Справа № 500/4887/23
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2023-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/4887/23

06 жовтня 2023 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Мірінович У.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, у якій позивач просить суд:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату позивачу до пенсії за вислугою років, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з врахуванням 5 відсотків, внаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ до грошового забезпечення, тобто в розмірі 67 відсотків відповідних сум грошового забезпечення, з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією, тобто з 07 серпня 2022 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 до пенсії за вислугою років, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з врахуванням 5 відсотків, внаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ до грошового забезпечення, тобто в розмірі 67 відсотків відповідних сум грошового забезпечення, з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією, тобто з 07 серпня 2022 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є пенсіонером органів кримінально-виконавчої служби, підполковник внутрішньої служби Державної пенітенціарної служби України в Тернопільській області, звільнена зі служби згідно наказу №73/ОС-16 від 20 грудня 2016 року відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» за пунктом 2 частини першої статті 77 (через хворобу) з 31 грудня 2016 року.

Позивач вказує, що рішенням МСЕК №1 їй встановлено 3 групу інвалідності, захворювання пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Згідно свідоцтва про хворобу №168 від 28 листопада 2016 року, військово-лікарською комісією ДУ «ТМО МВС України по Тернопільській області» позивача визнано непридатною до військової служби в мирний час, обмежено придатною у воєнний час. Починаючи з 01 січня 2017 року, у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» позивач отримувала пенсію за вислугу років призначена згідно статті 12 пункту «Б» в розмірі 57 %.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду у справі №500/4656/22 від 03 лютого 2023 року, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області перевести ОСОБА_1 на пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» частини першої статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з дня виникнення права, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів - 11 листопада 2021.

Позивач вважає, що оскільки згідно свідоцтва про хворобу №168 від 28.11.2016, військово-лікарською комісією її визнано непридатною до військової служби в мирний час, обмежено придатною у воєнний час, то у неї виникло право на включення 5% до розрахунку уже призначеної пенсії за вислугу років. Позивач вважає, що визначальним у спірних правовідносинах є факт захворювання, яке спричинило подальшу непридатність до проходження служби, що було зафіксовано у передбачений законодавством спосіб.

Позивач зазначає, що на заяву про перерахунок пенсії з урахуванням 5% внаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, позивач отримала листа відповідача, яким відмовлено у здійсненні перерахунку.

Такі дії відповідача позивач вважає протиправними, у зв`язку з чим звернулася до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 10.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

06.09.2023 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області позов не визнає та просить відмовити у його задоволенні. Вказує, що рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду у справі №500/4656/22 від 03 лютого 2023 року зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області перевести позивачку на пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» частини першої статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з дня виникнення права, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів - 11 листопада 2021, а також зобов`язано здійснити перерахунок та виплату пенсії в розмірі 62%, передбаченому пунктом «а» статті 13 Закону України №2262-ХІІ, починаючи з 11 листопада 2021 року із урахуванням раніше виплачених сум пенсії.

Вказує, що для визначення відсотку грошового забезпечення, з якого проводиться обчислення розміру пенсії - 50% чи 55%, визначальне значення мала форма звільнення зі служби, а саме - у відставку чи у запас. Зазначає, що звільнення зі служби в запас і у відставку є різними формами звільнення та пов`язані з настанням різних обставин. Звільнення у запас через хворобу здійснюється у випадку недосягнення особою віку, встановленого Законом №2232-ХІІ для перебування у запасі осіб, які мають військові звання і за станом здоров`я непридатні до військової служби в мирний час (у військовий час - обмежено придатні 2-го ступеня). Натомість звільнення у відставку через хворобу здійснюється щодо осіб, які визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби (із зняттям з військового обліку. За такою мотивацією відповідач вважає, що будь-яких порушень прав позивача на пенсійне забезпечення в межах спірних правовідносин, зокрема щодо порядку проведення перерахунку пенсії та її виплати, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області у своїх діях не вбачає (арк. справи 27-28).

07.09.2023 позивачем подано відповідь на відзив на позовну заяву (арк. справи 31-34).

Інших заяв, в тому числі по суті справи на адресу суду не надходило.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Як слідує з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного Фонду України та з 01.01.2017 отримувала пенсію за вислугу років відповідно пункту «б» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» у розмірі 57 % відповідних сум грошового забезпечення.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2023 року у справі №500/4656/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області перевести ОСОБА_1 на пенсію за вислугу років відповідно до пункту "а" ч.1 ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з дня виникнення права, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів - 11.11.2021. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 в розмірі 62%, передбаченому пунктом "а" статті 13 Закону України №2262-ХІІ, починаючи з 11.11.2021 із урахуванням раніше виплачених сум пенсії (https://reyestr.court.gov.ua/Review/108776523).

Як слідує з наказу Управління Державної пенітенціарної служби України в Тернопільській області ДПтС України №73/ОС-16 від 20.12.2016 позивач, на підставі, зокрема, свідоцтва про хворобу ВЛК ДУ ТМО МВС України по Тернопільській області №168 від 28.11.2016, звільнена з органів Державної пенітенціарної служби України відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» за пунктом 2 частини першої статті 77 (через хворобу) з 31 грудня 2016 року. Вислуга років ОСОБА_1 на день звільнення в календарному обчисленні становить 16 років 11 місяців, 19 днів, в пільговому обчисленні 24 роки 04 місяці, 15 днів (арк. справи 13).

Згідно свідоцтва про хворобу №168 від 28.11.2016, військово-лікарською комісією позивача визнано «непридатною до військової служби в мирний час, обмежено придатною у воєнний час». Також вказано, що наявне у позивача захворювання пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ (арк. справи 14).

19.07.2023 позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок та виплату пенсії з урахуванням 5%, внаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, тобто в розмірі 67% відповідних сум грошового забезпечення (арк. справи 19-20).

Листом Головного управління Пенсійного фонду України від 25.07.2023 №1900-0202-8/31230 позивача повідомлено про те, що підстави для зміни розміру пенсії відсутні. У вказаному листі зазначено, що оскільки позивач звільнена у запас не з поліції (проходила службу в Управлінні державній пенітенціарній службі України в Тернопільській області) відповідно до частини 1 пункту 2 статті 77 (через хворобу) Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIII від 02.07.2015, а вислуга років складає 24 роки 04 місяці 15 днів, то пенсію обчислено у розмірі 62% відповідних сум грошового забезпечення (арк. справи 21).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що у відповідності до вимог частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Конституційний Суд України у рішенні від 17 березня 2004 року №7-рп/2004 (справа про соціальний захист військовослужбовців та працівників правоохоронних органів) вказав, що визначений законами України відповідно до положень статті 17 Конституції України комплекс організаційно-правових та економічних заходів, спрямованих на забезпечення соціального захисту військовослужбовців та працівників правоохоронних органів, зумовлений не їх непрацездатністю або відсутністю достатніх засобів для існування (стаття 46 Конституції України), а особливістю професійних обов`язків, пов`язаних з ризиком для життя та здоров`я, певним обмеженням конституційних прав і свобод, у тому числі і права заробляти матеріальні блага для забезпечення собі і своїй сім`ї рівня життя, вищого за прожитковий мінімум. Тобто соціальні гарантії військовослужбовців та працівників правоохоронних органів випливають з характеру покладених на них службових обов`язків у зв`язку з виконанням ними державних функцій.

У пункті 2.4 рішення від 22 жовтня 2020 року №12-р/2020 Конституційний Суд України зазначив, що сферу соціального захисту поліцейських урегульовано розділом ІХ Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIII від 02.07.2015 (далі Закон №580), яким визначаються службовий час і час відпочинку (стаття 91), відпустки та обчислення їх тривалості (статті 92, 93), грошове, медичне, житлове забезпечення (статті 94-96), порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги (статті 97-101), пенсійне забезпечення (стаття 102), навчання дітей (стаття 103), захист прав та законних інтересів працівників поліції (стаття 104). Наведені положення Закону №580 щодо визначення прав поліцейських, які гарантуються державою у разі встановлення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), що пов`язані з проходженням ним служби та перешкоджають подальшому її проходженню, вказують на наявність комплексу організаційно-юридичних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення соціального захисту цих осіб.

Як слідує з матеріалів справи, позивач проходила службу в органах кримінально- виконавчої служби, підполковник внутрішньої служби, начальник по роботі з персоналом управління Державної пенітенціарної служби України в Тернопільській області.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області та отримує пенсію за вислугу років, яка їй призначена відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09.04.1992 в розмірі 62% грошового забезпечення.

Частиною четвертою статті 63 Закону №2262-ХІІ визначено, що всі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Пунктом «а» статті 13 Закону №2262-ХІІ (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) передбачено, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Системний аналіз наведених норм чинного законодавства дає підстави вважати, що підставою для призначення пенсії у розмірі 55 відсотків відповідних сум грошового забезпечення, відповідно до пункту «а» частини першої статті 13 Закону №2262, є звільнення особи саме у відставку або за станом здоров`я.

З матеріалів справи слідує, що позивач 19.07.2023 звернулася із заявою про перерахунок і подальшу щомісячну виплату пенсії з урахуванням 5% внаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, тобто у розмірі 67% відповідних сум грошового забезпечення (арк. справи 19-20). Однак відповідач листом від 25.07.2023 відмовив у такому перерахунку. При цьому суд враховує те, що вислуга років позивача в календарному обчисленні становить 16 років 11 місяців, 19 днів, в пільговому обчисленні складає 24 роки 04 місяці, 15 днів, та пенсія встановлена у розмірі 62% відповідних сум грошового забезпечення.

Відповідно до вимог частини п`ятої статті 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» №2713-IV від 23.06.2005, на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом №580.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом №580.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей» від 23.12.2015 №900-VIII (далі - Закон №900-VIII), внесено зміни до Закону №2262, а саме: доповнено та змінено статтю 43, якою передбачено, що у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку. При цьому, статтю 63 цього ж Закону доповнено частиною третьою, в якій вказано, що перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Закон №900-VIII від 23.12.2015 набрав чинності з 29.12.2015, тобто, на думку суду саме з цієї дати пенсіонери МВС набувають права на перерахунок пенсії з врахуванням грошового забезпечення у розмірах встановлених для поліцейських.

Так, за змістом статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше: за вислугу 20 років - 50 відсотків, а звільненим за віком або за станом здоров`я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України «Про національну поліцію» - 55 відсотків відповідних сум грошового забезпечення; за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 відсотки відповідних сум грошового забезпечення.

При цьому, згідно пункту 2 частини першої статті 77 Закону №580 поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема, через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції.

Так, відповідно до пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: 2) через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції; 3) за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції.

Таким чином, до звільнених у відставку за віком або у відставку за станом здоров`я, яким пенсії за вислугу років призначаються за вислугу 20 років - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення, додалися особи, звільнені зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію".

До набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію», діяв Закон України «Про міліцію», яким були врегульовані правовідносини щодо пенсійного забезпечення працівників міліції, які за своїм змістом є аналогічними тим, що викладені в Законі України «Про Національну поліцію».

Питання звільнення зі служби в органах внутрішніх справ були врегульовані також Положенням про діяльність військово-лікарської комісії в системі МВС України (далі - Положення №85) та Порядком проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу в системі МВС України (далі - Порядок №85), затвердженими наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.02.2001 №85.

Підпунктом 1.63.5. пункту 1.63. Порядку №85 встановлено, що за результатами медичного огляду ВЛК виносять постанови щодо осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ, зокрема, з формулюванням: «Не придатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час».

Відповідно до підпункту 1.117. 1 пункту 1.117. Порядку №85 свідоцтво про хворобу у мирний час складається на осіб рядового й начальницького складу, визнаних не придатними до військової служби зі зняттям з військового обліку, не придатними до військової служби в мирний час, обмежено придатними у воєнний час, обмежено придатними до військової служби, на курсантів та слухачів навчальних закладів МВС, визнаних не придатними до подальшого навчання за станом здоров`я.

Проаналізувавши зміст наведених вище норм законодавства в їх сукупності і системному зв`язку, суд дійшов висновку, що для визначення відсотку грошового забезпечення, з якого проводиться обчислення розміру пенсії « 50» чи « 55», визначальне значення мала форма звільнення зі служби, а саме у «відставку» чи «у запас» чи «звільнені зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», а також факт захворювання, яке спричинило подальшу непридатність до проходження служби та яке зафіксовано у передбачений законом спосіб.

Як встановлено судом ОСОБА_1 перебувала на посаді начальника по роботі з персоналом управління Державної пенітенціарної служби України в Тернопільській області та звільнена з 31 грудня 2016 року з органів Державної пенітенціарної служби України відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» за пунктом 2 частини першої статті 77 (через хворобу).

При цьому, відповідно до свідоцтва про хворобу позивача №168 від 28.11.2016, військово-лікарською комісією ОСОБА_1 визнано «непридатною до військової служби в мирний час, обмежено придатною у воєнний час». Також вказано, що наявне у позивача захворювання пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, з 01.01.2017 - призначено пенсію за вислугу років відповідно пункту «б» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» №2262 у розмірі 57% відповідних сум грошового забезпечення, а з 11.11.2021 - пенсію за вислугу років відповідно пункту «а» статті 12 вказаного закону у розмірі 62% відповідних сум грошового забезпечення (по рішенню суду від 03.02.2023 №500/4656/22).

Таким чином, з вищевикладеного слідує, що позивача «звільнено за станом здоров`я» з органів пенітенціарної служби на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу) (не у запас через хворобу), при цьому, саме захворювання встановлено позивачу у передбачений на момент звільнення спосіб, відповідно до діючого підзаконного нормативного акту, а саме, Порядку №85, та зафіксовано у відповідному документі - свідоцтві про хворобу та пов`язане з проходженням служби.

За наведених обставин справи суд дійшов висновку, що на позивача поширюється дія пункту «а» статті 13 Закону №2262-ХІІ, з урахуванням доповнення до Закону №580-VIII про підставу звільнення поліцейських зі служби на пенсію через хворобу, яка дає їм право на розмір 55% за 20 років вислуги (позивач звільнена зі служби з 31.12.2016).

Відтак у відповідача відсутні правові підстави для неврахування пункту «а» частини першої статті 13 Закону №2262-ХІІ при визначенні розміру пенсії позивача, а саме: за вислугу 20 років - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення, за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 23.06.2020 у справі №296/10430/16-а, від 23.03.2020 у справі №461/1317/17, від 20.09.2019 у справі №466/1403/17.

За наведених обставин справи при наявній вислузі позивача, розмір її пенсії повинен становити 67% відповідних сум грошового забезпечення.

Відповідно до частини другої статті 51 Закону №2262-ХІІ, перерахунок пенсій, призначених особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Таким чином, зважаючи на те, що позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про переведення її на пенсію за вислугу років згідно пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби та деяких інших осіб» №2262-ХІІ в розмірі, передбаченому пунктом «а» статті 13 цього Закону 11.11.2021, та, відповідно, пенсія призначена позивачу з 11.11.2021, то суд дійшов висновку про необхідність поновлення прав позивача шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок позивачу з 11.11.2021 пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням 5 відсотків, внаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходженням служби, до грошового забезпечення, тобто в розмірі 67% відповідних сум грошового забезпечення та провести виплату пенсії позивача у відповідності до вимог статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а саме за 12 місяців з дати звернення з позовом до суду - 07.08.2022, з урахуванням виплачених сум.

За приписами частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності оскаржуваних дій.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами статті 90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як підтверджується матеріалами справи, позивач за подання даної позовної заяви сплатив судовий збір у розмірі 1073,60 грн згідно квитанції про оплату, а отже, такі судові витрати підлягають до відшкодування позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови ОСОБА_1 здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугою років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з врахуванням 5 (п`яти) відсотків внаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходженням служби до грошового забезпечення, тобто в розмірі 67 відсотків відповідних сум грошового забезпечення, з дня виникнення права на пенсію.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області з здійснити з 11 листопада 2021 року ОСОБА_1 перерахунок пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням 5 відсотків внаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходженням служби, до грошового забезпечення, тобто в розмірі 67% відповідних сум грошового забезпечення та провести виплату пенсії у відповідності до вимог статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а саме з 07 серпня 2022 року з урахуванням виплачених сум.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області судові витрати в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 06 жовтня 2023 року.

Реквізити учасників справи:

позивач: - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 );

відповідач: - Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: майдан Волі, 3, м. Тернопіль, Тернопільська обл., Тернопільський р-н, 46001, );

Головуючий суддя Мірінович У.А.