Справа № 520/26199/23
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2023-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

06 жовтня 2023 р. Справа № 520/26199/23
Cуддя Харківського окружного адміністративного суду Старосєльцева О.В., розглянувши питання наявності правових підстав для прийняття рішення про відкриття провадження в адміністративній справі за матеріалами адміністративного позову Головного управління Національної поліції в Харківській області до ОСОБА_1 про: 1) стягнення з ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Головного управління Національної поліції в Харківській області (40108599) вартість предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився у сумі 4875,00 грн., -

встановив:

Ухвалою суду від 25.09.2023р. позовну заяву - залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків в оформленні матеріалів позову у 5 днів з дня вручення копії ухвали про залишення позову без руху. Встановлено, що способом усунення недоліків є подання до суду: інших обґрунтувань разом з доказами поважності причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом.

30.09.2023р. через систему "Електронний суд", зареєстровано судом 02.10.2023р. представником позивача подано до суду заяву про поновлення строку звернення до суду, відповідно до якої щодо невиправданих зволікань позивача подати в строк позовну заяву у період з 05.02.2023 по 19.09.2023 представник позивача посилався на отримання додаткового фінансування на оплату судового збору лише 11.08.2023 після проведення відповідного листування з цього питання, у зв`язку з чим, позивач не мав можливості своєчасно вчинити необхідні процесуальні дії та подати до суду адміністративний позов у встановлений КАС України строк.

Вирішуючи по суті питання наявності правових підстав для поновлення строку звернення до суду, суддя виходив з таких підстав та мотивів.

Положеннями частини 4 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Положеннями частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено різні строки звернення до адміністративного суду для суб`єктів владних повноважень та для інших осіб.

Відповідно до абзацу 1 частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Абзацом 2 частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до частини п`ятої статті 122 для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Як вже зазначалось суддею в ухвалі від 25.09.2023р. питання щодо стягнення вартості предметів однострою особистого користування, не відносяться до спорів, які виникли з підстав проходження публічної служби, відповідно, до них мають застосовуватись приписи абзацу 2 частини другої статті 122 КАС України.

З огляду на вказане, до спірних правовідносин застосовується тримісячний строк, встановлений для звернення до суду суб`єкта владних повноважень з адміністративним позовом.

Відповідача звільнено зі служби в поліції наказом ГУНП в Харківській області від 04.06.2022, а до суду з вказаним позовом позивач звернувся лише 19.09.2023 року через систему "Електронний суд", зареєстровано судом 20.09.2023р., тобто з пропуском тримісячного строку звернення до адміністративного суду, передбаченого частиною другою статті 122 КАС України.

Згідно з ч.1 ст.118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

У силу приписів ч.1 ст.121 та ч.1 ст.123 КАС України умовою для поновлення пропущеного процесуального строку є поважність причини, котра зумовила такий стан практичної реалізації процесуальної дії.

Постанова Верховного Суду від 21.04.2021р. у справі №640/25046/19 містить правовий висновок, згідно з яким причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування. При цьому, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином. Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. В свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та не залежить від волевиявлення сторони і пов`язана з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

В ухвалі від 20.10.2022р. Великої Палати Верховного Суду від 20.10.2022р. у справі №9901/462/21 сформульовані правові позиції, у силу яких учасники справи повинні вчасно, сумлінно, в належний спосіб використовувати всі наявні в них засоби та можливості, передбачені законодавством, з метою запобігання невиправданим зволіканням під час виконання своїх процесуальних обов`язків.

У силу правового висновку п.20 постанови Верховного Суду від 07.12.2022р. у справі №420/4995/21 під час вирішення питання про дотримання особою, яка звернулася до суду з адміністративним позовом, встановленого строку звернення з`ясуванню підлягають наступні обставини, а саме: - за захистом якого порушеного права особа звернулася до суду; - коли особа дізналася про порушення своїх прав (чи дотримано строк з дати обізнаності); - коли вона повинна була дізнатися про їх порушення; - чи мала вона можливість дізнатися про порушення своїх прав; - наявність поважних причин, які об`єктивно заважали дізнатись про порушення своїх прав чи звернутися з позовом до суду.

При цьому, слід зважати, що у постанові Верховного Суду від 19.12.2022р. у справі №420/13281/20 сформульовано правовий висновок, за яким на етапі відкриття провадження у справі у суду відсутні повноваження витребовувати будь-які докази. Суд вивчає лише ті докази, що надійшли разом з позовною заявою. Проте суд, встановивши порушення позивачем строку звернення до адміністративного суду, керуючись ст. ст. 123, 169 КАС України має залишити позовну заяву без руху, запропонувавши позивачу подати заяву про поновлення такого строку із зазначенням причин пропуску.

Водночас, за правовою позицією, сформульованою у постанові Верховного суду від 14.09.2023р. у справі №520/12477/22 поновлення встановленого процесуальним законом строку для звернення до адміністративного суду здійснюється у розумних межах та лише у виняткових, особливих випадках, виключно за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав, свобод або законних інтересів.

Відтак, під час вирішення питання про наявність або відсутність підстав для поновлення пропущеного процесуального строку суд повинен уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості.

На виконання вимог ухвали суду від 25.09.2023р. стосовно обґрунтування поважності причин пропуску строку, які не дозволяли позивачу подати позовну заяву у встановлений законом строк без невиправданих зволікань, у період часу з 05.02.2023р. по дату звернення до суду (19.09.2023р.), заявником зазначено про отримання додаткового фінансування на оплату судового збору лише 11.08.2023 після проведення відповідного листування з цього питання.

З цього приводу суддя зазначає, що зважаючи на ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010р. по справі «Щокін проти України» (Shchokin v. Ukraine, заяви № 23759/03 та 37943/06) та рішення Європейського суду з прав людини від 07.07.2011р. по справі «Серков проти України» (Serkov v. Ukraine, заява № 39766/05), суд вважає, що зміст принципу "належного урядування" був розтлумачений Європейським судом з захисту прав людини, зокрема, у справах "Лелас проти Хорватії" та "Рисовський проти України" та полягає у тому, що "держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу", а "…у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб…".

Тобто, виходячи з принципу "належного урядування", державні органи загалом зобов`язані діяти в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді відкриття провадження у справах, строк звернення до суду в яких не дотримано.

У розумінні ст.1 Закону України від 06.09.2012р. №5207-VI "Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні" дискримінація - ситуація, за якої особа та/або група осіб за їх ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, віку, інвалідності, етнічного та соціального походження, громадянства, сімейного та майнового стану, місця проживання, мовними або іншими ознаками, які були, є та можуть бути дійсними або припущеними, зазнає обмеження у визнанні, реалізації або користуванні правами і свободами в будь-якій формі, встановленій цим Законом, крім випадків, коли таке обмеження має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.

Тому суддя вважає, що критерії наслідків фінансової спроможності особи в оплаті судового збору повинні однаково застосовуватись до усіх учасників суспільних відносин (як до суб"єктів владних повноважень, так і до приватних осіб).

Тому обставина відсутності у суб"єкта владних повноважень коштів в оплату судового збору не може бути визнана сама по собі поважною причиною безумовного виправдання пропуску строку звернення до суду (як безвідносно до факту відсутності таких призначень у кошторисі бюджетної установи, так і безвідносно до факту тривалості процедури комунікації із розпорядником бюджетних коштів вищого рівня з метою отримання відповідних асигнувань), позаяк протилежне тлумачення неминуче призводить до погіршення правового становища інших учасників суспільних відносин із категорії приватних осіб за критерієм здатності/нездатності провести платіж в оплату судового збору.

Обставини зносин між суб"єктами владних повноважень як розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня та суб"єктами владних повноважень як розпорядниками бюджетних коштів вищого рівня з приводу виділення коштів на виконання рішень судів та оплату судового збору є суто внутрішньою комунікацією органів державної влади різних ланок управління, управлінські рішення у межах цих процесів повинні прийматись з урахуванням визначених процесуальним законом строків звернення до суду, результати цих взаємовідносин об"єктивно нездатні створити для суб"єкта владних повноважень "покращені умови захисту порушеного права" порівняно з іншими учасниками суспільних відносин.

Жодних інших обґрунтувань поважності пропуску строку звернення до суду заявником не зазначено.

З огляду на викладене вище, зазначені представником заявника у поданій заяві підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду не можуть бути визнані поважними.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відтак, суд доходить до переконання про те, що позов поданий поза межами строку звернення до суду, зазначені у поданій заяві підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду є неповажними, що згідно з ч.2 ст.121, п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України є підставою для повернення позовної заяви.

Керуючись ст.ст.8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.4-12, 118, 121-123, 160, 169, 161, 171, 173, 241-243, 248, 256, 295 КАС України, суддя, -

ухвалив:

1. Визнати неповажними підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду, зазначені в заяві про поновлення строків звернення до суду вх. 01-26/91762/23 від 02.10.2023 року.

2. Заяву представника позивача про поновлення строків звернення до суду вх. 01-26/91762/23 від 02.10.2023 року - залишити без задоволення.

3. Позовну заяву - повернути.

4. Роз`яснити, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

5. Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

6. Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги у строк згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, тобто протягом 15 днів з дати складення повного судового рішення, а набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України, тобто негайно після підписання.

Суддя О.В. Старосєльцева