Справа № 380/8776/23
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2023 року м.Львівсправа № 380/8776/23

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним та скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Департаменту патрульної поліції (Відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ «Про застосування до працівника УПП у Львівській області ДПП дисциплінарного стягнення» від 10 квітня 2023 року № 212;

- стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені у цій справі.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що проходить службу в Управлінні патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції України. Відповідно до наказу Департаменту патрульної поліції від 10 квітня 2023 року № 212 «Про застосування до працівника УПП у Львівській області ДПП дисциплінарного стягнення» (далі також оскаржуваний наказ) до позивача було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність. У цьому наказі зазначено, що за результатами службового розслідування установлено, що 11 лютого 2023 року о 00:15, перебуваючи в позаслужбовий час за адресою місто Львів, площа Міцкевича, 10 капрал поліції Ісмаілов Раві нецензурно висловлювався в присутності сторонніх осіб, зокрема водія транспортного засобу SKODA SUPERB, номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_2 та працівників патрульної поліції. Разом з цим ОСОБА_3 вчиняв дії щодо обмеження руху транспортного засобу ОСОБА_2 . А тому у діях позивача встановлено склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП.

Позивач не погоджується з оскаржуваним наказом відповідача, вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, з огляду на наступне.

Жодного протоколу про адміністративне правопорушення на позивача складено не було, натомість відповідач підміняючи собою судовий орган, вказав, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений статтею 173 КУпАП. І вже на підставі цього факту застосував до позивача дисциплінарне стягнення. Однак ні дисциплінарна комісія, на співробітники Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції України, які перебували на місці події, не вчинили жодних дій для складання адміністративного протоколу на позивача, якщо вони вбачали склад такого правопорушення.

Службовим розслідуванням не здійснено повного, всебічного та об`єктивного уточнення причин та умов подій, не з`ясовано навіть вини та причинний зв`язок між діями і наслідками. Відповідач під час застосування дисциплінарного стягнення до позивача не врахував положення частини десятої статті 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (далі також Дисциплінарний статут), а саме тяжкості проступку, обставин, за яких його скоєно, заподіяної шкоди, попередньої поведінки особи, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації позивача. З матеріалів дисциплінарної справи не вбачається будь-яких доречних аргументів на користь твердження щодо дискредитації органів Національної поліції України зі сторони позивача.

Відповідач під час службового розслідування не здобув належних доказів, які б свідчили про те, що поведінка позивача як поліцейського суперечить загальним принципам, встановленим для співробітників органів поліції, не наведено доказів недодержання позивачем приписів Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі Закон № 580) та Дисциплінарного статуту в частині неухильного дотримання нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, та які б негативно позначились на іміджі та репутації Національної поліції та давали б можливість застосувати до нього захід дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

Наявність обставин, встановлених у процесі службового розслідування, не підтверджена належними доказами, що свідчили про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни. Окрім цього, накладаючи на позивача дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну посадову відповідність, відповідач не використав весь перелік можливих (менш) суворих дисциплінарних стягнень.

Відповідач не довів неможливості застосування до позивача іншого, передбаченого статтею 13 Дисциплінарного статуту, виду дисциплінарного стягнення, окрім як попередження про неповну посадову відповідність.

З огляду на викладене просить суд адміністративний позов задовольнити повністю.

Також у позовній заяві позивач вказує, що орієнтовний розмір судових витрат становить 6000,00 грн, що включає витрати на отриману ним правничу допомогу.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву. Відповідач вказує, що під час службового розслідування та зібраними матеріалами встановлено, що перебуваючи в позаслужбовий час 11 лютого 2023 року о 00:15 год. за адресою місто Львів, площа Міцкевича, 10 позивач нецензурно висловлювався в присутності сторонніх осіб стосовно ОСОБА_4 , а також вчиняв дії, які проявлялися у здійсненні обмеження щодо подальшого руху транспортним засобом Олего Метеллею, які утискали волю останнього, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173 КУпАП. В таких діях позивача вбачається мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування права на повагу до гідності ОСОБА_4 . Зазначені дії є проявом негідної поведінки, оскільки є такими, що дискредитують звання поліцейського і негативно впливають на рівень авторитету та довіри суспільства до органів Національної поліції. Дисциплінарна комісія під час проведення службового розслідування за участі позивача вбачала дисциплінарний проступок, також врахувала тяжкість проступку, обставини, за яких його було скоєно, заподіяну шкоду, попередню поведінку особи, її ставлення до виконаних службових обов`язків та рівень її кваліфікації, про що свідчать зібрані та досліджені матеріали службового розслідування.

Під час застосування дисциплінарного стягнення за участі позивача дисциплінарною комісією перевірено та оцінено матеріали і відомості про можливий дисциплінарний проступок поліцейського відповідно до частини першої статті 14 Дисциплінарного статуту та пункту першого розділу V Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справи України від 07 листопада 2018 року № 893 (далі також Порядок № 893), та під час визначення вид стягнення відповідно до частини третьої статті 19 Дисциплінарного статуту враховано характер проступку, обставини, за яких воно було вчинене, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність, попередню поведінку поліцейських та їх ставлення до служби. Висновок службового розслідування від 21 березня 2023 року відповідає вимогам, установленим розділом VІ Порядку № 893, та містить висновки щодо наявності в діяннях поліцейських дисциплінарного проступку, а також його юридичну кваліфікацію з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено.

Під час застосування дисциплінарного стягнення до позивача було враховано тяжкість проступку, обставини, за яких його було скоєно, заподіяну шкоду, попередню поведінку особи, його ставлення до виконання службових обов`язків та рівень її кваліфікації, про що свідчать зібрані та досліджені матеріали службового розслідування, зокрема: пояснення позивача; службова характеристика позивача; пояснення ОСОБА_4 стосовно події 11 лютого 2023 року за участі позивача; наявні відеозаписи з камер відеонагляду території площі Міцкевича у місті Львові стосовно події 11 лютого 2023 року; рапорт поліцейських ВМАЗ Управління; пояснення командира позивача ОСОБА_5 ; пояснення поліцейських, які були на місці події 11 лютого 2023 року.

Законодавець висуває підвищені вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини підтримання публічної безпеки і порядку. У свою чергу недотримання поліцейським вищезазначених вимог є дисциплінарним проступком за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.

Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність є заходом дисциплінарного впливу, його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням відповідних обставин і не потребує доведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень. Вибір одного з видів дисциплінарного стягнення належить до дискреційних повноважень органу, що має право приймати рішення за результатами розгляду дисциплінарного провадження у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. При цьому конкретний вид дисциплінарного стягнення обирається за результатами з`ясування обставин проступку та одержання письмових пояснень від особи, яка його вчинила, залежно від ступеня вини та тяжкості проступку. У нормі частини другої статті 29 Дисциплінарного статуту, на яку посилається позивач, відсутнє поняття черговості накладення дисциплінарного стягнення. У спірному випадку відповідач застосував правильний порядок стягнень відповідно до вищевказаної норми.

Дії позивача у межах спірних правовідносин вказують на його особисту недисциплінованість та безвідповідальне ставлення до обов`язку дотримуватися вимог законодавства України, наказів Національної поліції України, Правил етичної поведінки поліцейського, Присяги працівника поліції та є проявом негідної поведінки, оскільки є такими, що дискредитують звання поліцейського, негативно впливають на рівень авторитету, створення позитивного іміджу Національної поліції та довіри суспільства до органів Національної поліції. Такі дії позивача дисциплінарна поліція розцінила як прояв негідної поведінки, що дискредитує звання поліцейського, негативно впливає на рівень авторитету та довіри суспільства до органів Національної поліції України.

У зв`язку з наведеним у задоволенні позову просить відмовити у повному обсязі.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу відповідач зазначає, що розмір таких витрат, заявлений позивачем у позовній заяві, є явно завищеним та неспівмірним з обсягом наданих адвокатом послуг. Повідомляє, що клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката буде подано стороною відповідача після отримання доказів на підтвердження понесення таких витрат.

Позивач подав додаткові пояснення у справі, в яких зазначає, що конфлікт позивача з ОСОБА_6 виник не на ґрунті хуліганства, а на ґрунті особистих відносин. Тому у спірному випадку відсутні такі суб`єктивні ознаки, як мотив і умисел, спрямовані на порушення громадського порядку, котрі є основними критеріями, які відрізняють дрібне хуліганство від суміжних правопорушень.

В основу висновку службового розслідування відповідач узяв заяву самого ОСОБА_2 та повністю проігнорував пояснення, які надавав позивач. Також відповідач навмисно у відзиві на позовну заяву не вказує про ту обставину, що перед тим як позивач нецензурно висловився стосовно ОСОБА_2 , останній заприскав йому в очі засіб «ТЕРЕН-4», чим спричинив нанесення легких тілесних ушкоджень, за фактом яких було відкрито кримінальне провадження.

Чинним законодавством України закріплена необхідність застосування принципу пропорційності відповідальності при застосуванні дисциплінарних стягнень в залежності від тяжкості проступку. Враховуючи той факт, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений статтею 173 КУпАП, то накладене дисциплінарне стягнення не відповідає встановленому принципу співмірності.

В матеріалах справи відсутній будь-який доречний документ, який би свідчив про дискредитацію збоку позивача органів Національної поліції України. Жодних належних та допустимих доказів перебування позивача під час спірної події в стані алкогольного сп`яніння відповідач не надав.

Позивач підсумовує, що відповідач провів необ`єктивне, неповне та упереджене службове розслідування, а обраний вид дисциплінарного стягнення був застосований без будь-якого належного аргументування.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 246 КАС України суд зазначає, що ухвалою судді від 01 травня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Витребувано у Департаменту патрульної поліції: належним чином засвідчені копії матеріалів службового розслідування та висновку службового розслідування, які слугували підставою для прийняття спірного наказу № 212 від 10 квітня 2023 року; наказів Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції від 21 лютого 2023 року № 46 та від 02 березня 2023 року № 35; рапорту працівників відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції від 13 лютого 2022 року № 2503вн/41/12/02-2023.

У судових засіданнях, які відбулися 11 липня 2023 року та 18 липня 2023 року, суд заслухав усні пояснення представників позивача та відповідача, дослідив докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а також відеозаписи з місця події за участю позивача, яка мала місце 11 лютого 2023 року, долучені відповідачем.

Представник позивача заявлений позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити.

Представник відповідача проти заявленого позову заперечив у повному обсязі, просив в його задоволенні відмовити.

У судовому засіданні, яке відбулося 18 липня 2023 року, суд постановив прийняти рішення у строки, передбачені для справ, розгляд яких здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини:

Капрал поліції ОСОБА_1 проходить службу на посаді поліцейського взводу № 1 роти № 4 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції (далі також УПП у Львівській області ДПП).

Наказом Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції від 21 лютого 2023 року № 46 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії», у зв`язку із надходженням рапорту старшого інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП у Львівській області ДПП капітана поліції ОСОБА_7 та інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП у Львівській області ДПП старшого лейтенанта поліції Володимира Магомети, у якому зазначено про факт порушення службової дисципліни у діях поліцейського взводу № 1 роти № 4 батальйону № 3 УПП у Львівській області ДПП капрала поліції ОСОБА_1 11 лютого 2023 року, призначено службове розслідування у формі письмового провадження та створено дисциплінарну комісію.

Наказом Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції від 02 березня 2023 року № 35 «Про продовження строку проведення службового розслідування» відповідно до частини третьої статті 26 Дисциплінарного статуту, згідно з доповідною запискою від 02 березня 2023 року про продовження строку проведення службового розслідування, продовжено термін проведення службового розслідування, призначеного відповідно до наказу УПП у Львівській області ДПП від 21 лютого 2023 року на п`ятнадцять днів.

21 березня 2023 року начальником Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції затверджено висновок службового розслідування, призначеного у зв`язку із надходженням рапорту старшого інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП у Львівській області ДПП капітана поліції ОСОБА_7 та інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП у Львівській області ДПП старшого лейтенанта поліції Володимира Магомети (№ 2503вн/41/12/02-2023 від 13 лютого 2022 року), у якому зазначено про факт порушення службової дисципліни у діях поліцейського взводу № 1 роти № 4 батальйону № 3 УПП у Львівській області ДПП капрала поліції ОСОБА_1 11 лютого 2023 року.

Згідно з цим висновком у процесі службового розслідування зібраними матеріалами встановлено, що перебуваючи в позаслужбовий час 11 лютого 2023 року о 00:15 за адресою місто Львів, площа Міцкевича, 10, капрал поліції ОСОБА_1 нецензурно висловлювався в присутності сторонніх осіб по відношенню до Олега Метеллі, а також вчиняв дії, що проявилися у здійсненні обмеження щодо подальшого руху транспортним засобом ОСОБА_8 , які утискали волю останнього, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В таких діях ОСОБА_9 вбачається мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування на повагу до гідності ОСОБА_4 . Такі дії є проявом негідної поведінки, оскільки є такими, що дискредитують звання поліцейського і негативно впливають на рівень авторитету та довіри суспільства до органів Національної поліції. Дисциплінарна комісія об`єктивно вважає, що це порушення службової дисципліни стало можливим внаслідок особистої недисциплінованості, низьких ділових та моральних якостей, нехтування вимог вказівок керівництва Управління, що дискредитує почесне ім`я працівника Національної поліції України.

10 квітня 2023 року Департаментом патрульної поліції видано наказ № 212 «Про застосування до працівника УПП у Львівській області ДПП дисциплінарного стягнення», в якому зазначено наступне:

«Відповідно до наказів УПП у Львівській області ДПП від 21.02.2023 № 46 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії», від 02.03.2023 № 35 «Про продовження строку проведення службового розслідування» проведено службове розслідування, зважаючи на відомості, викладені у рапорті працівників відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП у Львівській області ДПП від 13.02.2023 № 2503вн/41/12/02-2023, щодо вчинення 11.02.2023 порушень, що мають ознаки дисциплінарних проступків поліцейським № 1 роти № 4 батальйону № 3 УПП у Львівській області ДПП капралом поліції ОСОБА_1 .

За результатами службового розслідування установлено, що 11.02.2023 о 00:15, перебуваючи в позаслужбовий час, за адресою АДРЕСА_1 , капрал поліції ОСОБА_1 нецензурно висловлювався в присутності сторонніх осіб, зокрема водія транспортного засобу SKODA SUPERB, номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_2 та працівників патрульної поліції. Разом з цим ОСОБА_1 вчиняв дії щодо обмеження руху транспортного засобу Метеллі О.

У діях капрала поліції ОСОБА_1 установлено склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Такі дії капрала поліції ОСОБА_1 є проявом негідної поведінки, оскільки дискредитують звання поліцейського й негативно впливають на рівень авторитету та довіри суспільства до органів Національної поліції України».

Зазначеним наказом відповідно до висновку службового розслідування, статей 26 і 29 Дисциплінарного статуту наказано:

« 1. За вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пункту 1 частини першої статті 18, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 6, 7, 11 частин третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, статті 173 КУпАП, пункту 2.2 розділу 2 Інструкції з охорони праці у вільний від служби час, затверджений наказом МВС від 07.08.2019 № 1396, відповідно до частини першої статті 15 КУпАП, пункту 4 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту до поліцейського взводу № 1 роти № 4 батальйону № 3 УПП у Львівській області ДПП капрала поліції ОСОБА_1 (01645583) застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність».

Не погоджуючись із таким наказом відповідача, уважаючи його протиправним, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Предметом розгляду у цій справі є правомірність наказу Департаменту патрульної поліції від 10 квітня 2023 року № 212 «Про застосування до працівника УПП у Львівській області ДПП дисциплінарного стягнення», яким до поліцейського взводу № 1 роти № 4 батальйону № 3 УПП у Львівській області ДПП капрала поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

За приписами частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Згідно з частиною 2 цієї ж статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Спірні правовідносини регулюються Законом України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію», Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893, Правилами етичної поведінки поліцейських, затвердженими наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2016 року № 1179 (далі Правила етичної поведінки), та іншими нормативно-правовими актами.

Закон № 580 визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Відповідно частини першої до статті 3 Закону № 580 у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно із частиною першою статті 17 Закону № 580 поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Частиною першою статті 18 Закону № 580 передбачено, що поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини; надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно із частиною другою зазначеної статті поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Частинами першою, другою статті 19 Закону № 580 встановлено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

За змістом розділу IV Правил етичної поведінки незалежно від посади чи звання у відносинах із населенням поліцейський зобов`язаний: бути тактовним та доброзичливим; висловлювати вимоги чи зауваження, що стосуються особи, у ввічливій та переконливій формі; надати можливість особі висловити власну думку; до всіх потерпілих від злочинів або інших правопорушень проявляти повагу, охороняти їх безпеку та право на невтручання в особисте життя.

За будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.

При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику та допускати дискримінацію в будь-якій формі.

Поліцейський повинен бути коректним та не повинен допускати застосування насильства чи інших негативних дій щодо членів суспільства, а також, незважаючи на провокації, повинен залишатися об`єктивним.

Дисциплінарний статут визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження, а його дія поширюється, зокрема, на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Згідно із статтею 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна передбачає дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Частинами другою, третьою статті 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського, зокрема:

бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;

утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;

утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;

поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;

під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Згідно з частинами першою-третьою статті 11, статтею 12, частинами першою-третьою статті 13 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Отже, підставою для дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, суть якого полягає у порушенні поліцейським службової дисципліни та означає недотримання Конституції і законів України, інших нормативно-правових актів, наказів Національної поліції України, Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників, а так само у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

За змістом частин першої, другої, четвертої статті 16 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів.

Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Частинами першою-третьою статті 18 Дисциплінарного статуту передбачено, що під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами; 4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.

Згідно з частиною десятою статті 14 Дисциплінарного статуту порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Порядок № 893 визначає процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.

Пунктами першим-четвертим розділу V Порядку № 893 визначено, що проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Строк проведення службового розслідування, його продовження, порядок обчислення строку службового розслідування визначаються статтею 16 Дисциплінарного статуту.

Службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

За змістом пунктів першого-четвертого, дев`ятого розділу VІ Порядку № 893 зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

У вступній частині висновку службового розслідування викладаються такі відомості:

дата і місце складання висновку службового розслідування, прізвище та ініціали, посада і місце служби (роботи) голови (заступника голови) та членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування;

підстава для проведення службового розслідування;

форма розгляду справи дисциплінарною комісією (відкрите засідання чи письмове провадження).

У разі залучення до проведення службового розслідування фахівців та представника поліцейського також зазначаються їх прізвища, ініціали та статуси у службовому розслідуванні.

В описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування:

обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим;

посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних»), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;

пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення;

пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи;

пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи;

документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку;

обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України;

причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення.

Висновок службового розслідування затверджує керівник, який його призначив, або особа, яка виконує обов`язки керівника.

Згідно з пунктами першим, другим розділу VІІ Порядку № 893 у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19-22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі, закладі, установі) поліції, ЗВО та особистого ознайомлення поліцейського з ним, що здійснюється кадровим підрозділом органу (підрозділу, закладу, установи), ЗВО за місцем проходження служби зазначеним поліцейським. Таке ознайомлення засвідчується шляхом проставляння поліцейським, притягнутим до дисциплінарної відповідальності, підпису, прізвища та ініціалів на останньому аркуші копії наказу, долученої до його особової справи.

Аналіз наведених вище правових норм дає підстави для висновку, що дисциплінарна відповідальність поліцейського виникає у разі вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто у разі недотримання чи неналежного дотримання службової дисципліни. Саме в процесі службового розслідування з`ясовуються обставини, з приводу яких воно було призначене, встановлюється наявність чи відсутність вини порушника у вчиненні дисциплінарного проступку, обставини, що пом`якшують чи обтяжують ступінь його відповідальності, а також ставлення до скоєного, та в разі підтвердження факту вчинення дисциплінарного проступку виконавцем службового розслідування вноситься пропозиція про застосування до винної особи конкретного дисциплінарного стягнення.

Із цією метою висновок службового розслідування повинен містити повне та об`єктивне дослідження обставин скоєння дисциплінарного проступку, тобто повинні бути встановлені обставини, за яких особа скоїла дисциплінарний проступок або які стали підставою для призначення службового розслідування, а також те, чи мали вони місце взагалі; час, місце, спосіб, мотив та мету вчинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку встановлена у визначеному порядку.

Частинами третьою, восьмою статті 19 Дисциплінарного статуту імперативно встановлено, що під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія, а так само керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Зокрема, обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника. Для цілей застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення можуть враховуватися й інші, не зазначені у частині четвертій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського (частини четверта-п`ята статті 19 Дисциплінарного статуту).

Обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є: 1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння; 2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення; 3) вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього; 4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку; 5) вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, гендерної чи іншої нетерпимості (частина шоста статті 19 Дисциплінарного статуту).

Частиною одинадцятою статті 19 Дисциплінарного статуту також установлено, що у разі вчинення поліцейським незначного проступку керівник може обмежитися його попередженням про необхідність дотримання службової дисципліни.

Отже, при вирішенні спору про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності предметом доказування є склад дисциплінарного проступку, обставини його вчинення, причини та умови, вина поліцейського, наявність обставин, які обтяжують та пом`якшують відповідальність поліцейського, що підлягає доведенню суб`єктом владних повноважень належними, достовірними й достатніми доказами.

Суд встановив, що за результатами проведеного службового розслідування у зв`язку із виявленням факту порушення службової дисципліни у діях поліцейського взводу № 1 роти № 4 батальйону № 3 УПП у Львівській області ДПП капрала поліції ОСОБА_1 , які мали місце 11 лютого 2023 року, складено висновок службового розслідування від 21 березня 2023 року, на підставі якого відповідачем видано наказ від 10 квітня 2023 року № 212, яким до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

Суд уважає, що застосовуючи до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність відповідач не повною мірою врахував характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу позивача, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують відповідальність, попередню поведінку позивача, його ставлення до служби, з огляду на таке.

Службовим розслідуванням встановлено, що позивач нецензурно висловлювався в присутності сторонніх осіб, зокрема водія транспортного засобу SKODA SUPERB, номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_2 та працівників патрульної поліції, а також вчиняв дії щодо обмеження руху транспортного засобу ОСОБА_2 .

Разом з цим опитаний у процесі службового розслідування інспектор взводу № 1 роти № 1 батальйону № 1 УПП у Львівській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_10 пояснив, що під час спілкування позивач поводився не зовсім адекватно, проте нецензурну лайку стосовно опитуваного не вживав. Опитаний у процесі службового розслідування інспектор взводу № 1 роти № 1 батальйону № 1 УПП у Львівській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_11 пояснив, що під час спілкування позивач поводився не зовсім адекватно, проте нецензурну лайку не вживав.

Отже, як вбачається із пояснень опитаних у процесі службового розслідування поліцейських, які були присутні на місці події за участі позивача, останній щодо них нецензурної лайки не вживав.

Водночас у наданих поясненнях на запитання: « 5. У ситуації, яка склалася 11.02.2023 близько 00:15 годин, чи дотримувались норм професійної етики відносно будь-яких осіб, зокрема чи використовували ненормативну лексику?» позивач пояснив, що стосовно дотримання норм етичної поведінки (Наказ № 1179) провину визнає повністю, оскільки водій таксі вивів його з рівноваги, вживаючи образливі висловлювання щодо нього та його дружини, а також після того, як водій використав балон «ТЕРЕН-4» сльозогінної та дратівливої дії, чим завдав позивачу легкі тілесні ушкодження, він не міг повноцінно контролювати свій емоційний стан через біль та опіки рогівки й кон`юнктиви обох очей.

Факт використання стосовно позивача засобу сльозогінної дії підтверджує водій таксі ОСОБА_12 у поясненні, яке міститься в матеріалах службового розслідування.

Таким чином, вживання позивачем нецензурної лайки під час події, яка виникла за його участі, щодо водія таксі ОСОБА_2 , могло бути спричинене неможливістю контролювати свій емоційний стан, внаслідок болі в очах, яка виникла у зв`язку із застосуванням цією особою щодо позивача засобу сльозогінної дії. Однак цій обставині відповідач у висновку службового розслідування оцінки не надав.

Як уже зазначено судом вище, у висновку службового розслідування повинні бути викладені обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Позивач у наданих поясненнях стверджував, що перед подією, яка відбулася за його участі, вживав спиртні напої, однак у стані алкогольного чи іншого сп`яніння не перебував. Так, у матеріалах службового розслідування відсутні докази перебування позивача у стані алкогольного сп`яніння під час події, яка відбулася за його участі, тобто обставина, що обтяжує відповідальність поліцейського відповідно до частини шостої статті 19 Дисциплінарного статуту. Інші обставини, передбачені зазначеною нормою Дисциплінарного статуту, які обтяжують відповідальність поліцейського, у висновку службового розслідування не зазначені, тобто таких не виявлено.

Водночас у висновку службового розслідування не зазначено жодної обставини, яка б пом`якшувала відповідальність позивача.

Зокрема, обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; попередня бездоганна поведінка.

У наданих поясненнях позивач зазначив, що стосовно дотримання норм етичної поведінки (Наказ № 1179) провину визнає повністю, однак чому відповідач не врахував це за обставину, яка пом`якшує його відповідальність, у висновку службового розслідування не зазначено.

Також суд враховує службову характеристику позивача від 28 лютого 2023 року, яка є виключно позитивною, а відтак свідчить про його попередню бездоганну поведінку та відповідальне ставлення до служби. Утім зазначена обставина також не була взята до уваги відповідачем як така, що пом`якшує відповідальність позивача у спірному випадку.

Суд також зауважує, що обираючи до позивача вид дисциплінарного стягнення відповідач не врахував відсутність у позивача дисциплінарних стягнень на момент його накладення.

Крім цього, суд відзначає, що особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану визначені розділом V Дисциплінарного статуту. Так, відповідно до абзацу першого частини другої статті 29 Дисциплінарного статуту дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.

Однак відповідачем не доведено неможливості застосування до позивача за вчинений ним проступок іншого, передбаченого статтею 13 Дисциплінарного статуту, виду дисциплінарного стягнення, окрім як попередження про неповну службову невідповідність, яке є одним із найсуворіших.

Тож з огляду на характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу позивача, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують відповідальність, попередню поведінку позивача, його ставлення до служби, суд уважає, що застосоване відповідачем до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність є надмірно суворим та не відповідає фактичним обставинам справи.

З урахуванням встановлених обставин справи та викладених правових положень суд доходить висновку, що відповідачем не дотримано наведених вище приписів частини другої статті 2 КАС України, а тому виданий Департаментом патрульної поліції наказ від 10 квітня 2023 року № 212 «Про застосування до працівника УПП у Львівській області ДПП дисциплінарного стягнення», яким до поліцейського взводу № 1 роти № 4 батальйону № 3 УПП у Львівській області ДПП капрала поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність, є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо інших доводів сторін, які викладені у заявах по суті справи, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 8 Конституції України, статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України та частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» (рішення від 21 січня 1999 року), зокрема, зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.

Тому за наведених вище підстав, якими суд обґрунтував своє рішення, не вбачається необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, зазначені сторонами, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у справі.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За змістом частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до вимог частини 1, пункту 2 частини 2 статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить задовольнити повністю.

Щодо розподілу судових витрат суд враховує наступне.

Згідно з пунктом п`ятим частини першої статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до частин першої, другої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до правил абзацу першого частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд встановив, що за подання цього позову до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 1073,60 грн. Ураховуючи задоволення позову судом у повному обсязі за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача належить стягнути 1073,60 грн сплаченого судового збору.

Докази понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу станом на момент ухвалення судом рішення у цій справі відсутні, тому їх розподіл суд не здійснює.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до Департаменту патрульної поліції (вул. Федора, Ернста, 3, м. Київ, 03048) про визнання протиправним та скасування наказу задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції від 10 квітня 2023 року № 212 «Про застосування до працівника УПП у Львівській області ДПП дисциплінарного стягнення».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 1073,60 грн сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 04 жовтня 2023 року.

СуддяКлименко Оксана Миколаївна