Справа № 375/1272/23
Суддя: Чорненька О. І.
Дата ухвалення: 2023-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 375/1272/23
Провадження № 2-а/375/20/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

15 вересня 2023 року смт Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Чорненької О.І.

при секретарі судового засідання Киричок В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного провадження у залі суду в смт Рокитнев, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно положень частини 4 статті 229 КАС України,адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, старшого інспектора ВБДР батальйону № 1 Полку патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківському районі управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Насонова Павла Костянтиновича, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії БАБ № 503628 від 19.07.2023, -

В С Т А Н О В И В :

Стислий виклад позиції сторін

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, старшого інспектора ВБДР батальйону № 1 Полку патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківському районі управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Насонова Павла Костянтиновича, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії БАБ № 503628 від 19.07.2023.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відносно нього винесена оскаржувана постанова за вчинення адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст.132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 510 гривень.

У фабулі правопорушення зазначено, що 19.07.2023 о 16 год. 30 хв. по трасі О-101902 км. 2 Білоцерківський район водій керував транспортним засобом, а саме автомобілем прикриття, який супроводжуває с/г техніку, ширина якого перевищує 2,6 метри, при тому не був обладнений дорожнім знаком 4,8 та проблисковим маячком оранжевого кольору, а також рухався попереду комбайну, чим порушив п. 22.7 ПДР України.

Однак, викладені у фабулі обставини правопорушення не підпадають під дії ч. 3 ст.132-1 КУпАП.

Так як, дія ч. 3 ст. 132-1 КУпАП поширюється на правопорушення пов`язані з ухиленням або відмови від проходження габаритно-вагового контролю, а так само перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, розташування транспортних засобів на проїзній частині, вчинення правопорушень, передбачених частиною шостою статті 121 цього Кодексу, в зоні габаритно-вагового контролю, що тягнуе за собою накладення штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (51 000 грн.).

Крім того, зазначає, що в оскаржуваній постанові також вказується, що водієм легкового автомобіля Fiat Doblo здійснено порушення п. 22.7 ПДР України, який встановлює вимоги, які має забезпечити водій сільськогосподарської техніки для її подальшого руху. З цих підстав позивач вважає, що не може бути притягнутий до відповідальності за порушення п. 22.7 ПДР України, так як не є суб`єктом правопорушення у даному випадку.

За наведених обставин, позивач вважає, що дії вчинені старшим інспектором ВБДР батальйону № 1 полку патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківському районі управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції при розгляді справи про адміністративне правопорушення, слід визнати неправомірними, а постанову серії БАБ № 503628 від 19.07.2023 вважати я виневену бездоказово, що основана на припущеннях і в порушення прав позивача, тому її слід скасувати, а провадження у справі закрити.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву зазначив, що позов не визнає та просить у його задоволенні відмовити.

Свою позицію обгрунтував тим, що вважає викладені твердження позивача є хибними, а позовні вимоги безпідставними, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом, з наступних причин.

Відповідно до постанови, 19.07.2023 о 16 год 30 хв. водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем прикриття Ріаі БоМо номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по трасі 0-101902, супроводжуючи С/Г техніку комбайн якого перевищує 2,6 метри при цьому не був обладнаний дорожним знаком 4,8 та проблисковим маячком оранжевого кольору а також рухався попереду комбайна, чим було порушено п. 22.7 ПДР, за що адміністративна відповідальність передбачена ч. 1 ст. 132-1 КУпАП.

Зазначає, що в своїй позовній заяві позивач посилається зовсім на іншу частину статті відповідно до якої було винесено постанову, а саме на ч. 3 ст. 132-1 КУпАП та на ч. 6 ст. 121 КУпАП, які зовсім не мають жодного відношення до винесеної постанови, отже дане твердження не знаходить підтвердження та можна вважати, що позов складений на припущеннях.

Вважає доводи позивача про незаконність складеної постанови хибними, а позовні вимоги безпідставними та необгрунтованими.

Просить у задоволенні позову відмовити.

Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення

Позовна заява надійшла до Рокитнянського районного суду Київської області 25.07.2023.

Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 27.07.2023 позовну заяву залишено без руху у зв`язку з невірно вказаним відповідачем у справі.

Ухвалою Рокитнянського арйонного суду Київської області від 07.08.2023 провадження у зазначеній справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження.

Зазначена ухвала поштовим зв`язком направлена сторонам у справі.

Відповідачеві разом з ухвалою, направлено копію позовної заяви разом з доданими до неї документами.

Позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. Натомість через канцелярію суду подав клопотання про розгляд позову у його відсутності. Також наголосив, що позов підтримує та просить його задовольнити.

Відповідач, упродовж визначеного законом строку, надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позов не визнає та просить суд у його задоволенні відмовити.

Разом з тим, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання свого представника не направив.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.4 ст.229 КАС України.

Обставини справи встановлені судом

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов необхідно задовольнити повністю з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Із матеріалів справи вбачається, що старшим інспектором ВБДР батальйону № 1 Полку патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківському районі управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Насоновим Павлом Костянтиновичем19.07.2023винесено постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 503628.

Відповідно до вказаної постанови останнього притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 132-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 510 гривень.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 стало те, що останній 19.07.2023 о 16 год. 30 хв. по трасі О-101902 км. 2 Білоцерківський район керував транспортним засобом, а саме автомобілем прикриття, який супроводжуває с/г техніку, ширина якого перевищує 2,6 метри, при тому не був обладнений дорожнім знаком 4,8 та проблисковим маячком оранжевого кольору, а також рухався попереду комбайну, чим порушив п. 22.7 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ч. 1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію», поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч. 1 статті 23 зазначеного Закону, поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч. 1 статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до пункту 22.7. ПДР України сільськогосподарська техніка, ширина якої перевищує 2,6 м, повинна обладнуватися знаком Розпізнавальний знак транспортного засобу. Сільськогосподарська техніка, ширина якої перевищує 2,6 м, повинна рухатися в супроводі автомобіля прикриття, який рухається позаду та займає крайнє ліве положення відносно габаритів сільськогосподарської техніки і який обладнується з додержанням вимог стандартів проблисковим маячком оранжевого кольору, ввімкнення якого не дає переваги в русі, а є тільки допоміжним засобом інформації для інших учасників руху. Під час руху такій техніці заборонено хоча б частково займати смугу зустрічного руху. На супровідному автомобілі також встановлюється дорожній знак Об`їзд перешкоди з лівого боку, який повинен відповідати вимогам стандартів.

Разом з тим, ч. 3 ст. 132-1 КУпАП передбачено, що ухилення або відмова від проходження габаритно-вагового контролю, а так само перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, розташування транспортних засобів на проїзній частині, вчинення правопорушень, передбачених частиною шостою статті 121 цього Кодексу, в зоні габаритно-вагового контролю - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до п. 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджену Наказом МВС України від 07.11. 2015 за № 1395 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, електронними доказами.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Саме відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 283 КУпАП постанова в справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідач у відзиві зазначає, що позивача притягнуто постановою про накладення адміністратвиного сягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 503628 від 19.07.2023 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП.

Разом з тим, у матеріалах справи міститься другий екземпляр постванови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 503628 від 19.07.2023 якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 132-1 КУпАП, натомість фабула правопорушення вказана за ч.1 ст. 132-1 КУпАП.

Як убачається зі змісту оскаржуваної постанови, посадовою особою не дотримано вимоги ч.ч. 2, 3 ст. 283 КУпАП, так як кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч.3 ст. 132-1 КУпАП не відповідає опису фабули правопорушення та накладеному стягненю у розмірі 510 грн. Іншої копії постанови саме з кваліфікацією за ч.1 ст. 132-1 КУпАП відповідач до матеріалів справи не надав та судом не досліджувалось.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідачем не надано належних, допустимих і достатніх доказів правомірності винесення оспорюваної постанови про притягнення позивача до відповідальності за ч. 3 ст. 132-1 КУпАП, та не доведено вини позивача у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення за стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем не надано доказів, які б повністю спростовували доводи позивача в обґрунтування відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. Тобто, відповідач, будучи суб`єктом владних повноважень не довів правовірність оскаржуваної постанови, яка є предметом оскарження позивачем.

Доказування в адміністративному судочинстві не може ґрунтуватися на припущеннях. Засобами доказування є показання свідків, письмові докази, речові і електроні докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, а також зважаючи на відсутність доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку про недоведеність складу адміністративного правопорушення в діях позивача, а отже рішення відповідача слід вважати необґрунтованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За таких обставин та враховуючи наявні у справі докази суд вважає, що відповідач під час винесення оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, однак доказів, які б підтвердили факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що підтверджують адміністративну відповідальність, відповідачем не надано, а судом таких обставин не встановлено, а тому постанова про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення є не законною та підлягає скасуванню.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 543/775/17, у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VI, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. З врахуванням правової позиції ВП ВС у справі № 543/775/17 Позивачеві слід було сплатити судовий збір в сумі 536,80 грн. на відповідний розрахунковий рахунок для сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: 9) особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю; 10) позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Позивача відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 серії НОМЕР_3 виданого 31.05.2017 є інвалідом II групи, та відповідно до посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катасрофи серії НОМЕР_4 виданого 28.02.2017 (категорія 1) є громадянином, який віднесений до 1 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Частиною 1 ст. 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного позивач звільнений від сплати судового збору, а тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись статтями 7, 9, 132-1, 222, 245, 247, 251, 280 КУпАП, статтями 2, 6, 70 - 77, 90, 243 - 244, 246, 254, 258, 268, 278, 279, 286 КАС України, статті 4 Звкону України "Про судовий збір", суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, старшого інспектора ВБДР батальйону № 1 Полку патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківському районі управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Насонова Павла Костянтиновича, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії БАБ № 503628 від 19.07.2023 - задовольнити.

Визнати постанову про накладення адміністратвиного сягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 503628 від 19.07.2023на ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 132-1 КУпАП у виді штрафу в сумі 510 грн. протиправною та скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 - закрити за відсутністю у його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.132-1 КУпАП.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції, ,на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок, який сплатити на рахунок:

Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/ м. Київ/22030106;

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783;

р/р: UA0026001;

Банк отримувача (ГУДКСУ): Казначейство України (ЕАП);

Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст судового рішення виготовлено 15 вересня 2023 року.

Повне наіменування сторін:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач 1: Департамент патрульної поліції, , поштова адреса: 03048, вул. Федора Ернста, 3, електронна пошта: ;

відповідач 2: старший інспектор ВБДР батальйону № 1 Полку патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківському районі управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Насонов Павло Костянтинович, адреса за якою здійснюється діяльність: 09109. Київська область, м. Біла Церква, вул. Сухоярська, 18-А.

Головуюча суддя Олена ЧОРНЕНЬКА