Справа № 160/13718/23
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2023-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Савченка А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання відмову протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
19 червня 2023 року позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із вищезазначеною позовною заявою, в якій заявлені вимоги:
- визнати протиправною відмову Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області про скасування обмеження йому пенсії;
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що він перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області, з 08.07.1992 р. отримав інвалідність 3-ї групи (безстроково) при виконанні службових обов`язків, а з 20.07.1992 р. отримує пенсію за вислугу років. З 01.01.2022 р. отримує пенсію по інвалідності внаслідок війни, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», як особа начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, з прирівняною посадою начальника відділу апарату ГУНП. Позивач є інвалідом війни другої групи, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії, інвалідом другої групи. Позивач звернувся до відповідача із заявою про скасування обмеження йому пенсії, а також за довідкою про розрахунок пенсії по інвалідності внаслідок війни. Проте, він отримав відповідь від пенсійного органу, відповідно до якої, останній зазначає, що з мотивувальної та резолютивної частин №7-р, а також враховуючи норму ч.1 ст.2 Закону №2262, підлягають виплаті без обмеження максимальним розміром пенсії, призначені з 12.04.2023 р. особам, які під час служби збройно захищали суверенітет, територіальну цілісність та недоторканість України, під час агресії рф проти України, розпочатої у лютому 2014 р. Позивач не погоджується із обмеженням йому пенсії, вважає таку відмову протиправною, у зв`язку із чим був вимушений звернутись до суду із цим позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.06.2023 р. відкрито провадження в цій адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Частинами 5, 8 ст.262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи та докази, проаналізувавши зміст норм матеріального, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на таке.
Судом встановлено, що позивач перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року № 2262-XII.
ОСОБА_1 є інвалідом 3 групи і має пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни, що підтверджується посвідченням від 27.01.2009 р. серії НОМЕР_1 , є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 р., що підтверджується посвідченням від 01.12.1992 р. серії НОМЕР_2 (категорія 1), є інвалідом 2 групи і має пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни, що підтверджується посвідченням від 06.07.2022 р. серії НОМЕР_1 , є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 р., що підтверджується посвідченням від 24.11.2022 р. серії НОМЕР_3 (категорія 1).
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.02.2022 р. у справі №160/954/22 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково, а саме:

- визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 , з 01.12.2019 року на підставі довідки від 16.07.2021 року за №33/24/С-2998 МВС України виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області» про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 01.12.2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , із врахуванням основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, відповідно до довідки ДУ «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Дніпропетровській області» №33/24-/С- 2998 від 16.07.2021 року, з урахуванням проведених платежів;

- в решті позовних вимог відмовлено.

Позивач 08.05.2023 р. звернувся до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області із заявою, в якій просив провести йому перерахунок пенсії без обмеження, з урахуванням усіх його надбавок.

Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області листом від 06.06.2023 р. №26005-19334/П-01/8-0400/23 повідомило, що з 01.01.2022 р. він отримував пенсію, обчислену за нормами Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 10.05.2022 р. - отримував пенсію за 26 років загального страхового стажу відповідно до Закону № 2262.

Крім того, у листі повідомлено, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.02.2022 р. у справі №160/954/22 проведено перерахунок його пенсії з 01.12.2019 р. в розмірі 51% від грошового забезпечення 19048,60 грн., яке зазначено у довідці від 16.07.2021 р. за № 33/24/С-2998, яка надана Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Дніпропетровській області». До основного розміру пенсії йому встановлені такі надбавки та підвищення:

- підвищення основного розміру пенсії до інвалідності на 25 відсотків;

- підвищення особі з інвалідністю внаслідок війни III групи в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для осіб, які втратили працездатність;

- додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, особі з інвалідністю III групи, з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, в розмірі 284,70 грн.;

- щомісячна цільова грошова допомога на прожиття особі зі інвалідністю внаслідок війни III групи у розмірі 50,00 грн.

У зв`язку зі зміною розміру прожиткового мінімуму встановленого для осіб, які втратили працездатність, підвищення особі з інвалідністю внаслідок війни III групи йому неодноразово перераховувалася.

З 10.05.2022 розмір його пенсії складав 14758,48 грн., з яких: основний розмір пенсії - 11074,86 грн. (19048,60 грн. х51%х 1,14); підвищення основного розміру пенсії на 25 % - 2768,72 грн. (11074,86 грн. х 25%); підвищення особі з інвалідністю внаслідок війни III групи - 580,20 грн. (1934,00 грн. х 30%); 284,70 грн. - додаткова пенсія особам з інвалідністю ПІ групи з числа ліквідаторів наслідків аварії на ЧДБС 1 категорії; щомісячна цільова допомога на прожиття особі з інвалідністю внаслідок війни III групи - 50,00 грн.

З 01.07.2022 розмір його пенсії складав 14786,38 грн., обчислений на виконання рішення суду та з урахуванням вимог Постанови № 118.

У зв`язку із зміною трупи інвалідності проведено перерахунок підвищення особі з інвалідністю внаслідок війни (з 30% від прожиткового мінімуму встановленого для осіб, які втратили працездатність, на 40% від прожиткового мінімуму встановленого для осіб, які втратили працездатність).

На підставі особистої заяви з 01.09.2022 р. його переведено на пенсію по інвалідності внаслідок війни II групи відповідно до Закону №2262. До основного розміру пенсії йому встановлені такі надбавки та підвищення:

- підвищення основного розміру пенсії по інвалідності на 25 відсотків;

- підвищення особі з інвалідністю внаслідок війни II групи в розмірі 40 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для осіб, які втратили працездатність;

- додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, особі з інвалідністю II трупи, з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, в розмірі 379,60 грн.;

- щомісячна цільова грошова допомога на прожиття особі з інвалідністю внаслідок війни II групи у розмірі 50,00 грн.

З 01.09.2022 р. та з 01.12.2022 р. його пенсію було проіндексовано у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом, та розмір пенсії складав 20270,00 грн., 20930,00 грн.

З 01.03.2023 р розмір його пенсії також було проіндексовано у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом, і розмір пенсії складає 20930,00 грн., який обчислено на виконання рішення суду та з урахуванням вимог Постанов №118 та №168.

Відповідно до розрахунку пенсії по інвалідності по пенсійній справі ОСОБА_1 , дата розрахунку 08.06.2023 р., підсумок пенсії з надбавками складає 26 482,20 грн., з урахуванням максимального розміру пенсії 20 930,00 грн.

Позивач, вважаючи протиправними дії відповідача щодо обмеження пенсії максимальним розміром, звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, єдина система їх соціального та правового захисту, гарантії військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній та політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначені та врегульовані Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон №2011-XII).

Відповідно до частин другої - четвертої статті 9 Закону № 2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Згідно з частиною першою статті 15 Закону № 2011-ХІІ пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Преамбулою Закону № 2262-ХІІ передбачено, що держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до частинами першою, третьою статті 1-1 Закону № 2262-XII законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Суд зазначає, що механізм обчислення пенсій особам відповідно до Закону №2262-ХІІ здійснюється відповідно до статті 43 вказаного Закону.

Відповідно до Закону України від 08.07.2011 №3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» викладено частину 5 статті 43 Закону №2262-ХІІ в наступній редакції: «Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність».

В той же час, пунктом 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень вказаного Закону установлено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом. Якщо внаслідок прийняття цього Закону розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Законом України від 24.12.2015 №911-VIII «"Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (далі - Закон №911-VIII) частину п`яту статті 43 Закону №2262-ХІІ доповнено реченням такого змісту: «Тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень».

Пунктом 2 Прикінцевих положень цього Закону передбачено, що дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії, а саме щодо обмеження максимального розміру пенсій в період з 01.01.2016 по 31.12.2016 розміром 10740 гривень, застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 01.01.2016.

Відповідно до підпункту 3 пункту 1 розділу I Закону України від 12.04.2016 №1080-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо соціального захисту резервістів, які постраждали внаслідок участі в антитерористичній операції, та членів їх сімей» статтю 43 Закону №2262-ХІІ після частини третьої доповнено двома новими частинами, у зв`язку з чим частина п`ята цієї статті стала частиною сьомою без змін у змісті.

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-ХІІ, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн.

Згідно пункту 2 резолютивної частини цього рішення №7-рп/2016 положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-ХІІ, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Свої висновки Конституційний Суд України обґрунтував тим, що обмеження максимального розміру пенсії та призупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом №2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Отже, положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-ХІІ зі змінами, які визнані неконституційними, втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України вказаного рішення, тобто, з 20.12.2016.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.10.2018 у справі №522/16882/17, від 06.11.2018 у справі №522/3093/17, від 31.01.2019 у справі №638/6363/17, від 08.08.2019 у справі №522/3271/17, від 10.10.2019 у справі №522/22798/17.

Відповідно частини 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до Закону України від 06.12.2016 №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який набрав чинності з 01.01.2017, у частині сьомій статті 43 Закону №2262-ХІІ слова і цифри «у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».

Таким чином, частина сьома статті 43 Закону №2262-ХІІ, в редакції Закону України від 06.12.2016 №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (далі - Закон №1774-VIII), який набрав чинності з 01.01.2017, передбачає, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31.12.2017, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

При цьому, Законом №1774-VIII, який набрав чинності з 01.01.2017, норми частини сьомої статті 43 Закону №2262-ХІІ не відновлені, хоча й були фактично внесені зміни стосовно продовження періоду тимчасового обмеження максимального розміру пенсії.

Крім того, суд зауважує, що передбачені статтею 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» обмеження пенсій максимальним розміром, що не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, введені в дію Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI, який набрав чинності в даній частині з 01.10.2011.

Відповідно до Закону №3668-VI, в редакції Закону №911-VIII, було визначено, що максимальний розмір пенсій, призначених (перерахованих) відповідно до Закону №2262-ХІІ не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Надаючи тлумачення наведеним нормам Закону №3668-VI, статті 43 Закону №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, Верховний Суд у постанові від 16.12.2021 справа №400/2085/19 вказав, що положення статті 2 Закону №3668-VI (у частині поширення її дії на Закон №2262-XII), які дублюють зміст частини сьомої, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців. Тобто, на момент виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між Законом №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 та Законом №3668-VI - у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців. При цьому суб`єктом владних повноважень у спірних правовідносинах надано перевагу найменш сприятливому для позивача підходу та застосовано положення статті 2 Закону №3668-VI.

За висновком Верховного Суду, оскільки норми Закону №3668-VI та Закону №2262-XII неоднаково регулюють правовідносини щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців у частині обмеження їх пенсії максимальним розміром, відповідні положення цих законів України «явно суперечать один одному».

Аналізуючи рішення Європейського суду з прав людини в справі «Щокін проти України» від 14.10.2010, заяви №23759/03 та №37943/06, правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в постановах від 06.11.2018 у справі №812/292/18 та від 13.02.2019 у зразковій справі №822/524/18 щодо необхідності трактування норм законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, на користь особи, Верховний Суд у постанові від 16.12.2021 справа №400/2085/19 висловив правову позицію, за якою застосуванню підлягають норми Закону №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, а не норми Закону №3668-VI, тому обмеження органом Пенсійного фонду України максимального розміру пенсії особі, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом №2262-ХІІ, є протиправним.

Встановлені у цій справі обставини свідчать, що у спірний період пенсія позивачу виплачувалась у розмірі, меншому, ніж фактично нарахований, а саме з урахуванням максимального розміру до виплати 20930,00 грн.

За таких обставин, вчиняючи дії щодо виплати пенсії позивачу з обмеженням максимальним розміром, відповідач діяв протиправно.

Керуючись приписами ч. 2 ст. 9 КАС України, якими передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог, при цьому, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, у цьому випадку, суд вважає за необхідне вийти за межі заявлених позовних вимог, зобов`язавши відповідача провести виплати з 01.05.2023 р., тобто з початку місяця.

Отже, з урахуванням виходу за межі позовних вимог та з метою ефективного відновлення прав позивача суд дійшов висновку про необхідність сформулювати спосіб відновлення порушеного права таким чином: зобов`язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області провести з 01.05.2023 р. виплату позивачу пенсії, в розмірі її фактичного нарахування без обмеження її максимальним розміром з урахуванням фактично сплачених сум.

Беручи до уваги вище наведене, суд дійшов висновку про задоволення позову з викладених вище підстав.

Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», з відповідача судові витрати, відповідно до статті 139 КАС України, не стягуються.

Керуючись ст. 72-74, 77, 241-246, 250, 255, 260-262 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул.Набережна Перемоги, 26, м.Дніпро, 49094, ) про визнання відмову протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області щодо відмови провести ОСОБА_1 з 01.05.2023 р. виплату пенсії в розмірі її фактичного нарахування без обмеження її максимальним розміром з урахуванням фактично сплачених сум.

Зобов`язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області провести ОСОБА_1 з 01.05.2023 р. виплату пенсії в розмірі її фактичного нарахування без обмеження її максимальним розміром з урахуванням фактично сплачених сум.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя А.В. Савченко