Справа № 500/6465/23
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

Справа № 500/6465/23

09 жовтня 2023 рокум.Тернопіль
Суддя Тернопільського окружного адміністративного суду Чепенюк О.В., розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області звернулось до суду з позовною заявою до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови ВП №69792380 від 20.09.2023 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн.

Відповідно до вимог пунктів 3, 5 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Позовна заява не відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161 КАС України, та містить такі недоліки.

Частиною третьою статті 161 КАС України визначено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Порядок сплати судового збору регламентує Закон України від 08.07.2011, №3674-VI Про судовий збір. Згідно з частиною першою статті 3, частиною першою статті 4 цього Закону судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України Про судовий збір за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою, судовий збір становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом абзацу четвертого статті 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2023 рік з 1 січня 2023 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2684 гривні.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що позивачем (юридичною особою) заявлено позовну вимогу майнового характеру. Відтак позивачу слід було сплатити судовий збір за подання позовної заяви майнового характеру в розмірі 2684,00 грн (оскільки 5100,00 грн х 1,5% = 76,50 грн, що становить менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

До позовної заяви не додано доказів сплати судового збору у розмірі, встановленому законом.

Натомість у позовній заяві позивач зазначив, що Законом України "Про судовий збір" не передбачено сплати судового збору за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, покликаючись при цьому на постанову Верховного Суду від 18.01.2018 у справі №565/256/15-ц.

Суддя не погоджується з вказаними аргументами та зазначає, що у постанові Верховного Суду від 18.01.2018 у справі №565/256/15-ц зроблено правовий висновок про те, що не підлягає сплаті судовий збір за подання апеляційної скарги у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

У подальшому Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду дійшов висновку про необхідність відступити від висновку щодо застосування статей 3, 4 Закону України "Про судовий збір" у подібних правовідносинах, викладеному вищезгаданій постанові від 18.01.2018 у справі №565/256/15-ц, а тому своєю ухвалою від 15.03.2018 передав справу №915/955/15 на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Так, у постанові від 29.05.2018 у справі №915/955/15 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що за подання апеляційних та касаційних скарг на ухвали, винесені за результатами розгляду скарг щодо оскарження рішень, дій (бездіяльності) органів ДВС, сплачується судовий збір.

Тому доводи позивача про те, що судовий збір за подання позовної заяви про скасування постанови державного виконавця не сплачується, є безпідставними.

При цьому суддя враховує, що статтею 5 Закону України "Про судовий збір" визначено вичерпний перелік суб`єктів, які мають пільги та звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Однак позивач не відноситься до осіб, визначених частиною 1 статті 8 та статтею 5 Закону України "Про судовий збір".

Відтак подана позовна заява потрапляє під об`єкт справляння судового збору, окреслений абзацом 1 частини першої статті 3 Закону України "Про судовий збір".

Частиною другою цієї ж статті визначено вичерпний перелік заяв, позовних заяв та клопотань, за подання яких судовий збір не справляється. При цьому у даному переліку відсутні позовні заяви щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби (стаття 287 КАС України), а тому за подання такої позовної заяви судовий збір сплачується на загальних підставах.

Таким чином, за подання цього позову позивачу слід сплатити судовий збір у розмірі 2684,00 грн за реквізитами Тернопільського окружного адміністративного суду:

ГУК у Терн.обл./тг м.Терноп./22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37977599, Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), Код банку отримувача (МФО) 899998, Рахунок отримувача UA4019751, Код класифікації доходів бюджету 22030101, Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Тернопільський окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа).

Визначаючись щодо дотримання позивачем строку звернення до суду, суддя зазначає таке.

У позовній заяві позивач вказує, що 25.09.2023 отримав постанову державного виконавця про накладення штрафу від 20.09.2023. Згідно з штрих-кодом вхідної кореспонденції Головного управління ПФУ в Тернопільській області, який проставлений на супровідному листі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 20.09.2023 про направлення копії постанови про накладення штрафу від 20.09.2023, така зареєстрована органом пенсійного фонду 25.09.2023 за № 1484/14.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 287 КАС України строк звернення до суду постанови державного виконавця у даному випадку становить 10 календарних днів, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Для встановлення обставин дотримання строку звернення до суду позивач має додати конверт, у якому отримав оскаржувану постанову, з відбитками календарного штемпеля відділення поштового зв`язку та номером штрих-кодового ідентифікатора, присвоєного поштовій кореспонденції. Супровідний лист не є належним підтвердженням отримання копії оскаржуваного рішення, так як реєстрація вхідної кореспонденції є односторонньою дією і не може бути самостійним доказом отримання копії постанови державного виконавця у певну дату.

Відсутність належних і достатніх доказів позбавляють суд можливості перевірити дотримання позивачем строку звернення до суду з цією позовною заявою.

Крім того, навіть якщо вважати, що Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області отримало оскаржувану постанову 25.09.2023, то строк звернення до суду з позовом сплинув 05.10.2023, проте позов подано до суду 06.10.2023, тобто з пропуском строку звернення до суду. При цьому заяви про поновлення строку звернення до суду з зазначенням причин його пропуску та доказів, які б підтверджували поважність причин пропуску строку звернення до суду не подано.

Згідно з частинами першою, другою статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Таким чином, оскільки позовна заява не відповідає вимогам, встановленим статтею 161 КАС України, її належить залишити без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків - десять днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позивачу у цей строк необхідно усунути вказані недоліки позовної заяви шляхом подання до суду документу про сплату судового збору у розмірі та за реквізитами, вказаними вище, а також надати суду достовірні та належні докази на підтвердження дати отримання оскаржуваної постанови, та через пропущення строку звернення до суду позивачу згідно зі статтею 123 КАС України необхідно подати до суду відповідну заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду та доказів на підтвердження причин його пропуску.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 248 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування постанови залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк позовна заява і додані до неї документи будуть повернуті позивачу без розгляду.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу може бути включене до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Чепенюк О.В.