Справа № 473/4474/23
Суддя: Ротар М. М.
Дата ухвалення: 2023-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 473/4474/23
РІШЕННЯ

іменем України

"06" жовтня 2023 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого - судді Ротар М.М., при секретарі судового засідання Лукіянчиній Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вознесенську Миколаївської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення незаконною та її скасування

встановив

в серпні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення незаконною та її скасування. При цьому позивач посилався на те, що постанова серії ЕАТ № 7574934 від 21.08.2023 року, є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки правил дорожнього руху він не порушував, а дії інспектора Одеській області Департаменту патрульної поліції при її винесенні були протиправними.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 21.08.2023 року інспектором відділу організації несення служби в м. Ізмаїл управління патрульної поліції в Одеській області лейтенантом поліції Куркан Олександром Сергійовичем 2 бат. 4 роти було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАТ № 7574934, в вигляді штрафу в розмірі 340 грн. 00 коп.

З даної постанови вбачається, що позивач 21.08.2023 року, на дорозі М14, 21 км. 700 метрів керував транспортним засобом RENAULT PREMIUM 460 DXI реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом реєстраційний номер НОМЕР_2 у якого кустарним способом була збільшена висота бортів на 60 см. Та не внесено у відомості в свідоцтво про реєстрацію, згідно ст. 32 про дорожній рух та ПКМУ від 21.07.2010 року, чим порушив п. 31.3 а правил дорожнього руху - Експлуатація транспортного засобу у разі їх виготовлення/переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і норм, що стосується безпеки дорожнього руху, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КпАП України.

Позивач вважав, що вказана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, у зв`язку із порушенням вимоги щодо процедури розгляду справи та прийняття відповідного рішення, провадження в адміністративній справі здійснювалося з грубими процесуальними порушеннями вимоги ст.ст. 280, 283, 286 КУпАП. Крім того, відсутні докази, зібрані відповідно до вимог закону, які б свідчили про вчинення ним адміністративного правопорушення, яке спричинило зупинку транспортного засобу. Також зазначив про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснював один інспектор а постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення винесена іншим інспектором.

Ухвалою суду від 29.08.2023 року було відкрито провадження по справі та справа призначена до розгляду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розглядати справу у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився, надав відзив на позовну заяву з додатками до нього. Позовні вимоги не визнають, оскільки позивачем були порушенні Правила дорожнього руху, а саме позивач керував транспортним засобом з причепом у якого кустарним способом була збільшена висота бортів на 60 см. Та не внесено у відомості в свідоцтво про реєстрацію, згідно ст. 32 про дорожній рух та ПКМУ від 21.07.2010 року, чим порушив п. 31.3 а правил дорожнього руху - Експлуатація транспортного засобу у разі їх виготовлення/переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і норм, що стосується безпеки дорожнього руху, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КпАП України. Надано відео бодікамер 471528, 471470 на якому зафіксовано факт вчинення правопорушення.

Дослідивши матеріали, суд встановив наступне.

У відповідності до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно п.1 ч.1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п. 3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 року).

При розгляді адміністративного позову щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суди, відповідно до ч. 2 ст.2 КАС України, перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Судом встановлено, що 21.08.2023 року інспектором відділу організації несення служби в м. Ізмаїл управління патрульної поліції в Одеській області лейтенантом поліції Куркан Олександром Сергійовичем 2 бат. 4 роти було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАТ № 7574934, в вигляді штрафу в розмірі 340 грн. 00 коп.

З даної постанови вбачається, що позивач 21.08.2023 року, на дорозі М14, 21 км. 700 метрів керував транспортним засобом RENAULT PREMIUM 460 DXI реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом реєстраційний номер НОМЕР_2 у якого кустарним способом була збільшена висота бортів на 60 см. Та не внесено у відомості в свідоцтво про реєстрацію, згідно ст. 32 про дорожній рух та ПКМУ від 21.07.2010 року, чим порушив п. 31.3 а правил дорожнього руху - Експлуатація транспортного засобу у разі їх виготовлення/переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і норм, що стосується безпеки дорожнього руху, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КпАП України.

Згідно Розділу ІІІ п. 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Водночас, судом встановлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно позивача здійснював командир взводу УПП в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_2 , що підтверджується матеріалами справи та відео з бодікамер наданих представником відповідача.

Натомість, старший лейтенант поліції Куркан Олександр Сергійович, який виніс оскаржувану постанову, не розглядав справу про адміністративне правопорушення та не вручав постанову у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ..

Таким чином, інспектором порушив процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки оскаржувана постанова прийнята неповноважною особою.

При цьому, у відзиві на позовну заяву, відповідач не надав жодних доказів на спростування вказаної позиції позивача.

Відповідно до ч. 1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію», поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч. 1 статті 23 зазначеного Закону, поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч. 1 статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, ПДР України). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з пунктом 1.9 ПДР, особи, які порушують ПДР, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно статті 222 КУпАП, розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 121 КУпАП, покладено на органи Національної поліції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно положень статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до п. 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджену Наказом МВС України від 07.11. 2015 за № 1395 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, електронними доказами.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Саме відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами.

Відповідно до частин 2, 3 статті 283 КУпАП постанова в справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Представником відповідача до відзиву надано відеозапис з нагрудної камери інспектора, з якого вбачається, що на напівпричепі реєстраційний номер НОМЕР_2 над бортами наявний тент по всьому периметру, яким накрито напівпричіп, але яка конструкція знаходиться за тентом на відеозаписі не видно.

Під час прийняття спірної постанови інспектором не встановлювалось, які розміри бортів даного транспортного засобу передбачені безпосередньо технічною документацією заводу виробника, та чи були переобладнані шляхом нарощування, оскільки не було перевірено наявність певної конструкції за тентом, яким було накрито напівпричіп. Тобто, не встановлена невідповідність транспортного засобу встановленим до його конструкції і технічного стану вимогам.

Згідно з пп. 4 п. 2 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 р. № 137, ідентифікація транспортного засобу - процес визначення категорії, типу, моделі, марки, призначення, виробника та особливостей конструкції транспортного засобу станом на дату першої реєстрації в Україні згідно з маркуванням, реєстраційними документами, експлуатаційною документацією та інформаційними матеріалами виробника.

Згідно з пп. 11 п. 2 наведеного вище Порядку, перевірка технічного стану транспортного засобу - процес визначення відповідності транспортного засобу встановленим до конструкції і технічного стану вимогам.

Як вбачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , транспортний засіб SCHMITZ реєстраційний номер НОМЕР_2 є спеціалізованим напівпричепом.

15.10.2022 р. приватним підприємством «Техогляд 2017»» було проведено перевірку технічного стану транспортного засобу SCHMITZ реєстраційний номер НОМЕР_2 , та за його наслідками видано протокол № 00795-12483-22, відповідно до якого транспортний засіб після технічного контролю визнаний технічно справним.

Крім того доводи представника відповідача щодо самостійного заміру бортів, здійсненого позивачем, що зафіксовано на відеозаписі, судом не береться до уваги, оскільки вказані дії позивачем було проведено після закінчення розгляду справи та винесення оскаржуваної постанови.

При вирішенні даної справи суд враховує практику Верховного Суду.

Так, Касаційний адміністративний суд в складі Верховного Суду в постанові від 22.10.2019 у справі №161/7068/16-а прийшов до висновку, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Касаційний адміністративний суд в складі Верховного Суду в постанові від 29.04.2020 у справі №211/4667/16-а прийшов до висновку, що обставини, які вказані інспектором в оскаржуваній постанові повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні.

Касаційний адміністративний суд в складі Верховного Суду в постанові від 08.07.2020 у справі №463/1352/16-а прийшов до висновку, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За вищенаведених обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121 КУпАП є недоведеним, а тому суд приходить до висновку, що постанова серії ЕАТ № 7574934 від 21.08.2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП є протиправною та підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 247, п. 1, ст. 251, ст.280, ст.293 КУпАП, ст.8, , ст.9, ст.77, ст.139, ст.242, ст.244, ст. 246, ст. 286 КАС України, суд,

ухвалив

адміністративний позов - задовольнити.

Постанову серії ЕАТ № 7574934 від 21.08.2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення (з урахуванням вимог пп. 15.5 п. 15 Розділу 7 Перехідних положень КАС України).

Суддя М.М. Ротар