, передбачені Законом СРСР "Про державний нотаріат" та цим Законом, вчиняють виконавчі комітети міських, селищних, сільських Рад народних депутатів.
Нотаріальні дії у виконавчих комітетах міських, селищних, сільських Рад народних депутатів вчиняють голова, заступник голови або секретар виконавчого Комітету, на яких за рішенням виконавчого комітету відповідної Ради народних депутатів покладено вчинення нотаріальних дій.
Відповідно до статті 54 Закону Української РСР "Про державний нотаріат" від 25.12.1974 N 3377-VIII, зі змінами, державний нотаріус або службова особа виконавчого комітету міської, селищної, сільської Ради народних депутатів, яка вчиняє нотаріальні дії, за місцем знаходження жилого будинку накладає заборону відчуження жилого будинку (частини будинку) або квартири в будинку житлово-будівельного колективу індивідуальних забудовників:
1) за повідомленням установи банку, госпрозрахункового підприємства, організації про видачу громадянину позички на будівництво, капітальний ремонт і купівлю жилого будинку (частини будинку) або квартири в будинку житлово-будівельного колективу індивідуальних забудовників;
2) при посвідченні договору довічного утримання або договору про заставу жилого будинку (частини будинку), квартири в будинку житлово-будівельного колективу;
3) в усіх інших випадках, передбачених законом.
Згідно зі статтею 55 цього Закону одержавши повідомлення установи банку, госпрозрахункового підприємства, організації про погашення позички, повідомлення про припинення договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, державний нотаріус або службова особа виконавчого комітету міської, селищної, сільської Ради народних депутатів, яка вчиняє нотаріальні дії, знімає заборону відчуження жилого будинку (частини будинку) або квартири в будинку житлово-будівельного колективу індивідуальних забудовників.
Відповідно до ч.1 ст.25 Закону Української РСР "Про державний нотаріат" від 25.12.1974 N 3377-VIII, всі нотаріальні дії, вчинені державними нотаріусами і службовими особами виконавчих комітетів міських, селищних, сільських Рад народних депутатів, реєструються в реєстрах нотаріальних дій.
Накладення заборони відчуження жилого будинку станом на дату виникнення спірного обтяження - 16.05.1990р. регламентовано главою VI Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністерства юстиції Української РСР № 45/5 від 31.10.1975 (далі - Інструкція №45/5, яка втратила чинність на підставі Наказу Мін`юсту N 18/5 від 14.06.94).
Пунктом 149 Інструкції № 45/5 встановлено, що державний нотаріус за місцем знаходження жилого будинку накладає заборону відчуження жилого будинку (частини будинку) або квартири в будинку житлово-будівельного колективу індивідуальних забудовників:
1) за повідомленням установи банку, госпрозрахункового підприємства, організації про видачу громадянину позички на будівництво, капітальний ремонт і купівлю жилого будинку (частини будинку) або квартири в будинку житлово-будівельного колективу індивідуальних забудовників;
2) при посвідченні договору довічного утримання або договору про заставу жилого будинку (частини будинку), квартири в будинку житлово-будівельного колективу;
3) в усіх інших випадках, передбачених законом.
Згідно з пунктом 150 Інструкції № 45/5 накладення заборони провадиться шляхом напису про це за встановленою формою на повідомленні установи банку, госпрозрахункового підприємства або організації про видачу позички. Примірник повідомлення з написом державного нотаріуса про накладення заборони надсилається виконавчому комітету відповідної Ради депутатів трудящих за місцем знаходження жилого будинку, якщо останній знаходиться в населеному пункті, де немає державної нотаріальної контори, примірник - у відповідну установу банку, госпрозрахункове підприємство чи установу, що видали позичку, і примірник повідомлення залишається в державній нотаріальній конторі.
Накладення заборони за договором довічного утримання та про заставу жилого будинку (частини будинку) або квартири провадиться шляхом напису про це на договорі. Про накладення заборони за цими договорами державна нотаріальна контора повідомляє виконавчий комітет відповідної Ради депутатів трудящих за місцем знаходження жилого будинку, якщо останній знаходиться в населеному пункті, де немає державної нотаріальної контори.
Пунктом 151 Інструкції № 45/5 встановлено, що накладення заборони реєструється в реєстрі для реєстрації заборон. У цьому ж реєстрі реєструються повідомлення судових і слідчих органів про накладення арешту на жилий будинок.
Про накладення заборони чи арешту робиться запис в алфавітній книзі обліку заборон і арештів.
Згідно з пунктом 152 Інструкції № 45/5 державний нотаріус, одержавши повідомлення установи банку, госпрозрахункового підприємства чи організації про погашення позички або повідомлення про припинення договору про заставу чи про припинення або розірвання договору довічного утримання, знімає заборону відчуження жилого будинку (частини будинку) або квартири.
Заборона відчуження жилого будинку (частини будинку), квартири в будинку житлово-будівельного колективу індивідуальних забудовників знімається після розірвання договору довічного утримання, після смерті відчужувача або набувача будинку (частини будинку), квартири, за винятком випадку, коли такий будинок по праву спадкоємства переходить до спадкоємців померлого набувача будинку (частини будинку), квартири.
Про зняття заборони повідомляється виконавчий комітет відповідної Ради депутатів трудящих за місцем знаходження жилого будинку, якщо останній знаходиться в населеному пункті, де немає державної нотаріальної контори, і робиться відмітка в реєстрі для реєстрації заборон і арештів та алфавітній книзі до нього.
Одержавши повідомлення судових або слідчих органів про зняття арешту, державний нотаріус робить про це відмітку в реєстрі і алфавітній книзі.
Відповідно до пункту 19 розділу І Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських рад депутатів трудящих, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР 19.01.1976 N 1/5, всі нотаріальні дії, які вчиняються службовими особами виконавчих комітетів, реєструються в реєстрах для реєстрації нотаріальних дій по формі, затвердженій Міністерством юстиції СРСР (додаток N 1). Кожній нотаріальній дії присвоюється окремий порядковий номер. Номер, під яким нотаріальна дія зареєстрована в реєстрі, позначається в документах, що видаються службовою особою виконавчого комітету, і в посвідчувальних написах.
Згідно з ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав, врегульовані положеннями Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" № 1952-IV (далі - Закон 1952-IV).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 вказаного Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження.
Згідно з п. 4 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно" державній реєстрації підлягають обтяження речових прав на нерухоме майно, зокрема, заборона відчуження та/або користування, арешт.
Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 10 Закону 1952-IV нотаріус - є державним реєстратором.
Частиною 1 статті 3 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 №3425-XII (далі - Закон №3425-XII) визначено, що нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.
Пункт 9 частини 1 статті 34 Закону №3425-XII передбачено, що нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії: накладають та знімають заборону щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), об`єктів незавершеного будівництва та майбутніх об`єктів нерухомості, що підлягають державній реєстрації.
Внесення відомостей до Державного реєстру прав врегульовано статтею 26 Закону України №1952-ІV.
Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України №1952-ІV за результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав.
Згідно з частиною третьою статті 26 Закону України №1952-ІV відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню, крім випадків, передбачених пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону.
При цьому, Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про нотаріат» щодо усунення законодавчих колізій та прогалин» від 14 липня 2020 року №775-ІХ (далі - Закон №755-ІХ), який набрав чинності 08 серпня 2020 року, внесено зміни до пункту 9 частини першої статті 34 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон 3425-ХІІ).
У зв`язку з цим, зняттю заборони відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), що підлягає державній реєстрації, надано статусу нотаріальної дії.
Вчинення нотаріальної дії «зняття заборони» регулюється статтею 74 Закону №3425- XII, главою 15 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 (далі - Порядок) «Накладання та зняття заборони щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно) і транспортних засобів, що підлягають державній реєстрації», Правилами ведення нотаріального діловодства, затвердженими Наказом Міністерства юстиції України № 3253/5 від 22.12.2010 (далі - Правила).
Статтею 73 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що нотаріус за місцезнаходженням житлового будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна або за місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладає заборону їх відчуження:
за повідомленням установи банку, іншої юридичної особи про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири);
за зверненням органу опіки та піклування з метою захисту особистих і майнових прав та інтересів дитини, яка має право власності або проживає у жилому будинку, квартирі, іншому приміщенні, на відчуження якого накладається заборона;
при посвідченні договору довічного утримання;
при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна;
за повідомленням іпотекодержателя;
в усіх інших випадках, передбачених законом.
Стаття 74 Закону України "Про нотаріат" встановлює порядок зняття заборони: Одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.
Таким чином, нотаріус може вчинити дію щодо зняття обтяження на нерухоме майно, яке передане в іпотеку іпотекодержателю за наявності повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, тобто повідомлення про повне виконання зобов`язань іпотекодавцем.
У зв`язку з наданням зняттю заборони статусу нотаріальної дії, при її вчиненні нотаріуси керуються також загальними правилами вчинення нотаріальних дій, що визначені у главі 4 розділу III Закону №3425- XII та розділі І Порядку, зокрема, щодо встановлення особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, визначення обсягу цивільної дієздатності фізичної особи, перевірки цивільної правоздатності та дієздатності юридичної особи, перевірки повноважень представника особи тощо.
Згідно з ч.5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від22.02.2012 № 296/5, нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п`ятирічного строку з часу відкриття спадщини на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; про смерть відчужувана за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір; про відчуження майна, переданого під виплату ренти; за рішенням суду; у випадках, передбачених частиною першою статті 537 Цивільного кодексу України; в інших випадках, передбачених законом.
Якщо заборону знімає нотаріус, який її не накладав, він направляє за місцем зберігання справи, що містить відомості про накладання заборони, повідомлення про зняття заборони (ч.5.2 глави 15 розділу ІІ Порядку №296/5).
Про зняття заборони, а також про зняття судовими або слідчими органами та органами державної виконавчої служби накладеного ними арешту на майно нотаріус робить відповідні відмітки в реєстрі для реєстрації заборон і арештів та в алфавітній книзі обліку заборон відчуження і арештів нерухомого майна (п.6.1 глави 15 розділу ІІ Порядку №296/5).
Наведене свідчить про те, що заборона вчинення реєстраційних дій була накладена нотаріусом за наявності відповідного повідомлення підприємства, а оскільки вищевказаними нормами визначено порядок скасування заборони, то на підставі однієї заяви позивача про скасування заборони відповідач не міг вчинити дії по її скасуванню, оскільки він не є нотаріусом та неуповноважений припиняти такі обтяження.
Оскільки державним реєстратором прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Контопської міської ради не було вчинено жодних дій, що призвели до порушення прав позивача, а також вказаний суб`єкт владних повноважень не повинен вчиняти жодних дій для відновлення порушених прав позивача, то суд відмовляє у задоволенні позову.
Оскільки у задоволенні позову відмовлено, то правові підстави для відшкодування позивачу судових витрат згідно зі ст. 139 КАС України відсутні.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Контопської міської ради про визнання рішення неправомірним та зобов`язання вчинити дії відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Осіпова